ועדת הכלכלה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 64, 2021-10-18 10:30

מיכאל ביטון: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

מיכאל ביטון: פרק י' (תחבורה) מתוך הצעת חוק התכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2021 ו-2022), התשפ"א-2021.

מיכאל ביטון: דיון בסעיפים 56, 18 ו-20 – תיקון פקודת התעבורה, תעריפי חנייה ברשויות המקומיות.

מיכאל ביטון: ישיבה זו תוקדש להסתייגויות והצבעות.

מיכאל ביטון: יש הסתייגויות?

מיכאל ביטון: נא להציג בבקשה.

איתי עצמון: אנחנו קיבלנו הסתייגות מחבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

מיכאל ביטון: בבקשה סמי, הצג את ההסתייגות שלך.

מיכאל ביטון: בבקשה.

סמי אבו שחאדה: תודה, אדוני.

סמי אבו שחאדה: יש סעיף שמדבר על תעריפי החנייה להסיר את המקסימום או את התעריף המרבי.

סמי אבו שחאדה: אני חודש שהיה פה משהו מטעה בדרך שלפחות הוצג בפנינו החוק.

סמי אבו שחאדה: נעשתה השוואה בין הערים שלנו לבין לונדון, ניו-יורק וערים אחרות.

סמי אבו שחאדה: אני חושב שכל העניין פה מאוד מטעה, כי התחבורה הציבורית במדינת ישראל היא לא לונדון ולא ניו-יורק.

סמי אבו שחאדה: גם ההכנסה של האזרח היא לא לונדון ולא ניו-יורק.

סמי אבו שחאדה: אז אני חושב שכל הגישה הייתה פה לא נכונה.

סמי אבו שחאדה: פשוט ההשוואה בענייני חנייה בגלל המצב של התחבורה הציבורית בארץ היה מטעה.

סמי אבו שחאדה: ואני חושב שאנחנו נותנים יותר מדיי למועצות המקומיות בענייני קביעת התעריפים.

סמי אבו שחאדה: אני רוצה להציע שהעניין הזה ייקבע או על-ידי שר התחבורה, שרת התחבורה, מי שיהיה, או ועדת הכלכלה.

סמי אבו שחאדה: הדרך שבה הוצגו הדברים לנו הייתה דרך מטעה.

סמי אבו שחאדה: אני פשוט מבקש כדי שהדברים יהיו יותר בשליטה ויותר ודאיים לטובת האזרחים בכלל, ולא לטובת מועצה מקומית או עירייה מסוימת, כי יש פערים מאוד גדולים בין העיריות השונות למועצות המקומיות השונות וכו', ואני לא רוצה שיהיה לי איזשהו ניצול לעירייה יותר יעילה באכיפה כי עיריית תל-אביב והכוח שיש לה, לעומת עיריות אחרות.

סמי אבו שחאדה: אני מציע שהעניין הזה של התעריפים ותעריף מרבי וכו', ייקבע על-ידי או שר התחבורה, או שיגיע לוועדת הכלכלה בכנסת.

מיכאל ביטון: אתם רוצים להתייחס להערה הזאת?

מיכאל ביטון: בבקשה.

דניאל מלצר: גם בבדיקה הכלכלית עדיין אנחנו במצב מאוד נמוך ביחס לשאר העולם.

סמי אבו שחאדה: כן.

סמי אבו שחאדה: אבל אנחנו במקום אחר לגמרי מבחינת שאר העולם.

סמי אבו שחאדה: אדוני, ההשוואה לשאר העולם במקרה הספציפי בגלל שמדינת ישראל היא מדינה מעולם שלישי בתחבורה הציבורית, אז ההשוואה היא בעייתית.

סמי אבו שחאדה: כולנו יודעים שהשוואה היא בעייתי, זה לא סוד.

סמי אבו שחאדה: אני לא ממציא מחקר.

סמי אבו שחאדה: הדברים ברורים.

סמי אבו שחאדה: ההשוואה לעולם במקרה הזה, בעיית החנייה קיימת, ואנשים במדינת ישראל כל כך הרבה משתמשים ברכב הפרטי שעולה להם כל כך הרבה כסף והתחזוקה שלו מאוד גבוהה, בגלל שמצב התחבורה הציבורית שסיפקה לנו המדינה הוא קטסטרופלי.

סמי אבו שחאדה: כמי שעבר את כל החיים שלו בתחבורה ציבורית, וחי באזור המרכז, אני מעיד על זה אישית.

סמי אבו שחאדה: לי אין רישיון, אני עם תעודת עיוור מזמן.

סמי אבו שחאדה: רק עכשיו קיבלתי רכב מהכנסת, כל החיים שלי אני בתחבורה הציבורית באזור המרכז איפה שיש כביכול תחבורה ציבורית, וזה לא דבר שאפשר לסמוך עליו.

סמי אבו שחאדה: יש לנו בעיה.

סמי אבו שחאדה: פה אנחנו מקפחים את האזרחים וההשוואה היא למקומות אחרים היא בעייתית.

דניאל מלצר: אני חושב שגם הצגנו את זה בדיון, או בשני הדיונים הקודמים.

דניאל מלצר: בסוף יש מערכת שמזינה את עצמה - בגלל שהחנייה לא מתומחרת נכון, ויש עודפי ביקוש אז נוצר גודש כי אנשים מחפשים יותר זמן חנייה.

דניאל מלצר: כתוצאה מזה, גם האוטובוסים, וגם התחבורה הציבורית נפגעת.

דניאל מלצר: ולכן, נוצר פה מעגל שמזין את עצמו, ובסוף, הכול משפיע על הכול.

דניאל מלצר: אני חושב שאם אנחנו נמשיך לחכות לזה שהתחבורה הציבורית תהיה פה מושלמת – אנחנו נפספס צעדים שיכולים להשפיע בצורה טובה על המצב.

סמי אבו שחאדה: אדוני, אני לא ביקשתי שהתחבורה הציבורית תהיה מושלמת בכלל.

סמי אבו שחאדה: אני בסך הכול אומר, במקום להעביר את הכוח הזה למועצות המקומיות של קביעת תעריף ולבטל את העניין של תעריף מקסימלי מירבי, כי אנחנו צריכים לדאוג לכל האזרחים, ולא לייצר גם פערים בין המועצות המקומיות השונות.

סמי אבו שחאדה: אני אומר שאת העניין הזה של התעריף יקבע או שר התחבורה או ועדת הכלכלה.

סמי אבו שחאדה: אני חושב שאפשר גם להסכים לזה.

דניאל מלצר: זה בדיוק הפוך מהצד שאתה מציין.

