ועדת הבריאות, כנסת 24, פרוטוקול מספר 5, 2021-10-03 11:48

עידית סילמן: אנחנו רוצים להמשיך לדיון השני בנושא שהוא לא חשוב פחות, מערך הבטחון התזונתי בישראל, השלכות בריאותיות ותמונת מצב עדכנית בעקבות הדוחות האחרונים.

עידית סילמן: אני אגיד שיש לנו מהלך רחב היקף שאנחנו הולכים לעשות אותו במשותף ביחד עם ועדת הבריאות וועדת העבודה והרווחה ביחד עם שר הרווחה על כל הנושא של המערך של הבטחון התזונתי במדינת ישראל.

עידית סילמן: אנחנו נקיים דיונים משותפים לוועדות, הם יהיו דיונים גדולים ואנחנו נייצר תהליך שהוא תהליך משותף וגדול.

עידית סילמן: לכן אנחנו גם נחלק את העבודה, כשאנחנו נתייחס היום להיבט היותר בריאותי והוועדה שלנו תתייחס להיבט הבריאותי ונמצאים כאן גורמי מקצוע, פרופ' רונית אנדוד טל ממשרד הבריאות והיא תציג את התכנית שלהם גם לתוך העניין הזה, ואנחנו נלמד את הדברים כדי שנוכל לחבר אותם לתוך העבודה שנעשית במשרד העבודה והרווחה, ואנחנו נקיים דיונים שהם דיונים משותפים לשתי הוועדות.

עידית סילמן: אני מאמינה בחיבור הזה, אני חושבת שהוא נכון, והמטרה שלנו כמובן זה גם להשיג תקציבם משמעותיים וגדולים יותר לעולם הזה של הבטחון התזונתי שנמצא בחסר כבר שנים רבות.

עידית סילמן: זהו דיון ראשון במסגרת סדרת דיונים בנושא מערך הבטחון התזונתי.

עידית סילמן: בנוסף, הדיון הזה שנקיים בנושא בטחון תזונתי בריאותי שכולל את כל הנושא של פיקוח המחירים על מוצרי יסוד בריאים, אל מול משרדי הממשלה השונים בראייה גם מערכתית, גם אחידה וגם משלימה.

עידית סילמן: העקרון המנחה אותנו שבטחון תזונתי מתקיים כאשר לכלל האנשים בכל זמן יש גישה פיזית וכלכלית למזון בטוח ומזין לפי הצרכים וההעדפות התזונתיות שלהם בכמות מספקת לצורך הבטחת חיים בריאים ופעילים.

עידית סילמן: עקרון זה מושג על ידי בחינה של פרמטרים שונים כגון זמינות פיזית של המזון, נגישות למזון וצריכת המזון.

עידית סילמן: אנחנו כחברה, כחברי כנסת וכוועדה לא יכולים לאפשר מצב שבו משפחות בישראל בגלל מצבן הכלכלי לא יהיה להן מה לאכול ושלילדים במדינת ישראל בשנת 2021 ילכו לישון רעבים או שהם יאכלו דברים שמזיקים לבריאותם רק כי אין להם משהו אחר להתקיים ממנו.

עידית סילמן: לדבר הזה אנחנו עוסקים ואנחנו נחתור כוועדה לשנות מציאות.

עידית סילמן: לכן אנחנו יוצאים בסדרת דיונים גדולה, אנחנו נציג בדיון הזה את הדו"ח של הממ"מ, מרכז המידע והמחקר של הכנסת שחקר לעומק את הנושא וכן דו"חות של עמותת לתת ונוספות שנכנסו לתוך הדו"ח של הממ"מ.

עידית סילמן: אנחנו בדיון היום נתמקד כאמור בתכנית העבודה של משרד הבריאות ובמטרות שהציב לעצמו משרד הבריאות בקידום הטפול בבטחון תזונתי בר קיימא.

עידית סילמן: בדיון משתתפת מנכ"לית משרד הרווחה מרחוק הגברת סיגל שאולי תעלה, היא לא תעלה, היא נמצאת כרגע בסיור אבל יהיו לנו נציגים נוספים ואנחנו מודים להם על שיתוף הפעולה בכלל של המשרד וגם לכל חברי הכנסת, הארגונים, מי ששותף איתנו לשדולה שאני מובילה לביטחון תזונתי וכבר קיימנו מפגשים וגם השקה של השדולה.

עידית סילמן: אני רוצה לומר שבאופן אישי גם בתקציב הנוכחי אתם יכולים לראות שיש איזו שהיא בשורה בנושא של התזונה הבריאה ומס שמוטל גם על דברים שהם לא מזינים, בעבר המועצה וועדת האסדרה ואני מאמינה שרונית תרחיב עליה, ועומדים בפנינו כמה אתגרים מאוד גדולים בנישה הזו.

עידית סילמן: אני רק אציין שאני באופן אישי עובדת היום מול שני משרדים בצורה רחבה על נושא מוצרי המזון והצריכה, מה שנמצא תחת פיקוח המחירים, 1.

עידית סילמן: מול משרד האוצר ושרת הכלכלה שאמונים על פיקוח של מחירים של הלחם ואנחנו מבקשים לבצע הצרחה בין הלחם המלא ללחם הלבן שנמצא היום תחת פיקוח המחירים, זה תהליך שהתחלתי אותו מול שרת הכלכלה והתעשייה וגם שר האוצר, ואנחנו באוקיי ראשוני לדבר הזה וכרגע אנחנו בוחנים את התהליך גם אל מול משרד הבריאות ומה אנחנו צריכים לשם כך, וכנ"ל הוצאנו פניה למשרד החקלאות שאמון על פיקוח המחירים של הגבינות, הביצים ודברים נוספים במטרה לממש את הנושא הבריאותי תזונתי במשק החלב ולעשות הצרחה של כל המוצרים כפי שמזכירים גם בדו"ח הממ"מ וגם בוועדת האסדרה לתזונה בריאה ובת קיימא, למוצרים שהם באחוזים נמוכים יותר של שומן, קרי הגבינה הקשה, השמנת המתוקה ועוד, אנחנו לא מבקשים לפגוע במשק החלב, אנחנו מבקשים לעשות הצרחה למוצרים שהם בריאים ושתהיה להם נגישות יותר לאוכלוסייה.

