ועדת הכנסת, כנסת 24, פרוטוקול מספר 24, 2021-10-19 10:00

ניר אורבך: היום יום שלישי, י"ג בחשוון התשפ"ב – 19.10.2021.

ניר אורבך: לפני שנפתח את סדר היום, אני רוצה לומר כמה מילים על מה שהיה אתמול.

ניר אורבך: אתמול ציינו את יום הזיכרון לראש ממשלת ישראל יצחק רבין ז"ל שנרצח בידי בן עוולה.

ניר אורבך: כולנו זוכרים את הימים ההם של שסע ופילוג בעם ישראל.

ניר אורבך: אני, כבן הציונות הדתית וכאיש המחנה הלאומי, הרגשתי רדוף לאחר הרצח.

ניר אורבך: נעשתה הכללה גסה ורעה וסימנו את כולנו כרוצחים.

ניר אורבך: אי אפשר היה לעלות לאוטובוס באותם ימים בלי שיסת

ניר אורבך: כלו עלינו בתיעוב.

ניר אורבך: הייתי בהפגנות.

ניר אורבך: מעולם לא הסתתי ומעולם לא קיללתי.

ניר אורבך: אנשי השמאל מבחינתי היו תמיד אחים.

ניר אורבך: גם אם טועים, אחים.

ניר אורבך: אסור לנו לחזור לאותם ימים רעים שבשיאם נרצח ראש ממשלת ישראל.

ניר אורבך: האחריות הזאת מוטלת על כתפי כולנו.

ניר אורבך: אני הצטרפתי לממשלה הזו כי האמנתי ואני עדיין מאמין שאפשר לעשות ביחד דברים טובים לעם ישראל.

ניר אורבך: קיוויתי שסוף סוף אחרי 26 שנים יום הזיכרון לרבין יהיה באמת יום אבל לאומי שכלל אזרחי ישראל ירגישו שהוא שלהם.

ניר אורבך: אני לא מצפה ממי שלא בממשלה להתנהג באחריות לאומית.

ניר אורבך: אני כן מצפה מחבריי בקואליציה ובממשלה לפעול באמת לשינוי ולריפוי.

ניר אורבך: אתמול חברתי לסיעה צייצה ציוץ שטוב היה לו לא היה מצויץ וטוב שמחקה.

ניר אורבך: אני מכיר אותה ויודע שליבה הוא לב ענק ובטוח שהיא עצמה מצטערת שצייצה, אבל חשוב לי לא פחות להתעכב על משהו שבעיני הוא חשוב מאוד מאוד.

ניר אורבך: אתמול ראש הממשלה החליפי יאיר לפיד אמר על במת הכנסת "צאצאיו האידיאולוגיים של יגאל עמיר יושבים היום בכנסת ישראל, מקבלים לגיטימציה, אורחים רצויים בכל האולפנים, אילולא חוללנו את הנס של ממשלת השינוי הם היו עכשיו שרים בממשלה".

ניר אורבך: ראש הממשלה החליפי, שאמר את הדברים האלה אתמול, כתב לפני שנים לא מעטות את הטקסט הבא: "האיש ההוא – שאני שונא – העומד בהפגנות עם שלט "מוות לערבים", הוא בעצם אותו האיש – שאני אוהב – המגיש מימיה לשבוי, מפני שגם הוא בן אדם.

ניר אורבך: והאיש ההוא – שאני שונא – שצובע את שמו על פסל בוינה, הוא בעצם אותו האיש – שאני אוהב – שמלווה לי 50 דולר באתונה, רק בגלל שאני ישראלי.

ניר אורבך: והאיש ההוא – שאני שונא – שבשם ערכים דתיים שאפילו הוא לא מבין, תובע זכות היסטורית על הפרת והחידקל, הוא בעצם אותו האיש – שאני אוהב – שעומד לידי ביום הכיפורים ומראה לי בסבלנות אין קץ את הקטעים הנכונים.

ניר אורבך: והאיש ההוא – שאני שונא – שחושב ש"שלום עכשיו" הם בוגדים והמערך הוא משוגע, הוא בעצם אותו האיש – שאני אוהב – שנותן לי את הסיגריה האחרונה שלו, בעמדת השמירה בתוך הקור של לילה לבנוני נוסף.