דניאל מלצר: אנחנו רוצים לתת להם את הסמכות.

דניאל מלצר: הם אלה שמכירות את השטח.

דניאל מלצר: הם אלה שמכירות את הצרכים.

דניאל מלצר: הם אלה שמכירות את הביקוש וההיצע באיזור.

דניאל מלצר: אנחנו רוצים לאפשר לרשות המקומית לקבוע מחיר שמתאים.

דניאל מלצר: אנחנו גם לא חושבים שהוא יהיה יותר טוב מהם.

דניאל מלצר: אנחנו בסך הכול רוצים להסמיך את הרשויות המקומיות לקבל את ההחלטה.

מיכאל ביטון: אני אעצור את הדיון, עד שיהיה פה דממה.

סמי אבו שחאדה: הערה אחרונה.

סמי אבו שחאדה: ההסתמכות הזאת על הרשות המקומית, לא מביאה אותי לשביעות רצון, כמי שמכיר את המצב יותר בתל-אביב באזור המרכז, ואי היכולת שלנו לעשות את הביקורת הזאת ולקבוע את תעריפי המקסימום יכול להביא רשויות יותר מדיי חזקות גם להתעמר קצת יותר באזרחים, כי יש להם מספיק.

סמי אבו שחאדה: כמו שאתם אומרים, הביקוש הוא ביקוש אדיר.

סמי אבו שחאדה: מה שיקרה פה, זה יהיה פה סינון.

סמי אבו שחאדה: האנשים שיכולים לשלם הרבה יותר חנייה – ישלמו הרבה יותר חנייה, ממילא יש כל כך הרבה ביקוש.

סמי אבו שחאדה: אני לא רואה את זה כפותר את הבעיה.

סמי אבו שחאדה: כל מה שאני מציע פה, אני לא אומר להם שלא ילמדו ויעשו ויבחנו, והם יהיו המומחים.

סמי אבו שחאדה: רק שאת ההמלצות שלהם הם יעבירו או לשר התחבורה, או לוועדת הכלכלה.

סמי אבו שחאדה: לנו יהיו שיקולים שהם מעבר ומסתכלים בתמונה הרבה יותר רחבה מאשר המועצה המקומית עצמה.

סמי אבו שחאדה: והדבר הזה של קביעת התעריפים, יישאר או בידי הוועדה פה, או בידי השר, זה כל מה שאני אומר.

סמי אבו שחאדה: אני גם לא חושב שזה סותר את מה שאתם רוצים.

סמי אבו שחאדה: זה ימשיך את הרפורמה, זה יקדם את כל מה שצריך, רק שזה ייתן קצת יותר כוח לנו לפקח על העניין.

סמי אבו שחאדה: זה הכול.

מיכאל ביטון: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת סמי אבו שחאדה?

מיכאל ביטון: מי נגד?

מיכאל ביטון: ההסתייגות לא אושרה.

מיכאל ביטון: ההסתייגות של חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, לא עברה.

סמי אבו שחאדה: אדוני היושב-ראש, אנחנו נביא את זה למליאה – נכון?

מיכאל ביטון: לפי בקשתך.

מיכאל ביטון: אם אתה מבקש, היא תובא.

סמי אבו שחאדה: כן.

סמי אבו שחאדה: אני מבקש שתבוא למליאה.

סמי אבו שחאדה: תודה.

אורי מקלב: אמנם אני שכן של חבר הכנסת סמי אבו שחאדה במושב במליאה, אבל בלי תיאום, אדוני היושב-ראש, אנחנו הגשנו הסתייגות באותו סעיף ועל אותו נושא.

אורי מקלב: זו ההסתייגות היחידה שלי בעניין.

אורי מקלב: אני הגשתי בדיוק על הסעיף הזה, בסעיף 5618(ב) את ההסתייגות שלנו.

אורי מקלב: הציג אותה חבר הכנסת יעקב אשר, שבה גם הוא מלין על כך מהחשש מעליית מחירים בלתי מבוקרת.

אורי מקלב: אנחנו הפכנו את מחיר המקסימום, בעצם, אנחנו משאירים לרשות.

אורי מקלב: אבל אני מנמק קצת אחרת מחבר הכנסת סמי אבו שחאדה את הנימוק שלי, ואכן, אני קיבלתי בחלק מדבריי את מה שאתה אמרת היושב-ראש, ועוד חברים בוועדה, שבאו ואמרו - תנוח דעתך.

אורי מקלב: תאמין ברשות המקומית שהיא לא תפקיע מחירים, בגלל שיש לה תושבים.

אורי מקלב: ואתה, כראש עיר לשעבר, אמרת – תסמוך על ראש הרשות ועל מועצת העיר שהם לא יפקיעו מחירים סתם.

אורי מקלב: אבל זה נכון לגבי תושבי העיר.

אורי מקלב: אתה הסכמת איתנו, גם הוועדה הסכימה, שלגבי מי שלא גר בתוך העיר, אנחנו בהחלט יכולים לחשש שמועצת העיר, וראש העיר שם יתנו מחירים שהם יכולים להיות מחירים מאוד מופקעים, מאוד גבוהים, וייווצר פער בין מה שתושב העיר אמור לשלם, לבין מה שתושב חוץ, ואני הבאתי דוגמאות.

אורי מקלב: קח דוגמה במגרשי חנייה, או באזורי חנייה על-יד חופי ים.

אורי מקלב: מה שיקרה שם, הם ייקחו מחיר, לתושב העיר יהיה 10 שקלים, אבל מי שמגיע מחוץ לעיר יהיה 30 שקלים לשעה, או 25 שקלים לשעה.

אורי מקלב: יש לכולנו אחריות שלא נמצא את עצמנו – ואני אומר את זה כאן בדברי הכנסת, יום אחד שאותן רשויות מקומיות שיפקיעו מחירים, ואנחנו נמנע מאנשים מרשויות אחרות להגיע.

אורי מקלב: לכן, הייתה הצעה, אתה תמכת בה.

אורי מקלב: אני רוצה להאמין שגם זה יהיה בתוך הנוסח, שתקבע פער, שהפער בין תושב העיר לבין תושב שמחוץ לעיר לא יעלה 20%, 25%.

אורי מקלב: אני מבין שהוועדה אולי רוצה להעלות את הפער.

מיכאל ביטון: דיברתי עם השלטון המקומי.

מיכאל ביטון: הם רצו פער יותר גדול – אנחנו נלך על 30%, נראה לי סביר ומידתי.

מיכאל ביטון: אבל אז למה אתה מסתייג אם אנחנו קיבלנו החלטה?