עידית סילמן: אלה שני הדברים שנמצאים לנו על סדר היום ואנחנו עומלים עליהם גם בחקיקה וגם בקידום מדיניות בפועל הלכה למעשה.

עידית סילמן: אז אנחנו נפתח עם ההצגה של הדו"ח של הממ"מ.

עידית סילמן: יונת בבקשה.

יונת מייזל: שלום לכולם, שמי יונת מייזל ממרכז המחקר והמידע של הכנסת.

יונת מייזל: לבקשת היו"ר ח"כ עידית סילמן ערכנו מסמך בנושא מערך הבטחון התזונתי בישראל.

יונת מייזל: בין השאר המסמך ביקש להציג את השחקנים המרכזיים בתחום ואת אופן שיתוף הפעולה ביניהם.

יונת מייזל: אציג בפניכם בקצרה את המערך הקיים.

יונת מייזל: ראשי נגדיר מהו בטחון תזונתי.

יונת מייזל: כפי שאתם יכולים לראות הוא מושג באמצעות עמידה בארבעה ממדים, הממד הראשון הוא זמינות פיזית של המזון שהמצב שיש במדינה מספיק מזון והוא נמדד ברמה לאומית, נגישות למזון שנמדדת ברמת משק הבית, צריכת מזון שנמדדת ברמת הפרט ויציבות שהיא גישה סדירה למזון.

יונת מייזל: אין נתונים רשמיים על היקף תופעת בטחון תזונתי בישראל אך קיימות הערכות שונות.

יונת מייזל: הערכה מרכזית מופיעה בסקר הבטחון התזונתי של המוסד לביטוח לאומי ועל פי הסקר האחרון שפורסם על ידי המוסד בשנת 2016 כ-18% מהמשפחות בישראל חיו באי בטחון תזונתי וכמחצית מהן באי בטחון תזונתי ניכר.

יונת מייזל: מדובר בכחצי מיליון משפחות, באי בטחון תזונתי וכרבע מיליון מהן באי בטחון תזונתי חמור.

יונת מייזל: בשנת 2011 חוקק בישראל חוק המועצה הארצית לביטחון תזונתי שהגדיר מהו בטחון תזונתי והוא האפשרות לצרוך באופן סדיר מזון הכולל את כל רכיבי התזונה הנדרשים להתפתחות תקינה ולבריאות האדם, אך בחוק לא פורטו התנאים הדרושים לכך.

יונת מייזל: מכח החוק הוקמה המועצה הארצית לביטחון תזונתי שתפקידה לייעץ לשר הרווחה שהוא השר האחראי לגיבוש המדיניות בתחום הבטחון התזונתי בנושאים שונים.

יונת מייזל: במסמך עסקנו בהקמת המועצה ובפעילותה, וגם תיארנו את הקשיים שהיו באיסוף המידע למועצה.

יונת מייזל: אני לא ארחיב כעת בנושא המועצה אך אציין כי מהמידע הקיים לא ניתן ללמוד באופן מלא על תפקידה של המועצה בשנתיים האחרונות.

יונת מייזל: במסמך ביקשנו למפות את כלל הגורמים העוסקים בבטחון תזונתי.

יונת מייזל: כפי שאתם יכולים לראות בשקף, את המשרדים הממשלתיים המרכזיים העוסקים בזה חילקנו לשתי קבוצות עיקריות.

יונת מייזל: הקבוצה הראשונה היא משרדים העוסקים במתן שירותי בטחון תזונתי לאוכלוסייה והקבוצה השניה הם המשרדים העוסקים בבטחון מזון ובקביעת הנחיות תזונתיות.

יונת מייזל: אתם יכולים לראות שקיימים גם גורמים נוספים שעוסקים בהיבטים שונים בתחומי הבטחון התזונתי וניתן להתרשם מהשקף לגבי ריבוי הגורמים וגם לגבי מורכבות המערך.

יונת מייזל: נתחיל מהמשרדים הממשלתיים העוסקים במתן שירותי בטחון תזונתי לאוכלוסייה והם משרד הרווחה, משרד החינוך ומשרד הפנים.

יונת מייזל: משרד הרווחה והביטחון החברתי עוסקים בתחום בשני מישורים עיקריים.

יונת מייזל: הראשון, הוא המיזם הלאומי לביטחון תזונתי שהתחיל לפעול בשנת 2017 והוגדר כפיילוט לשלוש שנים.

יונת מייזל: כיום משתתפות במיזם כ-11,000 משפחות וכל משפחה מקבלת סיוע חודשי בסך של 500 שקלים והסיוע הזה כולל כרטיס נטען לרכישת מוצרי מזון וגם חבילת מזון.

יונת מייזל: התקציב שמעמיד משרד הרווחה לצורך התכנית הוא כ-21 מיליון ₪ וארגון אשל ירושלים שמפעיל את המיזם בפועל ומעמיד לצורך כך כ-44 מיליון ₪.

יונת מייזל: המישור השני הוא תמיכות בתכניות הבטחון התזונתי שבמסגרתם ארגוני המגזר השלישי מחלקים סלי מזון לאוכלוסייה נזקקת.

יונת מייזל: אתם יכולים לראות שקיימות כמה תכניות, ניקח לדוגמה אחת מהן, סלי מזון חודשיים.

יונת מייזל: במסגרת תכנית זו בשנת 2020 חולקו מדי חודש סלי מזון לכ-138,000 משקי בית.

יונת מייזל: סך התמיכות, סך תקציב התמיכות בפרויקטים האלה של משרד הרווחה עומד בשנת 2020 על כ-46 מיליון ₪.