ניר אורבך: והאיש ההוא – שאני שונא – שדוחף אותי בתור לאוטובוס וזיעתו נדבקת אלי, הוא בעצם אותו האיש – שאני אוהב – שמבזבז יום שלם בשביל להחזיר הביתה את הילד של השכנים שאיבד את דרכו.

ניר אורבך: והאיש ההוא – שאני שונא – שנכנס למסעדה החביבה עלי והורס לי את הערב בקולניות המעצבנת שלו, הוא בעצם אותו האיש – שאני אוהב – שעבד כל יום במפעל יצוא והתרגל לצעוק כדי שרעש המכונה לא יפריע לו.

ניר אורבך: והאיש ההוא – שאני שונא – שקורא לי אחי למרות שהוא לא, הוא בעצם אותו האיש – שאני אוהב – שאם ארצה או לא - הוא אחי.

ניר אורבך: מבחינתי אנחנו שותפים של האיש שכתב את המאמר הזה, לא של מי שאמר אתמול את הדברים מעל בימת הכנסת.

ניר אורבך: אני מצפה ואני אפעל בעזרת השם בכל כוחי שהממשלה הזו תפעל ברוח המאמר הזה ולא ברוח הדברים שנאמרו אתמול מעל בימת הכנסת.

שלמה קרעי: שיתנצלו.

שלמה קרעי: אגב, שירלי פינטו החליפה את הציוץ שלה בציוץ מסוג אחר.

ניר אורבך: על סדר היום: ערעורם של חברי הכנסת אורית מלכה סטרוק ומאיר פרוש על החלטת יושב-ראש הכנסת והסגנים שלא לאשר דחיפות הצעתם לסדר היום בנושא "פתיחת קונסוליה בירושלים".

ניר אורבך: בקשה, אורית.

אורית סטרוק: לא בכל פעם שאני מגישה הצעה דחופה לסדר שנדחית, אני מגישה ערעור.

אורית סטרוק: אתה, חברי ניר אורבך, יושב-ראש ועדת הכנסת, יודע שאלה הדברים.

אורית סטרוק: לא כל שבוע אני מופיעה אצלך עם ערעור, אבל במקרה שלפנינו אני חושבת שלא יעלה על הדעת שמליאת הכנסת לא תדון בנושא, ואני אסביר מדוע.

אורית סטרוק: קרה אירוע דרמטי.

אורית סטרוק: עמד שר החוץ האמריקאי על אותה במה עם שר החוץ שלנו, שזה עתה דיברת עליו ונדמה לי שגינית את דבריו אתמול במליאה, ואמר שבכוונת ארצות הברית לקדם את הקמת הקונסוליה לפלסטינים בירושלים הריבונית, בירת ישראל.

אורית סטרוק: עמד לידו יאיר לפיד, שאתמול ידע כל כך מכוער לדבר, ושתק, לא אמר מילה על ההתבטאות הזאת, בזמן שכולנו יודעים שראש הממשלה הודיע לארצות הברית שלא תקום קונסוליה לפלסטינים בירושלים.

אורית סטרוק: הוא אמר להם שאירוע כזה יפרק את הממשלה.

אורית סטרוק: עומד שר החוץ של כולנו, לצערי, ופשוט שותק, והשתיקה הזאת, אדוני היושב-ראש, היא שתיקה כהסכמה, היא שתיקה לשני דברים נוראיים, לא לדבר אחד.

אורית סטרוק: דבר אחד נורא זה אם תקום כאן קונסוליה שתהווה חלוקת ירושלים.

אורית סטרוק: חלוקת ירושלים זה דבר שאסור בשום פנים ואופן להסכים לו, הוא בוודאי לא יכול לעבור בלי דיון ציבורי פה בכנסת.

אורית סטרוק: הדבר החמור לא פחות זה שלהקים קונסוליה כזאת בשעה שראש ממשלת ישראל מודיע שהוא מתנגד לכך, זה פשוט להפוך את מדינת ישראל לרפובליקת בננות, למדינת חסות של ארצות הברית, למדינה שאין לה בכלל סיי על מה שקורה בעיר הבירה שלה.

אורית סטרוק: לא יכול להיות שדבר כזה יקרה במחשכים ולא יתקיים עליו דיון בכנסת ישראל.

אורית סטרוק: עוד יותר חמור זה שראש הממשלה גם הוא שותק.