אורי מקלב: אם אתה תקבל את זה, אז אני אמשוך את ההסתייגות.

מיכאל ביטון: קיבלנו כבר.

אורי מקלב: בנוסח שקיבלנו זה לא נמצא.

איתי עצמון: נכון.

איתי עצמון: זה לא נכלל בנוסח.

אורי מקלב: "אין לדיין אלא מה שעיניו רואות".

אורי מקלב: אני דואג שאני מטבל את דבריי בדברי חז"ל.

מיכאל ביטון: אשרייך.

מיכאל ביטון: נכון.

אורי מקלב: ולכן, אני עדיין אומר, אני לא הגשתי את זה כהסתייגות.

מיכאל ביטון: אנחנו בעד ההגבלה הזאת.

אורי מקלב: חשבנו שהיה נכון, וזה מאוד התחבר למה שאמר משתמש ותיק בתחבורה ציבורית – אתה לגבות מחירי חנייה, אבל בתנאי שיש 300 מטר מהמקום של החנייה שהתדירות היא לא יותר מעשר דקות.

אורי מקלב: אתה רוצה שאנשים יבואו למקום ויחנו, וישלמו הרבה כסף, ואין אוטובוס של התחבורה הציבורי.

אורי מקלב: אז איך אתה רוצה את הפקקים - - -

מיכאל ביטון: החוק הזה לא יפתור את בעיית הפקקים.

מיכאל ביטון: הטענה הייתה שהפקקים ייפתרו בתחבורה ציבורית, רכבות, מטרו, עולמות שעוד לא קיימים.

מיכאל ביטון: בינתיים, רצו להוריד את העומסים מצווארי הבקבוק מאנשים שבאים לחנות ליום שלם בלב העיר וחוסמים את העיר, ובעצם לאפשר חנייה זמנית, לקבל שירותים, ללכת הביתה, ולפתוח את הערים הללו מעומס, ולאפשר עדיין בעיר חנייה חינם - לב-אדם בשכונתו, במרחב החיים שלו, במקום שיש לו קופת-חולים, בנק, מרכז מסחרי קטן, שם הוא יחנה בחינם, אבל הוא לא יגיע למרכז העיר וישים את האוטו לכל היום ויסתום את העיר, שזה משפיע על כלל הפקקים, גם על ההיבטים הבין-עירוניים.

איתי עצמון: יש עוד הסתייגות אחת של חבר הכנסת יעקב אשר.

מיכאל ביטון: אנחנו נצביע על ההסתייגות הזאת.

מיכאל ביטון: לא נקבל אותה, ואחרי זה אנחנו נראה לך.

מיכאל ביטון: אנחנו נכניס את מה שדיברנו.

איתי עצמון: אני תיכף אקרא נוסח ברוח הדברים שאמרת.

דניאל מלצר: אבל זה לא בהצעת החוק הממשלתית.

איתי עצמון: סדר הדברים – קודם כל, אנחנו מסיימים עם ההסתייגויות.

מיכאל ביטון: על כל הסתייגות של חבר הכנסת אשר אפשר להצביע?

איתי עצמון: ההסתייגות של יעקב אשר, קובעת בעצם לבטל את התיקון שנקבע בפסקת משנה (ב) במחיקת המילה "מרבי", סעיף קטן (ג), זה סעיף 70(ב), כלומר להשאיר את הסעיף כלשונו.

מיכאל ביטון: אנחנו נצביע על ההסתייגות, אפשר גם לדחות אותה, ואחר כך, נחליט כוועדה מה אנחנו עושים.

מיכאל ביטון: אם נקבל את העקרונות, נכניס אותם.

מיכאל ביטון: בכל מקרה אנחנו מצביעים.

מיכאל ביטון: מי בעד ההסתייגות?

מיכאל ביטון: מי נגד?

מיכאל ביטון: לא אושר.

מיכאל ביטון: ההסתייגות לא התקבלה.

אורי מקלב: אתה לא נותן לי את ההזדמנות להצביע.

אורי מקלב: ..

מיכאל ביטון: תבוא.

מיכאל ביטון: ביתנו פתוח בפניך.

יבגני סובה: מקלב, קולך נשמע.

מיכאל ביטון: שמרנו לך מקום – לאליהו הנביא ולמקלב, יש לנו כיסא שמחכה באופוזיציה שיבואו.

מיכאל ביטון: ...

יבגני סובה: אגב, זו יכולה להיות כותרת – כי אנחנו מתעקשים על זה שהם יגישו רשימות והשתתפו באופן פעיל, אז יכול להיות שזה הכותרת.

מיכאל ביטון: הלוואי כותרת.

מיכאל ביטון: ..

יבגני סובה: אולי אנחנו נשמע בשורה בהמשך היום מחבר הכנסת מקלב.

אורי מקלב: בתוך הסיעה יש התמודדות מי יבחר לעצמו להיות חבר בוועדת הכלכלה, דע לך שזה לא פשוט.

מיכאל ביטון: כן.

מיכאל ביטון: יש מכרז.

מיכאל ביטון: ...

מיכאל ביטון: אני אומר זאת החלטה למועצת גדולי התורה לא פחות מזה, שלא יקלו ראש בדבר.

אורי מקלב: חלק מהנימוקים זה היושב-ראש.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

מיכאל ביטון: הסתייגות נוספת.

איתי עצמון: הסתייגות של חבר הכנסת יואב קיש שאינו נמצא.

מיכאל ביטון: מי שלא נוכח לא יכול להציג, במיוחד, אם הוא לא מבקש במצבים כרגיל שנציג במקומו.

מיכאל ביטון: מדלגים על ההסתייגות הזאת.

איתי עצמון: אני עכשיו אגיע לעניין הנוסח בפיסקה 18, שעניינה תיקון סעיף 70(ב) לפקודת התעבורה.

איתי עצמון: בעצם, הנוסח הוא פחות או יותר כפי שהוקרא בדיון הקודם.

איתי עצמון: אני אגיד מהם שני השינויים.

איתי עצמון: שינוי הראשון - לעניין עדכון המחיר המרבי.

איתי עצמון: אתם הוספתם, נציגי הממשלה שמדובר על עדכון לפי שיעור שינוי במדד, ולא לפי שיעור עלייה.

איתי עצמון: תיקון השני, הוא התיקון שעכשיו דובר עליו לעניין הפערים בין מחירי חניה לתושבים, ומי שאינם תושבים.

איתי עצמון: אני אקרא נוסח ראשוני, יכול להיות שהוא משתנה ברמה הטכנית.