יונת מייזל: נעבור כעת למשרד החינוך, המשרד מפעיל תכנית הזנה לאומית שבמסגרתה תלמידים המשתתפים באחת התכניות שמופיעות לכם במסך מקבלים ארוחה חמה.

יונת מייזל: בשנת הלימודים תש"פ מספר מקבלי ארוחה חמה עמד על כ-454,000 תלמידים והתקציב שהעמיד משרד החינוך לשם כך הוא כ-650 מיליון ₪.

יונת מייזל: שימו לב שלא כל התלמידים הזכאים להזנה במסגרת תכנית ההזנה הלאומית מקבלים את ההזנה בפועל.

יונת מייזל: ניקח לדוגמה את תכנית ניצנים שהיא מסגרת לימודית לשעות אחר הצהריים.

יונת מייזל: בשנת הלימודים תש"פ כ-240,000 תלמידים השתתפו בתכנית, שהם כ-45% מסך התלמידים הזכאים להשתתפות בתכנית זו.

יונת מייזל: במהלך משבר הקורונה נוסף למערך משרד חדש והוא משרד הפנים.

יונת מייזל: הוחלט כי משרד הפנים יחלק כרטיסי מזון לאוכלוסייה נזקקת לשם הבטחת בטחון תזונתי ולשם כך הוקצו 700 מיליון ₪.

יונת מייזל: על פי הנתונים שהציגה שרת הפנים בסוף יוני 2021 כ-330,000 משפחות כבר קיבלו את הסיוע, והיו עוד כ-12,000 שטרם קיבלו אותו.

יונת מייזל: כלומר מדובר בכ-340,000 משפחות זכאיות לסיוע במסגרת התכנית.

יונת מייזל: שימו לב שגם זו התכנית היחידה שמשרד הפנים מפעיל בתחום הבטחון התזונתי ואין תכניות נוספות.

יונת מייזל: נעבור כעת למשרדים הממשלתיים העוסקים בתחום בטחון המזון ברמה לאומית או בקביעת הנחיות תזונתיות.

יונת מייזל: משרד החקלאות ופיתוח הכפר עוסק בבטחון מזון לאומי שהוא המצב שמתקיים כאר במדינה יש מספיק מזון.

יונת מייזל: משרד הכלכלה והתעשייה גם הוא מתעסק בבטחון המזון מתוך בחינת הנושא ברמה כלל משקית וגם בהיבטי עצמאותה של מדינת ישראל באספקת מוצרי מזון.

יונת מייזל: משרד הבריאות הוא הגורם האחראי לקביעת הנחיות תזונתיות ברמה הלאומית, רמת המשפחה ורמת הפרט.

יונת מייזל: אני מניחה שבהמשך הדיון נתעסק פה במעורבות המשרד במערך הבטחון התזונתי ולדוגמה במסמך שלנו אנחנו מתייחסים לאמירה של משרד הבריאות שאחת הפעולות הנדרשות לשם קידום הבטחון התזונתי הוא יצירת מחוייבות לחלוקת מזון בריא במסגרת תכניות סיוע במזון, שכן כיום לפי המשרד, עמותות המזון אינן מחוייבות לחלוקת מזון בריא ומספקות מוצרי מזון גם לא בריאים במסגרת - - - מזון.

יונת מייזל: אלה המשרדים המרכזיים העוסקים בתחום הבטחון התזונתי בישראל.

יונת מייזל: במהלך כתיבת המסמך עלו מספר שאלות לדיון ואת המרכזיות אציג כעת בפניכם.

יונת מייזל: השאלה הראשונה נוגעת להגדרת התחום.

יונת מייזל: איך ישראל בכלל מגדירה את תחום הבטחון התזונתי ואם בטחון המזון, כלומר היצע המזון ברמה הלאומית הוא חלק אינטגרלי מבטחון תזונתי.

יונת מייזל: האם קיימת בישראל מדיניות כוללת בתחום ואם כן, מה היא.

יונת מייזל: כפי שראיתם, ישנם גורמים רבים שעוסקים בתחום זה, וזה מעלה מספר שאלות, לדוגמה האם קיים גורם שתפקידו לתכלל את פעילות של כלל הגורמים ואם יש צורך בגורם כזה ומי הוא אמור להיות.

יונת מייזל: האם קיימת כפילות בפעילות של הגורמים בתחום או שיש גורמים שחסרים ושיש להוסיף אותם למערך, למשל לרח"ל.

יונת מייזל: האם יש בין כלל הגורמים שיתוף פעולה.

יונת מייזל: נקודה נוספת נוגעת להיקף התופעה בישראל.

יונת מייזל: כאמור אין מידע על מספר האנשים הנזקקים לביטחון תזונתי בישראל אך קיימות הערכת שונות ונשאלת השאלה איך ניתן לאסוף מידע על היקף האנשים המתמודדים עם אי בטחון תזונתי ועל מספר האנשים המקבלים סיוע במסגרת תכניות שונות לסיוע במזון.

יונת מייזל: במצגת זו לא עסקנו במעמדה של המועצה הארצית לביטחון תזונתי שהוקמה כאמור כגוף המייעץ לשר הרווחה האחראי על גיבוש מדיניות, וכאמור מהמידע שהוצג במסמך לא ניתן ללמוד באופן מלא על פעילות המועצה בשנתיים האחרונות וזה מעלה את השאלה מהי מעמדה של המועצה במערך הבטחון התזונתי הקיים ומהי תרומתה.

יונת מייזל: לסיכום ניתן לשאול האם כלל הגורמים שעוסקים בתחום בוחנים את היעילות של הפעולות שלהם ומה נעשה בעקבות בחינת הפעילות.

יונת מייזל: כמובן אתם יכולים לראות את המסמך המלא באתר של מרכז המידע והמחקר של הכנסת.

יונת מייזל: תודה רבה.

עידית סילמן: תודה רבה.