אורית סטרוק: עברו כבר לא מעט ימים מאז אותו אירוע טראומתי שבו מזכיר המדינה של ארצות הברית פשוט מודיע לנו שהוא ילך לנו על הראש ויעשה מה בראש שלו בירושלים, עיר הבירה שלנו, בניגוד לעמדה המפורשת של ראש הממשלה.

אורית סטרוק: עברו כמה ימים וראש הממשלה לא הוציא הגה מהפה, שום תגובה, כלום, אפס.

אורית סטרוק: זה מדאיג עוד יותר, זה מעלה חששות גדולים מאוד.

אורית סטרוק: לא יכול להיות, ניר, שעל שני הדברים האלה, ואנחנו מדברים גם על חלוקת ירושלים והדרך להקמת מדינה פלסטינית וגם על רמיסה של הריבונות שלנו כמדינה עצמאית להחליט מה קורה בעיר הבירה שלנו, הכנסת לא תדון.

אורית סטרוק: אני אפילו לא יודעת, חברי חבר הכנסת מרגי, איזה עוד נושאים היו בפניכם, באיזה עוד נושאים דנתם, ואני גם לא יודעת מה הייתה הקצבה שלכם, אם אתם מחליטים רק על שתי הצעות, על שלוש וכו', אבל לא יכול להיות שנושא כזה שהוא כל כך מהותה של המדינה ועצמאותה של המדינה לא יעלה לדיון פה, זה פשוט לא יעלה על הדעת.

אורית סטרוק: אדוני יושב-ראש הוועדה, אין פה חברי כנסת שיכולים להצביע, אתה היחיד.

אורית סטרוק: אני קוראת לך לנהוג באחריות לאומית ופשוט להצביע בעד הערעור הזה, כי זה נושא שאי אפשר לטאטא אותו מתחת לשטיח.

אורית סטרוק: אי אפשר ואסור לטאטא אותו מתחת לשטיח.

אורית סטרוק: הדבר הכי מסוכן, ניר, זה שההתקפלויות קורות עם משתיק קול.

אורית סטרוק: קודם כל שלא יהיה משתיק קול, קודם כל שנשים זרקור על המציאות ונדון בה.

אורית סטרוק: אני מאוד מבקשת לקבל את הערעור שלי.

אורית סטרוק: אתה זה שבעצם צריך לקבל, אלא אם כן תתחילו פה לגייס שזו גם אפשרות.

אורית סטרוק: אני באמת חושבת שזה ערעור שחייב להתקבל.

ניר אורבך: תודה.

ניר אורבך: חבר הכנסת פרוש, בקשה.

מאיר פרוש: צריך להכיר במציאות הזאת שמי שהיה הנשיא, לפחות בקדנציה האחרונה של נתניהו, שהיה השותף שלנו בארצות הברית, היה הנשיא טראמפ.

מאיר פרוש: ישראל הכינה את הקרקע למציאות הזאת שטראמפ יכול היה לעשות את המהלך הזה, למרות שהערבים תמיד היו מאיימים והיו מכריזים שתפרוץ מלחמת עולם אם יכירו בירושלים כבירת ישראל.

מאיר פרוש: ישראל הכינה את הקרקע - יש בזה חלק גדול לנתניהו - ואז בא טראמפ ועשה את המעשה.

מאיר פרוש: יש אמירה שתחזור כל הזמן על זה שהקמתם מממשלה שבגלל שאחד לא מסכים עם השני אי אפשר לעבוד.

מאיר פרוש: בוודאי שאפשר לעבוד.

מאיר פרוש: יביאו החלטות על הקורונה, יביאו את התקציב.

מאיר פרוש: יש דברים בסיסיים שזה הנראות שלנו, בוודאי בתחום הזה, ואני ודאי ארצה לומר ולהדגיש שיש נראות בכל מה שקשור לכך שאנחנו יהודים מאמינים שרוצים להנהיג את המדינה לפי תורת ישראל.

מאיר פרוש: יש דברים שאנחנו לא יכולים להסכים עליהם.

מאיר פרוש: כשטראמפ הכיר בזה, אמרתי שאם הייתי יודע שאני יכול לקבל עוד בנייה ביהודה ושומרון, הייתי מעדיף את זה על הכרזה כזאת.

מאיר פרוש: הוא הלך על הדבר הזה של הכרה בירושלים כבירת ישראל.

מאיר פרוש: כלפי העולם זו ודאי אמירה ברורה שירושלים לא תחולק.