איתי עצמון: "קבעה רשות מקומית הסדר חנייה שכולל מחיר שונה לתושב הרשות ולמי שאינו תושב הרשות – לא יעלה שיעור הפער בין המחירים על 30%".

איתי עצמון: אנחנו מציעים להבהיר שאין בהוראות סעיף קטן זה כדי לגרוע מהסמכות של רשות מקומית לתת פטור מתשלום בעד חנייה בתחומיה לפי כל דין, ובכלל זה לפי סעיף 77(א) שמדבר על אזורי חנייה מוסדרים, כמובן, אנחנו כוללים כאן גם פטורים שניתנים לאנשים עם מוגבלות וכו'.

איתי עצמון: זה לא גורע מהסמכות.

איתי עצמון: לעניין תחילת ההסדר הזה – זאת שאלה לוועדה האם נכון לקבוע איזשהו מועד תחילה לעניין ההוראות שעכשיו הקראתי.

אילת פלדמן: אנחנו רק נבקש לחדד שהתחילה היא מתייחסת לפער ולא לכל הסעיף.

מיכאל ביטון: כן.

מיכאל ביטון: יש להם שלוש שנים כבר.

איתי עצמון: מועד התחילה של השלוש שנים נוגע להסדרי חניה מוסדרים.

מיכאל ביטון: תן להם גם שלוש שנים, כי גם יש מצב שיהיו פה בחירות, וייבחר ראש עיר.

מיכאל ביטון: ואם מישהו אחר לא טיפל, יש לו עוד שנה.

מיכאל ביטון: מי שיטפל עכשיו יטפל, ואם מישהו יהיה ראש עיר חדש, לא יגיד – לא נתנו לי הזדמנות.

מיכאל ביטון: יש לו שנה מיום הבחירה העתידית שלו לטפל.

איתי עצמון: עוד שאלה לגבי רשות מקומית שנותנת למעשה פטור מוחלט מתשלום בעד חנייה, איך כאן יחושב אותו פער?

איתי עצמון: זה מחיר אפס.

מיכאל ביטון: אין פער.

מיכאל ביטון: אפס זה אפס.

לימור מגן תלם: לא, היא רשאית.

מיכאל ביטון: אם זה מוחלט, אז זה מוחלט.

איתי עצמון: אם נותנים למשל לתושבי הרשות פטור.

לימור מגן תלם: אבל זה רק ליד אזור מגורים הרי.

מיכאל ביטון: אז לא יעלה על השעה המינימלית.

מיכאל ביטון: אם נתנו פטור לתושב, תושב חוץ לא יעלה על השעה המינימלית של חנייה באותה עיר.

דניאל מלצר: אנחנו לא בטוחים שהבנו.

דניאל מלצר: באופן כללי.

איתי עצמון: לא.

איתי עצמון: באופן כללי אתם עודכנתם לגבי ההצעה הזאת.

איתי עצמון: אתה ידעתם שזה הולך לעלות, כי זה עלה בדיון הקודם, אז אין באופן כללי.

איתי עצמון: השאלה אם העקרונות שעכשיו הקראתי ברורים.

מיכאל ביטון: בעיר שיש פטור מלא לתושב ועדיין רוצים לחייב תושב חוץ לחנות, אז אנחנו לא יודעים מה זה 30% פער, כי לתושב המקומי יש אפס.

מיכאל ביטון: אז אמרנו שבמקרה הזה לא יעלה על המינימום שייקבע לתושב.

איתן גינזבורג: אבל כל הרעיון הוא שלא יהיה מינימום, שלא יהיה מקסימום.

מיכאל ביטון: זה בוויכוח.

מיכאל ביטון: אבל הייתה טענה שצריך לגדר ולהגביל את הפערים בין תושב חוץ לתושב מקומי במקום שגובים חנייה, כדי שאדם - - -

איתן גינזבורג: אבל אין הנחה, אדוני, לתושב מקום.

מיכאל ביטון: יש.

מיכאל ביטון: בדקנו את זה.

מיכאל ביטון: איתן, יש ערים שעשו הבדל בין תושב חוץ לתושב מקומי.

יבגני סובה: כן, 50%.

יבגני סובה: למשל בפתח-תקווה – 50%.

יבגני סובה: אתה מוציא תו מקומי - - -

מיכאל ביטון: לא משנה, חברים, זה קיים.

מיכאל ביטון: בואו לא נפתח סימפוזיון.

מיכאל ביטון: זה קיים.

איתן גינזבורג: אבל זה לא על תעריף.

יבגני סובה: מה זאת אומרת?

יבגני סובה: אתה משלם פחות.

יבגני סובה: אם אתה באזור מגורים שלך, אז אתה לא משלם, כי יש לך תו.

איתן גינזבורג: אתה משלם מהתו.

יבגני סובה: לא, מה פתאום.

יבגני סובה: אתה משלם פר שעה, זו בדיוק הנקודה.

יבגני סובה: אתה הולך לעירייה, אתה מוציא תו של תושב העיר, ואז אתה משלם 50% מהתעריף.

יבגני סובה: אתה משלם 2.5 שקלים לשעה, עם התו שלך שאתה תושב העיר שהתוקף של התו הוא שנתיים, משהו כזה.

מיכאל ביטון: סליחה.

מיכאל ביטון: הנושא הזה הוא משמעותי לשלטון המקומי.

מיכאל ביטון: אני רוצה לשמוע את ענת לובזנס מהמרכז לשלטון מקומי.

מיכאל ביטון: בבקשה.

ענת לובזנס: שלום, הנושא של הפטורים או הנחות, יותר נכון, לתושבים זה משהו שקיים היום בחוקי עזר, ולפי החקיקה הנוכחית, בעצם היה צריך לתקן את חוקי העזר הקיימים לצורך התעריף החדש, או לצורך אזורי החנייה, גם החקיקה הזאת תשתנה.

ענת לובזנס: זה לא ליצור פער גדול בין הקיים היום, למה שקיים אחרי החקיקה, אנחנו מבקשים לשמור על ההסדרים הקיימים.

ענת לובזנס: מה שלא ברור לי פה מהדיון, כשמדברים על פטור, מדברים על רשויות שיש להן פטור מלא, אבל דיברנו על זה שזה יהיה לפי אזורי חנייה.

ענת לובזנס: אז אני לא מבינה.

מיכאל ביטון: רשות שמחליטה לחלוטין לא לגבות חנייה אצלה, אז היא לא תוכל לגבות גם מתושב חוץ.

מיכאל ביטון: רשות שיש לה הסדרים של אזורי חנייה, והיא פטרה תושב מקומי שלה בשכונה באופן מלא.