עידית סילמן: אני רק אומר שהדו"ח הזה באמת לבקשתנו מאוד מקיף, יש בתוכו עוד הרבה תובנות שאני כביכול ממנו יצאנו לפעילות די ארוכה ולסדרה של דברים שהם באמת מעשיים ופרקטיים, כדי לראות באמת שבעיקר המערך של הבטחון התזונתי נמצא בהרבה מאוד משרדים ואין גוף מתכלל אחד כיום, כשאנחנו בעצם רוצים לבוא ולנסות לעשות סדר בדברים וגם לאגם את המשאבים, וצריך לומר את זה באמת.

עידית סילמן: אני כן יכולה לומר שבכוונה שלי זה לקחת את זה בהמשך צעד אחד קדימה לכיוון הפוד-טק, לכיוון המקומות החדשניים יותר שהיום האקזיטים, בוא נגיד את האמת, גם הישראליים, יודעים לייצר פתרונות מעשיים פרקטיים מלבד רק ללכת ולתת כרטיסים למשפחות נזקקות לעוד איזה שהוא משהו ואנחנו רוצים לקדם גם מיזמים כאלה ואנחנו נביא אותם בהמשך לתוך הוועדה, נציג אותם ואנחנו נראה מה אפשר לעשות איתם, אולי אפילו לפתוח איזה שהוא מכרז מיוחד למיזמים המיוחדים האלה ולפתח אותם.

עידית סילמן: אנחנו עוברים עכשיו לנציג של עמותת לתת, הנציגים שלה נמצאים איתנו, אני אשמח גם שתציגו את עצמכם, שותפים לשדולה שלנו של הבטחון התזונתי, נמצאים הרבה שנים בחזית המאמץ בתחום הזה, אז אני מאוד שמחה שאתם כאן

עידית סילמן: איתנו ואני רוצה שתציינו גם את הדו"ח האחרון שיצא, ושכמובן ראינו אותו כולנו בעיתונים.

עידית סילמן: לידך נמצאת?

עידית סילמן: נמצאת איתי נעמה ירדני שהיא מנהלת תחום קשרי ממשל.

עידית סילמן: אז ברוכה הבאה נעמה.

ערן ויינטרוב: אני ערן ויינטרוב, מנכ"ל עמותת לתת.

ערן ויינטרוב: תחילה תודה רבה ח"כ סילמן גם על הדיון והמעורבות שלך בנושא, העבודה שלך זה בהחלט משב רוח מרענן ונחוץ לטובת העניין הזה.

ערן ויינטרוב: אני חושב שגם מגיעה תודה גדולה לח"כ שר הרווחה מאיר כהן על הדחיפה שלו ובעצם פעם ראשונה ששר הרווחה באמת מכניס תקציב כלשהו לבסיס התקציב.

עידית סילמן: כפי שאתם יודעים, ערן אני רק אוסיף ואומר, שכשאנחנו כינסנו את השדולה כל הנציגים של כל הארגונים באו ואמרו 'יפה, התקציב גדל השנה אבל זה לא מספיק, בטח לא לאור אתגרי הקורונה'.

עידית סילמן: אני יכולה לומר שממש בערב החג ישבתי על זה עם שר האוצר והוא מבין את החשיבות והוא נכון לקיים דיון גם בנושאים האלה.

עידית סילמן: אנחנו צריכים לבוא עם תכנית שהיא תכנית טובה.

עידית סילמן: הייתי רוצה כמו שציינתי את המיזמים שיוצאים גם מחוץ לקופסה, גם אצלכם אנחנו צריכים לעלות לקומה הבאה של הרמה הזאת של הבטחון התזונתי במדינת ישראל, כן אתם יכולים לראות את זה בכל חוק ההסדרים, כל הדיפרנציאלי שנותן מס גם על הדברים שהם פחות, שאנחנו פחות רוצים לראות אותם ושמובילים באמת לסכרת, להשמנה, דברים של משקל גוף תקין, שאגב אני חייבת לומר שמבחינתי זו בשורה שיש שר אוצר ששם את הנושאים האלה, הבריאותיים, אל מול העיניים והם חשובים לו מאוד.

עידית סילמן: כי כשהשר ליברמן מדבר ולא רק השר ליברמן, גם ראש הממשלה וגם שרים נוספים כשהם מדברים על מס הסוכר, הם באמת לא מדברים עליו מהכיוון של מאיפה לקחת כסף שהוא לא מסים והוא לא מע"מ והוא לא דברים כאלה, אלא באמת מתוך ראייה בריאותית.

עידית סילמן: ואני חושבת שזה צעד אחד משרשרת גדולה של דברים.

עידית סילמן: תודה.

עידית סילמן: ערן בבקשה.

ערן ויינטרוב: אז לפני שאני אציג את הנתונים יש לנו גם איזו שהיא מצגת קצרה.

ערן ויינטרוב: כמה הערות קצרות ח"כ סילמן.

ערן ויינטרוב: אנחנו בעיקר נתמקד, יש הרבה פנים לנושא של הבטחון התזונתי, אנחנו נתמקד בעיקר בפן הכלכלי וגם במדיניות הנדרשת, אני רק אגיד שאנחנו בארגון לתת פועלים בתחום הזה כבר 25 שנה מתוכם אני כמעט 19 שנה בתחום הזה, שמחתי לראות שיש הרבה, לפי המחקר של הממ"מ, הרבה גופים מעורבים ואני כן יכול להגיד שלצערי עדיין אין מערך של בטחון תזונתי במדינת ישראל.

ערן ויינטרוב: היעד החזוני שלנו, את דיברת על לחשוב קדימה ולקחת את הדברים צעד אחד קדימה, אנחנו מעדיפים לסגור את הפעילות שלנו ושהאחריות תהיה כולה של ממשלת ישראל מכיוון שבטחון תזונתי זה משהו שדרוש לקיים וזה משהו שהוא תחום ליבה ומבחינתנו השאלה אם קשיש ניצול שואה או ילד יקבל את המזון שדרוש לו לקיום מאוזן ותקין לא צריכה להיות תלויה, השאלה אם ארגון לתת או עמותות נוספות, ויש היום מאות עמותות שעוסקות בנושא, יצליחו לגייס משאבים ותרומות כדי לסייע לאותם אנשים.