מאיר פרוש: לא יכול להיות מצב שארצות הברית רוצה לעשות פה קונסוליה.

מאיר פרוש: זה קורה כשחלקים נכבדים מתוך הממשלה הזאת רוצים את הדבר הזה.

מאיר פרוש: יכולת הרי לראות את זה כאשר לפיד סיים לדבר.

מאיר פרוש: מי ניגש לחבק אותו?

מאיר פרוש: מי ניגש לעודד אותו?

מאיר פרוש: זנדברג, מיכל רוזין.

מאיר פרוש: מרצ הלכו.

מאיר פרוש: הקבוצה הזאת פעילה באג'נדה שלהם, מבחינתם לחלק את ירושלים.

מאיר פרוש: האם אנחנו נמצאים במצב שבו גם נשיאות הכנסת לא תכיר בזה שצריך לדון בנושא הזה?

מאיר פרוש: חברת הכנסת סטרוק ואני ערערנו פה על העניין של חודש אב בכל הנוגע לכותל.

מאיר פרוש: מה באו ואמרו?

מאיר פרוש: שבדרך כלל הנשיאות מכירה בארבעה נושאים והנושא שלנו הוא כבר חמישי.

מאיר פרוש: ואז אמרנו: איך לא נדבר על הכותל כשזה נופל בדיוק בתשעת הימים?

מאיר פרוש: אחר כך זה הסתבך עם אנשים שלא מבינים את סדרי הכנסת והגיע להצבעה בלילה.

מאיר פרוש: חשבנו שבתשעת הימים צריכים לדבר על הכותל.

מאיר פרוש: עכשיו בנשיאות הכנסת אישרו רק שלושה נושאים, לא ארבעה.

מאיר פרוש: אנחנו לנושא הזה צריכים לומר כן, כי זה בכל אופן לא נושא שהוא איזה נושא זניח, הוא נושא שיש עליו ויכוח בין שני חלקים בעם.

מאיר פרוש: יש את החלק של לפיד שרוצה לפלג את ירושלים, לפצל את ירושלים, ויש את החלק האחר.

מאיר פרוש: הגשנו את זה כדין, כדת, למה לא לדון זה?

מאיר פרוש: איזה כאב ראש זה יעשה למישהו?

מאיר פרוש: ועדת הכנסת צריכה להחליט - כן, אנחנו דנים בעניין הזה.

ניר אורבך: נשמע עכשיו את חבר הכנסת מרגי.

יעקב מרגי: אני אמלא את שליחותי נאמנה כסגן ואומר את מה שהיה בנשיאות ואת דעתי שהייתה.

יעקב מרגי: היושב-ראש בא בפתיחה ואמר שהוא רוצה שתי הצעות לסדר בלבד.

מאיר פרוש: הוא נימק למה?

יעקב מרגי: כי זה יום עמוס, כי יש הצעות חוק פרטיות.

יעקב מרגי: כפי שאתם יודעים, חברים, הרכב הנשיאות הוא חסר, הוא לא בהרכב מלא.

יעקב מרגי: אני אמרתי את דעתי.

יעקב מרגי: לא היה נימוק למה אלה ולמה אלה לא.

יעקב מרגי: אני אמרתי שהיה נהוג שיום רביעי זה יום של חברי הכנסת, חקיקה פרטית והצעות לסדר.

יעקב מרגי: איתן היה ושמע את הדברים.

יעקב מרגי: כמו כן אמרתי, וגם איתן אמר את זה, שבדרך כלל נהוג לתת העדפה להצעות לסדר שמגישים יותר חברי כנסת.

יעקב מרגי: הייתה הצעה אחרת, לא זו, של שישה מציעים שחשבתי להצטרף אליה, טענתי שהיא חייבת לעלות, שזו הסוגיה של הטיפול של הרווחה באוטיסטים מעל גיל 21 בהקשר לשביתת הרעב שיש בחוץ.

יעקב מרגי: אמרנו שחשוב שיהיה דיון.

יעקב מרגי: היושב-ראש התרצה וגם הוסיף הצעה אחרת של מציע יחיד, של יעקב אשר, שזו השלישית.

יעקב מרגי: מלכתחילה היו צריכות להיות שתי הצעות.

יעקב מרגי: אני חושב שימי רביעי צריכים להיות קודש קודשים לחברי כנסת, בדיוק כפי שיום שלישי זה לממשלה ויום שני זה להצעות אמון והצעות של הממשלה.