מיכאל ביטון: אבל במרכז העיר גובה ממנו חנייה, שם לא יעלה הפער בין התושב המקומי לתושב החיצוני ב-30%.

איתן גינזבורג: אדוני, היום נורא קשה לדעת, מכיוון שבסוף הדוח ניתן לא לאדם, אלא לרכב.

איתן גינזבורג: עכשיו אתה לא יודע, לפעמים הרכב הזה רשום על שם חברה, מאוד קשה לעשות את ההבחנה הזאת, מכיוון שאתה לא יודע בסוף מי משתמש.

מיכאל ביטון: זה לא כל כך קשה.

מיכאל ביטון: כי רכב עם תו מקומי, זה רכב עם תו מקומי.

מיכאל ביטון: רכב בלי תו מקומי, הוא לא מקומי.

מיכאל ביטון: מי שיש לו מקומי, יש לו תו מקומי מכל סוג.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, אם יש לך רכב חברה, אתה פוטר את זה בזה שאתה ניגש לעירייה, ואתה מצהיר על זה שזה רכב מחברה רשום על שמך עם ספח של תעודת זהות, אתה פוטר את זה אם זה באופן קבוע.

יבגני סובה: אם זה רכב מזדמן של השרה, זה משהו אחר.

מיכאל ביטון: יש ערים, למשל תל אביב, נניח אדם עבר דירה לשם, והוא עוד לא הספיק להסדיר את התו המקורי וקיבל דוחות, אז יש לו אפילו חודש, חודשיים שרטרו-אקטיבית מבטלים לו את הדוחות עד שיסדיר את הביורוקרטיה.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, אני תושב ירושלים, יש שעה חינם לכל התושבים.

איתן גינזבורג: אני חושב שזו התערבות גדולה מדי - - - של הרשויות המקומיות באופן ניהול השירותים שהם מעניקים.

מיכאל ביטון: אנחנו נתנו להם, איתן, לא שנה וחצי כמו ההצעה המקורית - שלוש שנים לנהל את זה בעצמם.

יבגני סובה: כאשר עירייה נותנת למשל לשלושה או ארבעה אנשים בדירה אחת שמחולקת ארנונה - - -

מיכאל ביטון: יש הרבה מניפולציות על העניין הזה של שותף לדירה.

מיכאל ביטון: אנשים עושים חוזים כדי לקבל תו חנייה.

אורי מקלב: אני התכוונתי אליך, שאתה באת ואמרת – "תנו לרשות להחליט בעצמך".

אורי מקלב: אתה צודק בעניין הזה, אבל זה על גבי תושביה.

אורי מקלב: אנחנו כשלטון מרכזי, לא יכולים לתת גם להחליט עבור התושב שהוא לא תושב, שם הם יכולים לעשות מה שהם רוצים, הוא לא מעניין אותם – הפוך.

איתן גינזבורג: יש לעירייה גם אינטרס שיבואו מבחוץ כדי להגביר את התקנה העירונית שלה.

איתן גינזבורג: אם היא תעשה פעילות לא מידתית, הנושא הזה ידיר כניסה של אנשים מחוץ לעיר, וזה יפגע בכלכלה המקומית.

מיכאל ביטון: עם כל הכבוד לכולם, עכשיו זה הצבעות והסתייגויות.

מיכאל ביטון: זה כן היה בהנחיות לחוק הזה.

איתן גינזבורג: זה לא היה בנוסח ששלחתם.

איתן גינזבורג: אני לא יודע.

איתי עצמון: הנוסח מטעם משרד האוצר.

מיכאל ביטון: אנחנו נתנו הנחיות שזה ייכלל בחוק הזה, הנחיות ברורות בסיכום הישיבה הקודמת, כחלק מההצבעה, ואמרנו שזה יובא להצבעה.

איתי עצמון: אני רק אחזור על העיקרון כדי לחדד.

איתי עצמון: לגבי פטור מתשלום – מי שאינו תושב ניתן לגבות ממנו כמו שגובים מתושב, או לפי הסדר חנייה הארצי האחיד לפי הנמוך, אני מניח, צריך להתייחס לזה.

איתי עצמון: אנחנו לא יודעים מה הסכום שהרשות תקבע.

מיכאל ביטון: בסדר.

מיכאל ביטון: נתחיל להצביע.

איתי עצמון: למעשה, עכשיו הוועדה תצביע על פיסקה 18, כולל התיקון שעכשיו הקראתי.

מיכאל ביטון: מי בעד פיסקה 18 כולל תיקון?

מיכאל ביטון: אושר.

מיכאל ביטון: פה אחד.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת אבו שחאדה בעד?

מיכאל ביטון: – נגד.

איתי עצמון: סעיף הבא: פיסקה 20 לעניין אזורי חנייה מוסדרים.

איתי עצמון: אני חושב שנעשו כאן כמה שינויים בנוסח, ולכן, אני חושב שכדאי להקריא.

איתי עצמון: סעיף 77(א) לפקודת התעבורה.

איתי עצמון: יש לנו חידוד לנוסח.

איילת פלדמן: (20) בסעיף 77(א), בפסקה (2), בסופה יבוא "לעניין פסקה זו יחולו גם הוראות אלה: (א) בדרך שבה הוסדרה חניה בתשלום בתחומי עירייה או מועצה מקומית שמספר תושביה הרשומים במרשם האוכלוסין הוא 40,000 ומעלה (בסעיף זה – הרשות), תהיה מועצת העירייה או מועצת המועצה המקומית רשאית לקבוע הסדרים לקביעת אזורים בהם יוענק פטור מתשלום עבור חניה לתושבי אותו אזור, רק בשל היותם תושבי אותו אזור (להלן – אזורי חניה מוסדרים); לא נקבעו אזורי חניה מוסדרים בתחומה של הרשות כאמור, לא תהיה הרשות רשאית להעניק פטור מתשלום בעד חניה לתושבי אותה רשות רק בשל היותם תושביה; פטור מתשלום לתושבי הרשות רק בשל היותם תושבי הרשות יינתן רק לתושבים המתגוררים באזור חניה שנקבע כאזור חניה מוסדר, לגבי אותו אזור מוסדר בלבד.

איתי עצמון: כאן אנחנו רצינו לחדד כשמדובר למעשה על רשות מקומית שמספר תושביה הוא 40,000 ומעלה, ולגבי הרשות הזאת, ייקבע איסור להעניק פטור מתשלום בעד חנייה לתושביה רק בשל היותם תושביה, אלא אם כן היא קבעה את אותם אזורי חנייה מוסדרים, כלומר, אזורים שבהם ניתן פטור מתשלום.