ערן ויינטרוב: היה חשוב לי לשים את זה בפתח הדברים.

ערן ויינטרוב: בהמשך למה שהוצג כאן אני אגיד שמשרד הפנים זה היה אירוע חד פעמי בפתיחת הקורונה, משרד החינוך בארוחה חמה זה פרויקט מאוד, מפעל ההזנה, פרויקט חשוב מאוד אבל הוא בוודאי לא נותן מענה לכל הילדים, הוא לא נותן מענה בחגים, בסופי שבוע וכולי ולא לכל הגילאים וגם לא להורים.

ערן ויינטרוב: אנחנו בעצם מתמקדים, שאנחנו מגדירים בארגון לתת בטחון תזונתי הכוונה שלנו היא לתקציב שלנו בעצם למשפחה שדרוש לפי אמות המידה של משרד הבריאות כדי להיות במצב שיש להם את סל המזון הבסיסי שדרוש לקיום מאוזן ותקין.

ערן ויינטרוב: הנתונים האחרונים שפורסמו בנושא הזה, היו של הביטוח הלאומי מ-2016 והציגו בעצם 252,000 משפחות שנמצאות באי בטחון תזונתי חמור, וסך הכל כחצי מיליון משפות באי בטחון תזונתי.

ערן ויינטרוב: חלק דרך אגב מה- לא יודע אם טענה אבל מהמחשבה שלנו, זה שהיינו שמחים ואנחנו חושבים שזה דבר שהוא נדרש, שיפורסמו נתונים כאלה מדי שנה, כמו שמפרסמים את דו"ח העוני.

ערן ויינטרוב: היו בסך הכל שני דו"חות של המוסד לביטוח לאומי, אחד ב-2012 ואחד ב-2018 שהתייחס ל-2016.

ערן ויינטרוב: זאת ההערה הראשונה.

ערן ויינטרוב: אנחנו פרסמנו, עשינו מחקר בעצם בתקופת הקורונה שזה בעצם ב-2020, ארבע או חמש שנים לאחר הנתונים האחרונים וראינו עליה שמתוארת ככה שיש ב-2020, אנחנו מדברים על 286,000 משפחות באי בטחון תזונתי חמור וסך הכל 656,000 משפחות באי בטחון תזונתי, זאת אומרת עליה של כ-30,000 משפחות באי בטחון תזונתי חמור ועוד עליה של כ-140,000 משפחות סך הכל באי בטחון תזונתי.

ערן ויינטרוב: יש גם קורלציה מאוד גבוהה בין אי בטחון תזונתי לעוני.

ערן ויינטרוב: זאת אומרת רוב המשפחות שנמצאות בעוני, בטח בעוני חמור סובלות גם מרמה של אי בטחון תזונתי ובוודאי קורלציה של כל מי שנמצא למשל במצב של מי שמקבל הבטחת הכנסה עם אי בטחון תזונתי חמור.

ערן ויינטרוב: אז העליה בתקופת הקורונה, או משרואים עליה לאחר מספר שנים שאין קיטון היא לא מפתיעה, מה שהפתיע אותנו זה הנתונים האחרונים שעשינו ממש עכשיו ופרסמנו אותם באמת לפני כשבוע, עשרה ימים, ואנחנו רואים שנכון לאוגוסט 2021 אנחנו רואים 292,000 משפחות באי בטחון תזונתי חמור, אפילו עליה קלה מהנתונים האחרונים כשמדובר על 10.1%, סך הכל נפשות, כמעט 950,000 נפשות ו-402,000 ילדים, למעלה מ-400,000 ילדים, 16% באי בטחון תזונתי חמור, ואם מסתכלים על כלל היקף הבעיה אז אנחנו מדברים על 630,000 משפחות באי בטחון תזונתי, כ-1,900,000 נפשות באי בטחון, ו-774,000 ילדים.

ערן ויינטרוב: זאת אומרת בעיני המסקנה המרכזית פה כמו שיש לונג-קוביד, יש גם long food insecurity, זאת אומרת ההשפעה של המשבר הכלכלי לא נמוגה, גם כשחזרו מאות אלפים לשוק העבודה, בוודאי מי שהיה באי בטחון תזונתי טרום המשבר וגם משפחות חדשות שהתווספו במהלך המשבר עצמו.

ערן ויינטרוב: בשקף הבא שאנחנו רואים פה, בעצם עוד נתונים שפרסמנו בדו"ח העוני האלטרנטיבי האחרון, אנחנו רואים גם בתקופת הקורונה 77% מהנתמכים של הסיוע מעידים על התגברות הצורך במזון בגלל השהיה הממושכת בבית, הילדים בבית, לא נשלחים למסגרות, אין לצורך העניין בתקופה הזאת גם את מפעל ההזנה, אז יש צריכה הרבה יותר גבוהה של מזון.

ערן ויינטרוב: זה דרך אגב גם הסיבה המרכזית מדוע יש יותר דרישה למזון בחגים, כי המשפחות נמצאות יותר בבית.

ערן ויינטרוב: 82% אין להם מספיק כסף לארוחות מאוזנות, 68.4%, זה אני מניח נתון שיעניין את רונית, תזונת הילדים מתבססת בעיקר על פחמימות או לחם וממרחים, זאת אומרת יש מעט פרוטאין, מעט חלבונים, מעט פירות וירקות, עוד 45% שתיארו את המחסור במזון כאתגר המשמעותי וגם נושא של תינוקות, מוותרים על תחליפי חלב ונותנים פחות מהכמות המומלצת.

ערן ויינטרוב: נמשיך הלאה, בעצם פה אני חושב שכאן אפשר לראות, ח"כ סילמן, מדוע נוצרת הבעיה של בטחון תזונתי לתפיסתנו.