יעקב מרגי: אם אנחנו לא חסים על השעות ביום שני, גם ביום רביעי לא צריכים לחוס על השעות.

יעקב מרגי: ההחלטה של הנשיאות הייתה על השלושה האלה.

יעקב מרגי: נושא הקונסוליה לא עלה בכלל לדיון.

יעקב מרגי: אני לא יודע אם זה כתוב באיזה מקום, אבל היה נוהג של לפחות ארבעה, חמישה, לעיתים אפילו יותר.

יעקב מרגי: לצמצם לשניים זה דבר קיצוני שאפילו הקפיץ את איתן קצת.

יעקב מרגי: אני הרגשתי לא נוח עם ההחלטה של השלישית.

יעקב מרגי: אני הבאתי בפניכם את מה שהיה אתמול בנשיאות וגם את דבריי, עכשיו זו החלטה של הוועדה.

ניר אורבך: חבר הכנסת פינדרוס, בבקשה.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש ושני הסגנים הנכבדים שנמצאים כאן, צריך לומר את האמת, אני לא יודע כמה הציבור הישראלי וכמה חברי כנסת מבינים מה המשמעות של הקונסוליה במזרח ירושלים, מה הייתה משמעותה כשהיא הייתה במזרח ירושלים.

יצחק פינדרוס: כשאני הייתי ראש עיר בביתר עילית הקונסוליה האמריקנית הייתה אחראית לבוא ולצלם את הבתים, את השטחים, את הכבישים.

יצחק פינדרוס: אני זוכר עד היום שכשבאו אלי לביקור הייתי צריך להסתיר את התצ"א מאחוריי בשביל שלא יראו מה קרה באיזה תאריך.

יצחק פינדרוס: זה לא איזה משהו רק סמלי מה שקורה פה.

יצחק פינדרוס: לקורא הישראלי זה נשמע רק סמלי, אבל זה לא סמלי.

יצחק פינדרוס: יושב מנגנון שלם בירושלים שאחראי על עצירת בנייה בירושלים, על עצירת בנייה ביהודה ושומרון.

יצחק פינדרוס: יושב צוות שלם שזה תפקידו.

יצחק פינדרוס: עצם הדיבור על להחזיר את הקונסוליה מחזיר צבע ללחיים של אותם פקידים שיושבים כרגע בתל אביב או במקום אחר.

יצחק פינדרוס: אתמול פורסם המכתב ששלח מוסי רז, היום חבר כנסת, לרבין.

יצחק פינדרוס: איתן הבר ענה לו.

יצחק פינדרוס: בעבר גם בשמאל הישראלי היו חילוקי דעות בעניין הזה.

יצחק פינדרוס: היום כנראה שאין, כולם מסכימים שצריך להשתיק את הדבר הזה ושזה לא נורא אם יבנו קונסוליה, אם יעשו קונסוליה.

יצחק פינדרוס: אם זאת העמדה של הממשלה, לפחות שיסכימו לנהל דיון על זה.

יצחק פינדרוס: לא לנהל דיון?

יצחק פינדרוס: זה נושא שנמצא על הפרק, אי אפשר להתעלם ממנו.

יצחק פינדרוס: בעבר, למי שיודע, השגרירות בירושלים עברה בעוד חלקיק מבחינה פיזית.

יצחק פינדרוס: זה שאומרים שמה שיהיה באגרון זו תהיה קונסוליה ומה שיהיה בשער שכם לא תהיה קונסוליה, רק ישב קונסול שיהיה יותר נאמן לירדן והרשות הפלסטינית מאשר ירושלים, זה דבר משמעותי.

יצחק פינדרוס: לא לנהל אפילו דיון על זה?

יצחק פינדרוס: הבנתי שיש עמדות אחרות.

יצחק פינדרוס: לא לנהל דיון מהותי, עקרוני על הדבר הזה?

יצחק פינדרוס: זה משהו שנמצא על הפרק, אי אפשר להתעלם ממנו.

יצחק פינדרוס: חובה למי שירושלים יקרה לו לא לתת לסגת אחורנית.

יצחק פינדרוס: אסור לתת לדבר הזה לסגת אחורנית, חייבים לפחות לנהל דיון ציבורי על העניין הזה.

ניר אורבך: תודה רבה.

ניר אורבך: חבר הכנסת איתן גינזבורג, בבקשה.