איתי עצמון: אנחנו נשאיר את הסייפא את מה שהקראת – פטור מתשלום תושבי הרשות, רק בשל היותם תושבי הרשות וכו', את הסעיף הזה אנחנו נשאיר.

איתי עצמון: אני מציע גם פה לחדד, שהסעיף הזה לא גורע מסמכות רשות מקומית לתת פטור מתשלום חנייה בתחומיה מטעמים אחרים לפי כל דין.

איתי עצמון: כאן מדובר הפטור רק בשל היותם תושביה.

איתי עצמון: אנחנו נחדד את זה.

סמי אבו שחאדה: סליחה, אם זה לא מוסדר, מה ההשלכות של הסעיף הזה - התושבים ישלמו חנייה?

מיכאל ביטון: לא.

מיכאל ביטון: אם הם לא עשו חוקי עזר, הם לא יכולים לגבות כלום.

מיכאל ביטון: אם עשו חוק עזר, יש להם שלוש שנים, וחילקו לאזורי חנייה, זה בשליטתם.

מיכאל ביטון: אם לא עשו את זה שלוש שנים, השרה תתקין תקנות.

אופיר כץ: יש לי שתי הסתייגויות.

אופיר כץ: מה זאת אומרת, אני לא יכול להגיש תוך כדי הדיון?

מיכאל ביטון: לא, אח שלי.

מיכאל ביטון: הסתייגות היא במועד מסוים.

אופיר כץ: אם בזמן ההקראה, אתם אומרים משהו שאני חושב שצריך לשנות, אז מה, אתם לוקחים לי את הזכות הזאת, מה זה?

מיכאל ביטון: החוק אומר, לא אנחנו.

אופיר כץ: החוק לא אומר את זה.

מיכאל ביטון: החוק אומר שהוועדה קובעת מועד להגשת הסתייגויות.

אופיר כץ: אבל מקובל שבתוך כדי הדיון, ותוך כדי ההקראה.

מיכאל ביטון: לא, אצלנו לא מקובל.

אופיר כץ: אדוני היושב-ראש, אם הייתי בא עם 100 הסתייגויות כהטרלה - - -

מיכאל ביטון: אני מוכן לתת לך להגיד את כל אשר על ליבך.

מיכאל ביטון: אבל אני אומר לך, מבחינת התנהלות, וכל חברי הכנסת למדו – מודיעין על מועד הצבעה.

אופיר כץ: אבל תוך כדי מועד הצבעה, יכול להיות לך - - -

מיכאל ביטון: אופיר, יש ועדות שהן כותבות ככה – על כל דיון הן כותבות – ייתכנו הצבעות.

מיכאל ביטון: ואז אתה צריך לבוא כל דיון, כי אתה לא יודע מתי יהיה הצבעה.

מיכאל ביטון: אנחנו עושים דיון הצבעות והסתייגויות.

מיכאל ביטון: קובעים מתי הוא יהיה ורק שם מצביעים.

מיכאל ביטון: בן אדם יודע לא גונבים לו ולא מפתיעים אותו, יש רגע.

אופיר כץ: בסדר.

אופיר כץ: אני בוועדות אחרות, אני יודע שתוך כדי הצבעה, תוך כדי הקראה, גם אפשר להגיש הסתייגויות.

אופיר כץ: אם הייתי בא עכשיו עם 200 ואומר לך - - -

מיכאל ביטון: ניתן לך להגיד – אנחנו מכבדים את כולם.

מיכאל ביטון: רק משהו שלא היה בנוסח כפי שהוא.

מיכאל ביטון: נניח שמצביעים, ועושים איזה תיקון בזמן אמת - עליו אתה יכול להסתייג כי זה לא היה לך בנוסח.

מיכאל ביטון: מה שקיבלת בנוסח מראש ולא הסתייגת בזמן - אתה לא יכול.

מיכאל ביטון: להעיר הערות אתה יכול.

מיכאל ביטון: אבל אתה יכול להסתייג, כי אנחנו דיברנו פה על פער בין גבייה של תושב המקום לתושב חוץ.

מיכאל ביטון: זה אושר.

איתי עצמון: אבל זה כבר אושר.

מיכאל ביטון: אז אתה יכול להעיר את ההערות שלך.

איתי עצמון: אני כן אסב את תשומת הלב, כי סעיף 86 לתקנון קובע שניתן להגיש הסתייגות.

איתי עצמון: כל ועדה לא אישרה את הצעת החוק לקריאה שנייה או שלישית, או עד מועד מוקדם יותר לאחר סיום הדיון, ולפני שהחלה ההצבעה שעליו הודיע מראש יושב-ראש הוועדה, זאת הסיטואציה שבפנינו.

איתי עצמון: כלומר, הייתה הודעה שנמסרה מראש מאת מנהלת הוועדה לפי הנחיית יושב-ראש הוועדה על המועד להגשת הסתייגויות, ואכן, קיבלנו הסתייגויות.

איתי עצמון: ולכן, יושב-ראש הוועדה ראשי לא להעלות הסתייגויות שלא הוגשו במועד.

מיכאל ביטון: אבל אני יכול לפנים משורת הדין.

מיכאל ביטון: אופיר, זה חריג, זה לא יקרה.

אופיר כץ: אם הייתי אומר כמות מטורפת של הטרלה, הייתי מקבל את זה.

אופיר כץ: אבל יש לי שתי הסתייגויות.

איתי עצמון: רק לגבי פיסקה 20, כי פיסקה 18 אושרה כבר.

איתי עצמון: רק לגבי אזורי חנייה מוסדרים, הנושא שעכשיו אנחנו דנים בו.

אופיר כץ: אני רוצה להוסיף שני דברים.

אופיר כץ: שר התחבורה והבטיחות בדרכים בהתייעצות עם שר הפנים, רשאי לקבוע בתקנות תנאים ואמות מידה – אחרי הסעיף הזה נוסיף – באישור ועדת הכלכלה.

מיכאל ביטון: אבל הייתה בקשה של השרה שבמקרה הזה, בגלל שהיא נותנת שלוש שנים לרשויות להתכונן, ולא לוחצת אותם, שברגע שהיא תתקן הם יהיו בתוקף, והיא תוכל לקבוע אותם, ואחרי מחשבה, אנחנו נסכים לבקשה הזאת.

אופיר כץ: אני רוצה להגיש את זה בתור הסתייגות.

אופיר כץ: הדבר השני – בתום חצי שנה לפני השלוש שנים לעדכן את הרשויות.

אופיר כץ: שמשרד התחבורה יעדכן אותם.

מיכאל ביטון: איך נקרא העדכון שיהיה לו תוקף חוקי?