ערן ויינטרוב: אנחנו לקחנו את המלצות משרד הבריאות מה האדם או משפחה צריכים לצרוך באופן מינימלי כדי להיות במצב של בטחון תזונתי, לקחנו את קבוצות המזון הזולות ביותר והלכנו לארבע רשתות המזון הזולות ביותר ובדקנו מה עלות הסל הממוצע וראינו שעבור חמש נפשות הסל עולה 3,186 שקלים למשפחה, כל אחד שיעשה רגע חישוב כמה כסף הוא מוציא על מזון בחודש, זה הסכום המינימלי לחמש נפשות, לקשישים זה 1,060 ומשהו אם אני לא טועה, לזוג קשישים.

ערן ויינטרוב: אבל ראינו גם לפי ההוצאות, מסקר הכנסות והוצאות של הלמ"ס, שבעצם בחמישון התחתון, האוכלוסייה הענייה מוציאה כ-2,200 ₪ בחודש על מזון, זאת אומרת יש פער של לפחות 900 שקלים בין המינימום שמשפחה צריכה להוציא לבין מה שהיא מוציאה בפועל ולכן זה מציב אותה בבעיה של בטחון תזונתי כי אין לה את כמות המזון הדרושה ואין לה גם את איכות המזון.

ערן ויינטרוב: ואם אנחנו לוקחים רק את המשפחות שנמצאות באי בטחון תזונתי חמור לפי הנתונים האחרונים שלנו, 290,000 משפחות, ולא לוקחים את כל ה-900 שקלים, אם אנחנו לוקחים 500 שקלים, הצורך כדי למגר את התופעה הזאת הוא 1.7 מיליארד שקל בשנה.

ערן ויינטרוב: אם היינו רוצים לתת את כל ה-900 שקלים אנחנו מדברים על כ-3 מיליארד שקל.

ערן ויינטרוב: זאת אומרת שמה שראינו גם קודם, שיש 46 מיליון שקל לתמיכות או 20 מיליון שקל למיזם, זה כסף מאוד מאוד קטן, שדרך אגב שום דבר ממנו לא היה בבסיס התקציב, וזה השקף הבא שלי.

ערן ויינטרוב: אז בעצם מה אנחנו רואים?

ערן ויינטרוב: אנחנו רואים שכיום, ולמרות השקף שתיאר הרבה מאוד משרדי ממשלה בפועל מה שקורה בשטח,

עידית סילמן: שהזרוע הביצועית היא בעצם - - -

ערן ויינטרוב: גם הזרוע הביצועית וגם הזרוע המימונית.

ערן ויינטרוב: להערכה שלנו מינימום של 700 מיליון שקל החברה האזרחית, עמותות המזון מתרימות גם מהציבור, גם מקרנות פילנתרופיות וגם ממגזר עסקי ומחלקות את זה, בעוד הממשלה עד כה בכסף שלא היה מעולם בבסיס, בין 40-50 מיליון שקל בשנה, לשמחתנו כפי שאמרנו יש צעד ראשון משמעותי של הבטחה להכניס 100 מיליון שקל לבסיס תקציב המדינה.

ערן ויינטרוב: אנחנו גם מאמינים שחלק ניכר מהתקציב הזה, צריך להבין, רק אנחנו בארגון לתת שאנחנו ארגון גג, עובדים עם רשת של 200 עמותות, במקום להיות ב-125 ישובים בכל המגזרים בחברה הישראלית, גם במגזר הלא יהודי, דתיים, חרדים חילונים וכולי, מסייעים יחד ל-80,000 משפחות.

ערן ויינטרוב: הסיוע למשפחות האלה הוא לא בר קיימא.

ערן ויינטרוב: אנחנו מתבססים אך ורק על כסף פילנתרופי, אנחנו עושים הרבה מאוד שנים עבודה שלתפיסתנו היא עבודה שהמדינה צריכה לעשות ואני חושב שעכשיו כשסוף סוף יש גם תקציב, על אף שבאמת צריך תקציב הרבה יותר גדול כי אם נניח ניקח את המינימום שנדרש 1.7 מיליארד ונניח שהעמותות מביאות לשולחן 700 מיליון, חסר עוד מיליארד, מתחילים ב-100 מיליון זאת התחלה חשובה ומשמעותית, אנחנו גם מאמינים שחלק ניכר מהתקצוב הזה צריך להגיע גם לעמותות המזון כדי לאפשר להן להמשיך לעשות את הפעולה שהן עושות בשטח עד שהמדינה תיקח אחריות מלאה ואז מבחינתנו אנחנו נהיה העמותה הראשונה שנהיה מוכנים לסגור את הפעילות ולתת למדינה לממש את תפקידה באופן מלא.

ערן ויינטרוב: תודה.

עידית סילמן: את רוצה להוסיף משהו, נעמה?

נעמה ירדני: לא.

אלינה ברדץ' יאלוב: אפשר שאלה קצרה בהמשך לדבריך?

אלינה ברדץ' יאלוב: מתחילת הקורונה אתם מזהים גם עליית מחירים של מוצרי צריכה, מוצרי מזון בסיסיים?

ערן ויינטרוב: קודם כל אני אוהב לדבר על נתונים שאנחנו בודקים אותם לעומק.

אלינה ברדץ' יאלוב: כן, בגלל שאתם יודעים אני שואלת.

ערן ויינטרוב: חוץ מהנתונים שפורסמו בעתונות הכלכלית - - -

אלינה ברדץ' יאלוב: אני שואלת, אתם, כי אתם מדברים נגיד 900 שקל או משהו כזה, אבל ככל שהמחיר עולה ה-900 שקל גם כן עולה.

אלינה ברדץ' יאלוב: לכן אני שואלת.

ערן ויינטרוב: אני יכול להגיד שאנחנו רוכשים מזון גם בהיקפים גדולים של עשרות מיליוני שקלים בשנה וברכש אצלנו הייתה עליה של סדר גודל בתקופת הקורונה של בין 5%-10% במחיר.

עידית סילמן: אוקיי.