איתן גינזבורג: אני תומך בכל מה שאמר חברי מרגי.

איתן גינזבורג: אתמול בנשיאות דרשנו להוסיף הצעה לסדר.

איתן גינזבורג: צריך לומר שכל ההצעות לסדר שאושרו הן של האופוזיציה, אין אפילו אחת של הקואליציה.

איתן גינזבורג: הנושא הספציפי הזה, על אף שהוא נושא מדיני חשוב שנדון בפורומים שונים, נדון במליאת הכנסת לפני חודש בהצעה לסדר של גברתי אבל נדחה על ידי הכנסת.

אורית סטרוק: אני הגשתי הצעה על הקונסוליה?

איתן גינזבורג: אולי לא שלך.

איתן גינזבורג: היה דיון במליאה, והמליאה העבירה את זה לוועדת חוץ וביטחון.

אורית סטרוק: מתי זה היה?

איתן גינזבורג: ב-2.9.

איתן גינזבורג: אני חושב שמהרגע שבו מליאת הכנסת החליטה להעביר את הנושא לדיון בוועדת חוץ וביטחון, ואני לא יודע אם התקיים שם דיון או לא, אי אפשר לבוא לוועדת הכנסת ולערער על החלטה של הנשיאות.

יעקב מרגי: חבל שלא נאמר הנימוק הזה אתמול בנשיאות.

איתן גינזבורג: אי אפשר לבוא כשאנחנו נמצאים בתקופה מאוד אינטנסיבית בוועדות וכו', כשאנחנו יודעים שאמורה להתקיים או התקיימה - -

שלמה קרעי: כנראה שלא התקיימה.

שלמה קרעי: היא הייתה אמורה להתקיים תוך 10 ימים.

איתן גינזבורג: מאה אחוז.

איתן גינזבורג: אני מזכיר לך שבספט

איתן גינזבורג: מבר היינו בפגרה, אז עדיין היא צריכה להתקיים.

איתן גינזבורג: זה לא אומר שזה צריך להתקיים עכשיו בהצעה לסדר במליאה.

איתן גינזבורג: מבלי לזלזל בנושא, בטח אחרי שמליאת הכנסת דנה בזה והחליטה לדון בזה בוועדת חוץ וביטחון, לא נראה לי - -

יעקב מרגי: גם אם נאשר את זה יהיה אותו תהליך.

איתן גינזבורג: בוודאי.

איתן גינזבורג: מה יקרה?

איתן גינזבורג: אם נדון בזה ביום רביעי, יקרה אחד משניים: או שידחו את זה, או שזה שוב יעבור לוועדת חוץ וביטחון.

אורית סטרוק: הדיון שאתה מדבר עליו שהיה, אני מאמינה לך שהיה.

איתן גינזבורג: אני גם מאמין שאת היית שם.

אורית סטרוק: לא הייתי שם, אתה יכול לבדוק.

אורית סטרוק: הגשתי את ההצעה בעקבות אירוע שקרה אחרי הדיון שאתה מדבר עליו.

אורית סטרוק: אני מדברת על אירוע שבמסגרתו עמד שר החוץ האמריקאי על אותה במה יחד עם שר החוץ שלנו והודיע לשר החוץ שלנו שהם הולכים להקים קונסוליה בירושלים על הראש שלנו, למרות התנגדותנו, בלי להתחשב בדעתנו.

אורית סטרוק: זה משתנה דרמטי, כי הוא פוגע לא רק בחלוקת ירושלים אלא בכלל בעצמאות של מדינת ישראל כמדינה שיכולה לקבוע מה כן יהיה ומה לא יהיה בעיר הבירה שלה.

אורית סטרוק: שר החוץ שלנו שתק וראש הממשלה שלנו עדיין שותק.

אורית סטרוק: זה משנה את התמונה באופן דרמטי.

אורית סטרוק: בהצעה שכתבתי ביקשתי במפורש לדון בזה, ציינתי שזה האירוע שבו מדינת ישראל סותמת את הפה כשארצות הברית מודיעה לה מה היא הולכת לעשות בעיר הבירה שלה.

אורית סטרוק: אולי זה אותו השם, אבל זה לא אותו אירוע.