אופיר כץ: לשלוח להם איזושהי הודעה.

מיכאל ביטון: חצי שנה לפני מועד התקנות, חצי שנה לפני הודעה מפורשת.

מיכאל ביטון: התראה של משרד התחבורה לרשויות - שימו לב, בעוד חצי שנה, נגמר לכם הזמן לתקן את התקנות האלה.

איתי עצמון: שישה חודשים לפני תחילת התקנות, התקנות נכנסות לתוקף.

מיכאל ביטון: תודיע השרה לרשויות, השרה, כי היא המתקנת על העובדה כי נותרו שישה חודשים.

דניאל מלצר: אני לא מכיר בחקיקה הודעות.

מיכאל ביטון: יש מלא הודעות, תודיע מתי.

איתי עצמון: כמו שמודיעים לאנשים שהרישיון שלהם עומד לפוג.

מיכאל ביטון: מה הבעיה להודיע?

מיכאל ביטון: תראה, אנחנו פה נתנו שלוש שנים, אנחנו לא יודעים מה יילד יום.

מיכאל ביטון: לא יודעים מי יהיה ואיפה הוא יהיה.

מיכאל ביטון: לפחות שהחוק הזה, לפני שייכנס לתוקף, תהיה הודעה חצי שנה לפני זה שיידעו.

איילת פלדמן: אדוני היושב ראש, אני כן חושבת שזה כן יכול לעלות שאלות במצב שבו מודיעים שישה חודשים מראש.

איילת פלדמן: התהליך יכול להתעכב.

איילת פלדמן: זה מעלה הרבה שאלות שיקשו מאוד על משרד התחבורה בעיניי ברמת המחויבות שלהם.

מיכאל ביטון: לא מעלה שאלות.

מיכאל ביטון: מה הבעיה להודיע?

מיכאל ביטון: התראה.

איילת פלדמן: בוא ניקח את תשעה חודשים.

מיכאל ביטון: אז בוא נעשה שנה.

שי קדם: אני אסביר מה הבעיה.

שי קדם: לא שיש בעיה לשלוח הודעה ולעדכן.

שי קדם: לא מזה אנחנו חוששים.

שי קדם: אנחנו חוששים משליחת הודעה, התהליך מתעכב, לוקח שבעה חודשים, או לא משנה מה מעבר למה שכתוב, ואז אומרים, רגע, למה לא הודעתם בדיוק שישה חודשים לפני.

שי קדם: הבעיה היא מה קורה אם התהליך מתעכב?

לימור מגן תלם: זה סתם - - - ביורוקרטי מכבידה.

מיכאל ביטון: לימור, זו הערה נכונה.

מיכאל ביטון: בגלל שזה שנים קדימה, זה יכול לשבת ולהירדם, וכולם ישכחו וצריך מועד הודעה שיידעו – זה בא, מתקרב.

מיכאל ביטון: זה יכול להיות שנה, זה יכול להיות חצי שנה.

מיכאל ביטון: אבל הודעה שהמועד הזה מתקרב.

שי קדם: אפשר שהתקנות ייכנסו במועד מאוחר יותר.

אילת פלדמן: כי זה ייתן את הוודאות שאתם מבקשים להשיג לרשויות מקומיות מצד אחד, ולא יכביד על משרד התחבורה.

מיכאל ביטון: מה הבעיה להודיע?

מיכאל ביטון: עוד לא הבנו.

אופיר כץ: מה הבעיה.

איילת פלדמן: ההכבדה היא לא כמות הבולים, זאת לא זו הבעיה.

איילת פלדמן: הבעיה היא בדיוק בהתחייבות שביום כך וכך יפורסמו תקנות וייכנסו לתוקף.

איילת פלדמן: אם אתם רוצים תקופת היערכות כדי לאפשר ודאות מצד אחד לרשויות, ומצד שני כן לספק למשרד התחבורה איזושהי ודאות ואיזושהי קרקע יציבה – אני כן חושבת שההצעה שהוצעה על ידי משרד התחבורה שתקנות ייכנסו אחרי איקס חודשים.

מיכאל ביטון: ואז מה זה נותן?

איילת פלדמן: זה נותן בדיוק לרשויות לדעת שיש להן את השישה חודשים לפני שהחוק - - -

מיכאל ביטון: והן עדיין יילכו לעשות את האזורי בעצמן.

אילת פלדמן: אם הן לא נכנסו לתוקף.

אילת פלדמן: בוודאי.

מיכאל ביטון: איך זה בדיוק מתנהל, תסבירו לי.

מיכאל ביטון: הרי דיברנו על שלוש שנים, אז איך עכשיו תהיה ההודעה לרשויות?

מיכאל ביטון: אחרי שלוש שנים והיא בתוקף.

מיכאל ביטון: או שמיום תיקון התקנה של השרה יהיו עוד - - -

איתי עצמון: יכול להיות - - -

מיכאל ביטון: מיום תיקון התקנות של השרה, לכל הפחות שישה חודשים שהתקנות לא ייכנסו לתוקף, אז איך היא תיקנה תקנות אם הן לא בתוקף?

איתי עצמון: לא, יכול להיות שאפשר לקבוע תקנות עם מועד נדחה.

מיכאל ביטון: ועד לכניסתן לתוקף, עדיין יהיה לרשויות אפשרות לקבוע את אזורי החנייה.

מיכאל ביטון: אנחנו הצענו לכם דבר פשוט.

אופיר כץ: זה יותר פשוט לשלוח הודעה.

מיכאל ביטון: משרד התחבורה יעדכן ויודיע לרשויות שנה לפני המועד המתוכנן, או חצי שנה, כי נדרשים לתת את הדעת על כך.

איתי עצמון: אני רוצה להתייחס.

איתי עצמון: השאלה האם לתקנות בהכרח יהיה מועד תחילה נדחה, יכול להיות שלא.

איתי עצמון: יכול להיות שצריך לקבוע בכל מקרה שהתקנות האלה יחולו רק חצי שנה אחרי.

מיכאל ביטון: אנחנו עושים פה שלוש שנים קדימה, בעוד שנתיים אני לא יודע מי יישב בשולחן הזה, ואני לא יודע מי יהיה שרת התחבורה.

מיכאל ביטון: אני מאחל לכולם שיהיו עשר שנים בתפקיד שהם נמצאים בו, אבל זו לא המציאות הישראלית.

מיכאל ביטון: ולכן, בגלל שאנחנו מכניסים פה למגירה חוק שכולם ישכחו ממנו שלוש שנים, אומר אופיר, תנו להם התראה חצי שנה לפני שיידעו שזה המחיר, שאם הם לא יטפלו בחצי השנה הקרובה – איבדו את הסמכויות.