עידית סילמן: אנחנו נעבור עכשיו למשרד הבריאות, שנמצאת כאן פרופ' רונית אנדוד טל, שמנהלת אגף התזונה במשרד ועושה באמת עבודה מאוד טובה ואני ביקשתי אותה לכאן כדי להציג לנו את התכנית של המשרד בתחום של הבטחון התזונתי ועל מה הם עובדים באגף התזונה.

עידית סילמן: האמת שאני חייבת לומר שכל פניה שלי לפרופ' רונית נענית בחיוב ובשיתוף פעולה מאוד מאוד גדול והיא נענית לסייע לנו.

עידית סילמן: היא הייתה שותפה להשקה של השדולה לביטחון תזונתי, הגיעה לשם בכוחות גדולים עם נציגים של המשרד, הם שותפים איתנו למהלך הזה של פיקוח על מחירים של לראות איך אנחנו מכניסים את הלחם המלא, שצריך לומר את האמת, מגיע בסוף הלחם הלבן היום שמסובסד, מגיע לכל המסגרות המוסדיות, אם זה פעוטונים, אם זה צה"ל, אם זה מעונות יום, אם זה מקומות נצרכים כאלה ואחרים שדווקא הם אלה שזקוקים גם לתזונה שהיא בריאה יותר, אנחנו רואים בזה ערך ואני שמחה על שיתוף הפעולה.

עידית סילמן: אנחנו ניתן לך עכשיו להציג את המצגת שלכם, את הדברים.

עידית סילמן: חברי הכנסת אתם מוזמנים להסתכל ולרשום לעצמכם גם הערות, כי מתוך הדברים שרונית תעלה כאן אנחנו גם נהיה שותפים להרבה מתוך העשייה הגדולה הזאת שנעשית במשרד.

רונית אנדוד טל: קודם כל תודה לח"כ עידית סילמן על הובלת המהלך החשוב הזה ולכל חברי הכנסת שמשתתפים פה והאחרים.

רונית אנדוד טל: ובאמת לכל העמותות ומשרדי ממשלה רבים אחרים שעוסקים בתחום הזה.

עידית סילמן: רונית אני רק אציג, נמצא איתנו ח"כ עלי סלאלחה, נמצא איתנו ח"כ אלון טל, ח"כ אלינה ברדץ' יאלוב וח"כ טטיאנה מזרסקי.

רונית אנדוד טל: נעים מאוד.

רונית אנדוד טל: אני רוצה להצטרף קודם כל באמת לשני הדוברים הקודמים, בצורך בהערכה קבועה וברורה חד שנתית באמת בשביל להעריך את המצב כי אנחנו נמצאים באמת במצב שאין לנו מושג מה המצב התזונתי של האוכלוסייה ברמה השוטפת.

רונית אנדוד טל: אני רק אומר שמה שקרה בעצם כשהתחילה מגפת הקורונה שניצבנו בפני מצב מאוד מאוד מורכב שבו לא היה ברור שבכלל יהיה מזון לאוכלוסייה.

רונית אנדוד טל: זאת אומרת מתוך תובנה שזה עוד מעבר לחלוקת מזון לאנשים שנזקקים אלא בכלל לכלל האוכלוסייה, ואני לא יודעת אם אתם זוכרים אבל היו מדינות שראו שם סופרים ריקים כי לא היה מזון לחלק לאנשים והיה חשש מאוד גדול שזה מה שיקרה גם כאן, ובאמת חברנו יחד, אגף המודיעין בצה"ל, משרד הכלכלה, החקלאות ואנחנו ובעצם עבדנו על כל נושא של צווארי הבקבוק כי ראינו שהיו מדינות שהפסיקו לשווק חיטה לישראל, למשל אוקראינה בהתחלה וכולי, והיינו בדאגה קיומית אמיתית שהולך להיות כאן מחסור אמיתי של מזון.

רונית אנדוד טל: וזה היה באמת בגל הראשון שלא ידעו לאן זה יילך ואנחנו כמדינת אי בהרבה מובנים צריכים לחשוב על sustainability של המזון שלנו לאורך זמן ולא רק להשען על מזון מיובא כי בתקופות של אפידמיה או מחלות אחרות שאולי יהיו בעתיד, רעידות אדמה, דברים אחרים, שעת חירום, צריך שיהיה לנו מספיק מזון בישראל והיה על זה דיון דרך אגב בכנסת לפני מעל חודש.

רונית אנדוד טל: הדבר הנוסף היה הנושא של חלוקת המזון.

רונית אנדוד טל: צריך לקחת בחשבון שחלוקת המזון מתחלקת כפי שהציגו עמותת לתת על ידי העמותות, אבל היא גם מחולקת כמו שנאמר כאן על דו"ח שנעשה בכנסת, גם על ידי משרדי ממשלה.

רונית אנדוד טל: ומשרד החינוך, ברגע שילדי בתי הספר לא הגיעו לבתי הספר וישבו בזום ולמדו בעצם המפעל הזה הופסק ולא הייתה חלופה לילדים שהם למעשה מקבלים הזנה במסגרת בתי הספר וצריך לחשוב על מה שנקרא מערכת שהיא sustainable, זאת אומרת מערכת שנותנת מענה גם כשהם לא מקבלים הזנה בבתי הספר.

רונית אנדוד טל: בגל הראשון היה נסיון לחלק ארוחות חמות, זה היה מורכב כי התשתית בנויה על חלוקה בתוך מתחמי בתי הספר.

רונית אנדוד טל: מה שכן עשו זה חילקו ארוחות חמות מתוך המערך הזה של בתי הספר לקשישים.

רונית אנדוד טל: באמת קשישים קיבלו ארוחות חמות מתוך הארוחות של בתי הספר, זה לא לגמרי התאים, אנחנו ניסינו לעשות התאמות שזה יתאים גם לקשישים, ובאמת היו הרבה מאוד משרדי ממשלה שהתעסקו בנושא של חלוקת המזון כולל הצבא, שעסק הרבה מאוד בחלוקת חבילות מזון, כולל משרד האוצר, הרווחה, המשפטים שעסקו בנושא של מתן שווה ערך למהגרי עבודה ומה שנקרא - - - כל אלה שהם מהגרים לא חוקיים וכולי שלהם לא היה כסף עם מה לקנות אוכל.