איתן גינזבורג: לאור העובדה שאנחנו, הסגנים, ביקשנו להוסיף עוד הצעה לסדר שהוסיפו אותה, ולאור העובדה שהנושא הזה כבר נדון במליאה והמליאה קיבלה את ההחלטה להעביר את זה לוועדת חוץ וביטחון, ולאור העובדה שנהוג לכבד את החלטת הנשיאות ולערער עליה רק במקרים מאוד קיצוניים, וגברתי ערערה כמה פעמים ואישרנו את הערעורים שלה, אני ממליץ לחברי הוועדה לדחות את הערעור ולהסתפק במה שקבעה הנשיאות.

ניר אורבך: חבר הכנסת קרעי, בבקשה.

שלמה קרעי: אני לא אכביר במילים, אני חושב שאורית ושאר החברים אמרו את הדברים בצורה מאוד ברורה.

שלמה קרעי: יש כאן מגמה של היחלשות, של רפיסות מוסדות השלטון ושל אלה שמייצגים את מדינת ישראל בעולם כלפי האמריקאים, כלפי אחרים, ונותנים הטבות לאבו מאזן והתחייבות שלא נפעל בנושא האיראני, שנהיה עם ידיים כבולות.

שלמה קרעי: כשקורה אירוע כזה שבו מעליבים את מדינת ישראל, מעליבים את העם היהודי, וזה שעמד שם לא הביע התנגדות, לא אמר מילה, זה אירוע משמעותי שצריך לדון בו, לאו דווקא בעניין של הקונסוליה.

שלמה קרעי: הנושא כאן הוא הנושא של הרפיסות, של הפגנת החולשה, של איבוד הריבונות והמשילות של ממשלה.

שלמה קרעי: אני לא יודע אם זה לא מעניין את הממשלה או שיש לה מספיק צרות בינה לבין עצמה ושום מכנה משותף אחר בינה לבין עצמה ולכן כולם מעדיפים לטמון את הראש בחול ולתת לאירועים דרמטיים כאלה לעבור בשקט.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, אני חושב שלא יקרה שום דבר - ויקרה הרבה - אם תאשר את קיום דיון הזה.

שלמה קרעי: אם יעבור לוועדת חוץ וביטחון, אז יעבור.

שלמה קרעי: לפחות שם יושב ראש הוועדה לא יגיד שזה לא הנושא.

שלמה קרעי: הנושא הוא הרפיסות, הנושא הוא החולשה.

שלמה קרעי: צריך לקיים דיון בפני עצמו על ועדת חוץ וביטחון, על מה שקורה בתוכה, על תומכי הטרור שמשתחלים כמרגלים לתוך הוועדה הזאת, אבל זה נושא אחר לדיון.

שלמה קרעי: הפרשנות של התקנון של הכנסת שלא מאפשרת לנו זכות הצבעה בוועדה זו פרשנות שהיא לא חוקתית.

שלמה קרעי: זה שקבעתם שאין לכל האופוזיציה זכות הצבעה בוועדות בגלל שהאופוזיציה כולה מחרימה, משתמשת בזה ככלי פרלמנטרי בגלל עיוותים ובגלל חוסר ייצוג בוועדות, זאת פרשנות שהיא לא חוקתית.

שלמה קרעי: יש את החוקה, יש את החוק ויש את התקנון.

שלמה קרעי: לא יכול להיות שבמדינה דמוקרטית חצי מהעם לא מיוצג, שאתם מונעים ממנו זכות הצבעה בוועדות.

ארבל אסטרחן: לא אנחנו מונעים.

ארבל אסטרחן: חבר ועדה יכול להצביע בכל עת.

שלמה קרעי: יש לכם את היכולת להגיד שהתקנון לא חל על מקרה כזה.

שלמה קרעי: גם במקרה שבו שהיה נושא חדש ומחקו סעיף אמרת שזה יכול להיות נושא חדש.

יעקב מרגי: הייתה חלוקה כלשהי שאושרה בוועדת הכנסת?

ארבל אסטרחן: הוועדות הוקמו.

ארבל אסטרחן: היה הרכב סיעתי גם בתוך האופוזיציה.

יעקב מרגי: יש אמירה ברורה בתקנון?

שלמה קרעי: יש אמירה לגבי סיעה שלא העבירה חברי ועדה.

שלמה קרעי: זאת לא סיעה שהתעצלה מלהגיש חברי ועדה, זאת אופוזיציה שמשתמשת בכלי פרלמנטרי.

שלמה קרעי: אני מתעקש בכל דיון ובכל ועדה להצביע.