מיכאל ביטון: ההודעה הזאת, העדכון הזה, רק הודעה, עדכון.

מיכאל ביטון: לא הבנתי למה קשה לעשות דבר כזה.

מיכאל ביטון: וגם אם זה יידחה בסוף, אז זה נדחה אבל ההודעה הודעה.

שי שלף: אפשר להודיע חצי שנה לפני תום השלוש שנים.

איתי עצמון: אני רוצה לחדד כדי שאני אדע מה לכתוב בנוסח.

איתי עצמון: לפי הסעיף, מה שאתם מציעים לקבוע הוא שכל הסדרי הפטור מתשלום בעד חנייה שקבעו העיריות או המועצות המקומיות לתושבים, רק בשל היותם תושבים ערב התחילה של החוק, כלומר, מה שבתוקף היום, יהיה בתוקף למעשה עד תום שלוש שנים, כלומר, זה בעצם איזושהי תקופת מעבר, אז לא בטוח שזה בכלל קשור לתקנות.

איתי עצמון: זה בעצם - - - שנה לפני אותן שנים שלוש שנים, אז תימסר ההודעה.

מיכאל ביטון: תימסר הודעה על-ידי משרד התחבורה לרשויות בדבר פקיעת ההסדרים הקיימים וההתראה האחרונה או מה שלא יהיה.

מיכאל ביטון: אופיר, באת, קיבלנו הסתייגות.

מיכאל ביטון: הגשת אותה.

אופיר כץ: הכנסת, אני מסיר, אין צורך.

אופיר כץ: את הראשונה אני משאיר.

אופיר כץ: תן לי חמש דקות לפרגן לך במליאה.

אופיר כץ: זו הסתייגות בשם סיעת הליכוד.

אופיר כץ: מה ששינית אני מסיר.

איתי עצמון: לא, אין מה להסיר, זה כבר התקבל בתוך הנוסח.

איתי עצמון: (ב) שר התחבורה והבטיחות בדרכים, בהתייעצות עם שר הפנים, רשאי לקבוע בתקנות תנאים ואמות מידה בנוגע לקביעת אזורי חניה מוסדרים ברשות מקומית שמספר תושביה הרשומים במרשם האוכלוסין הוא 40,000 ומעלה והכל בכפוף להוראות סעיף קטן (ג); תחולה (ג) "הוראות התקנות שהותקנו בהתאם לסעיף קטן (ב) יחולו על רשות מקומית שמספר תושביה הרשומים במרשם האוכלוסין הוא 40,000 ומעלה ואשר קבעה לראשונה אזורי חניה מוסדרים" - - - כלומר, שהיום בעצם אין לה אזורי חנייה.

איתי עצמון: "או על רשות מקומית כאמור שהתבצעו שינויים באזורי חניה מוסדרים הנמצאים בתחומה, והכל ממועד כניסתן לתוקף של התקנות".

איתי עצמון: כאן רצינו חידוד לעניין חידוד באזורי חנייה מוסדרים.

איתי עצמון: האם כל שינוי באזורי חנייה, יביא בעצם להחלת התקנות על אותה רשות מקומית?

איתי עצמון: יכול להיות שינוי שהוא כמעט מינורי.

איתי עצמון: צריך שינוי במדיניות.

שי קדם: התשובה היא כן.

שי קדם: בסופו של דבר, ברגע ששרת התחבורה תקבע תקנות לעניין אמות המדינה, אנחנו חושבים שנכון יהיה במצב של שינויים להתאים את האזורים לאמות המידה.

שי קדם: ביקש היושב-ראש בצדק - -

מיכאל ביטון: אמרנו שמי שעשה שינויים - - -

איתי עצמון: כל שינוי באזורי החנייה.

מיכאל ביטון: לא הבנתי, מי שכבר עשה לפני התקנות.

מיכאל ביטון: מי עשה תקנות – תקנות.

איתי עצמון: לא, רשות מקומית שכבר יש לה אזורי חנייה - - -

מיכאל ביטון: לא תשנה.

שי שלף: במידה ורשות מקומית תרצה לעשות שינוי במדיניות שהיא החליטה, במידה ויש תקנות בתוקף, היא תצטרך לעמוד בתקנות.

אביגל כספי: אתה מדבר על מדיניות.

אביגל כספי: נניח והיא בנתה שכונה חדשה והיא צריכה לקבוע - - -

מיכאל ביטון: לא.

מיכאל ביטון: עכשיו, רשות מקומית חילקה לאזורים והתקנות לא בתוקף, לא ישנו לה את האזורים בגלל התקנות.

שי שלף: אבל במידה והרשות המקומית רוצה לעשות שינוי באזורי - - -

מיכאל ביטון: נוסף באזורים, אז היא תצטרך לעבוד לפי התקנות.

מיכאל ביטון: בסדר גמור.

מיכאל ביטון: מי שביצע – ביצע.

מיכאל ביטון: משנה אחרי שהתקנות בתוקף.

מיכאל ביטון: אנחנו מצביעים על ההסתייגות של אופיר כץ.

מיכאל ביטון: מי בעד?

מיכאל ביטון: מי נגד

מיכאל ביטון: ההסתייגות לא אושרה.

מיכאל ביטון: ההסתייגות לא התקבלה, אבל השפעת על החוק.

מיכאל ביטון: יפה מאוד.

איתי עצמון: מה ההחלטה לגבי שינוי?

מיכאל ביטון: לאחר כניסת התקנות ברשויות שבהן בוצעו אזורי חנייה בטרם כניסת החוק, כל שינוי חדש עתידי יותאם לתקנות החדשות.

מיכאל ביטון: בסדר.

איתי עצמון: אפשר להצביע על פיסקה 20 עם כל השינויים.

מיכאל ביטון: מי בעד פיסקה 20?

מיכאל ביטון: אושר.

מיכאל ביטון: פיסקה 20 – פה אחד.

מיכאל ביטון: אנחנו מברכים את שרת התחבורה, הצוות שלה והאוצר על עוד חוק של משרד התחבורה, שעובר בוועדת הכלכלה.

מיכאל ביטון: היום היו פה מספר חוקים.

מיכאל ביטון: מודה לכל חברי הכנסת על העבודה ועל הדיון הענייני והמכבד, ושכל אחד זרע השפעות על החוק בדרכו.

מיכאל ביטון: אנחנו ממשיכים לקדם את החוקים בחוק ההסדר לקראת תקציב המדינה.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

מיכאל ביטון: לכולם.

מיכאל ביטון: הישיבה נעולה.