ארבל אסטרחן: הקול שלך לא יכול להיספר.

שלמה קרעי: כשתקום הוועדה לביקורת המדינה נביא גם את זה לדיון בוועדה לביקורת המדינה.

ארבל אסטרחן: זה נושא של ועדת הכנסת.

שלמה קרעי: לא יכול להיות שהדמוקרטיה תהיה כבולה לתקנון.

ארבל אסטרחן: אולי לזה שהסיעות לא נותנות את שמות חברי הוועדות.

שלמה קרעי: התקנון לא מתייחס למקרה של חרם של אופוזיציה, הוא מתייחס למקרה של עצלנות של סיעה.

ניר אורבך: חבר הכנסת קרעי, אני אשמח לעשות על זה דיון נפרד אם תרצה ותבקש.

אורית סטרוק: קודם כל, בדקנו, ועדת חוץ וביטחון עד לרגע זה לא קיימה דיון ולא קבעה דיון.

מאיר פרוש: כי היושב-ראש הוא מהקבוצה שמחבקת את לפיד.

אורית סטרוק: כי היושב-ראש עסוק במה הסיווג הביטחוני של העוזרת שלו, אבל נעזוב את זה.

אורית סטרוק: הבעיה שבגללה הגשנו את ההצעה הדחופה לסדר שלנו היא לא רק השאלה אם כן או לא תקום קונסוליה, אלא השאלה של איך מדינת ישראל מגיבה כשארצות הברית הולכת לה על הראש בעיר הבירה של מדינת ישראל.

אורית סטרוק: שאלה כזאת צריכה להידון בפורום שבו צריך להתייצב שר מטעם מדינת ישראל להגיב, בין שזה יהיה שר החוץ, בין שזה יהיה ראש ממשלה או נציגו, בין שזה יהיה השר לענייני ירושלים.

אורית סטרוק: מישהו מממשלת ישראל צריך להשיב לנו, חברי הכנסת, ולציבור מה משמעות השתיקה הרועמת הזאת של הממשלה.

אורית סטרוק: ימים ספורים לפני ההופעה המזעזעת הזאת של בלינקן שמעתי את השר גדעון סער בנושא הזה.

אורית סטרוק: דברים מאוד יפים הוא אמר.

אורית סטרוק: הוא אמר שבשבי

אורית סטרוק: לם זו הבטחת בחירות, בשבילנו זו הבטחת הדורות.

אורית סטרוק: אתה זוכר את זה?

ניר אורבך: כן, והוא עדיין שם.

אורית סטרוק: מאז הדברים של בלינקן לא שמענו את סער, לא שמענו את בנט, לא שמענו את שקד, לא שמענו את לפיד, לא שמענו אף אחד.

אורית סטרוק: השתיקה הזאת היא איומה.

ניר אורבך: הדברים ברורים, הבהרת אותם.

ניר אורבך: אני חושב שאסור שתהיה פתיחת קונסוליה בירושלים.

ניר אורבך: ההבדל ביני לבינכם הוא שאתם לא סומכים על ראש הממשלה ואני סומך עליו.

ניר אורבך: הדברים שראש הממשלה אמר באו"ם הם דברים ברורים.

ניר אורבך: מבחינת ממשלת ישראל לא השתנה מאז שום דבר.

ניר אורבך: התייחסתי גם למכתב ששלחתם לי על כל מיני דברים שאתם חושבים שאולי קורים מול רע"ם שלא קורים.

ניר אורבך: אני מאוד מכבד את מה שאמרת.

ניר אורבך: באידיאולוגיה אני ודאי שם, אבל ברמת ההתנהלות של ועדת הכנסת אני מקבל את מה שאמרו הסגנים.

ניר אורבך: בפעם הקודמת שנעתרתי לערעור הלכו לי על הראש בקמפיין.

אורית סטרוק: הלכו לך על הראש בקמפיין?

ניר אורבך: זאת הרגשה סובייקטיבית שלי.

ניר אורבך: אני לא רוצה להקריא תדרוכים שנעשו וגם לא רוצה להאשים את מי שעשה את התדרוכים.

ניר אורבך: אני מתנגד כרגע לקבל את הערעור.

ניר אורבך: מי בעד הערעור, שירים את ידו?

ניר אורבך: מי נגד, מי נמנע?

ניר אורבך: לא אושר.