רונית אנדוד טל: דרך אגב, אחד האתגרים הקשים ביותר היה באוכלוסייה הערבית כי דווקא באוכלוסייה היהודית יש הרבה מאוד עמותות לעזרה עצמית ויש הרבה גמ"חים והרבה סיוע הדדי, דווקא באוכלוסייה הערבית נתקלנו בהרבה הרבה מצבים קשים של חוסר במזון וסך הכל כמות העמותות במגזר הערבי הרבה יותר קטנה מאשר העמותות במגזר הערבי.

עידית סילמן: את יודעת להגיד בכמה ביחס לאוכלוסייה שלהם?

רונית אנדוד טל: משהו כמו שלוש-ארבע עמותות לעומת מאות עמותות במגזר - - -

עידית סילמן: אני רק רוצה לומר שיש לנו כמה חברי כנסת שבאמת מהקהילה, מהחברה שבאמת פנו אלינו ואמרו ששם הם מודעים למצב הזה והם רוצים לקחת חלק ובאמת לראות איך מפתחים את זה גם שם.

עידית סילמן: אז זה חשוב לנו מאוד.

רונית אנדוד טל: מעולה.

רונית אנדוד טל: זה מאוד מאוד חשוב.

רונית אנדוד טל: תראו, אני חושבת שהדיון הזה של האם המדינה צריכה להשען על תרומות או שצריך להיות תקציב ליבתי שבעצם מעניק מזון או שווה ערך למזון למי שזקוק, אני חושבת שזה הדיון ולא שיהיו עוד 100 עמותות במגזר הערבי, כי אנחנו רוצים בעצם שזה יהיה זכות בסיסית של האנשים שמתקשים בלהשיג מזון.

רונית אנדוד טל: יש מודלים קיימים בעולם כמו ה-wic, כמו הסטמפ האמריקאיים, שבה יש חנויות שמיועדות לאנשים שמקבלים כרטיס ואתה הולך ורוכש את הדברים שלך בצורה מכבדת, ללא תחושה שנותנים לי תרומה של אוכל, אלא באמת אני בוחר את המזונות שלי מתוך מגוון של מזונות בריאים, לא מתוך ג'אנק, שגם זה חשוב.

ערן ויינטרוב: חשוב לי לציין ש-17% מהעמותות שאנחנו עובדים איתן, יש עמותות במגזר הערבי, גם מוסלמים, נוצרים, בדואים, דרוזים וכדומה.

ערן ויינטרוב: בכל המגזרים.

ערן ויינטרוב: ובאמת כשרואים שעמותות למשל מהמגזר הלא יהודי כמעט לא נדרשות למבחני תמיכה, אנחנו כארגון גג מצליחים להגיע ורוצים להגיע.

ערן ויינטרוב: אבל בהחלט - - -

עידית סילמן: אתה מסביר את זה בגלל מה, בגלל חוסר יכולת?

עידית סילמן: מודעות?

עידית סילמן: מה?

עידית סילמן: למה?

ערן ויינטרוב: קודם כל חלק מהתמיכות נניח עד היום היו לקמחא דפסחא או לחגים שהם לא בהכרח חגים רלוונטיים, וגם באמת יש עמותות שנניח יותר קטנות שלא מצליחות להראות רכש של מזון בצורה מספקת.

ערן ויינטרוב: הבירוקרטיה היא מאוד גדולה, יש כל מיני מאעכרים בתחום הזה.

עידית סילמן: יש פה הרבה מה לעשות.

רונית אנדוד טל: לכן זה צריך להיות תחת גוף מתכלל אחד.

רונית אנדוד טל: גם איך לאחסן ואיך לטפל.

קריאה: גם הצרכים התרבותיים והתזונתיים - - -

אלון טל: האם אין הסבר סוציו כלכלי מאוד מאוד פשוט שהציבור הערבי, החברה הערבית עניה יותר ומי שמסוגל לתרום לעמותות שלך זה בדרך כלל אוכלוסיות חזקות יותר שמן הסתם נמצאות בחברה היהודית.

רונית אנדוד טל: זה גם זה אבל זה לא רק זה.

רונית אנדוד טל: יש הרבה מחסומים, נדבר על זה אם תרצו, אבל ספציפית למגזר הערבי כי אני חושבת שיש כאן דברים מורכבים מאוד, חלקם זה באמת נגישות ויכולת לבקש תמיכות, אבל זה עוד הרבה יותר מזה.

עלי סלאלחה: יש פה גם מנטליות.

עלי סלאלחה: יש חסמים ובעיות במגזר הזה וחוסר ב עמותות זה כמובן מוסיף לכל הסיפור.

ערן ויינטרוב: יש עמותות אבל לא מספיק.

ערן ויינטרוב: יש התייחסות עדיין לעוני ולחסרים האלה כאילו משהו שמוריד מערכו של בנאדם ומערער על כבודו ויש נסיון להסתיר.

ערן ויינטרוב: העוני מאוד מוסתר חזק בתוך האוכלוסייה הערבית במיוחד גם שגם יש מערכות תמיכה פנימיות בתוך החברה, אם זה בני משפחה, אם זה שכנים, אם זה מערכות צדקה שהן מאוד מוסתרות אבל הן קיימות.

ערן ויינטרוב: אבל זה לא מונע מהעובדה ש-44%, יש לי נתונים מזעזעים, אני יש לי כפרים שלמים שבהם 44% מהמשפחות הן חיות מתחת לקו העוני.

ערן ויינטרוב: העוני עמוק יותר גם כן.

ערן ויינטרוב: כאילו אם מודדים את העוני ואיך זה משתקף בעניין התזונתי, או בבטחון התזונתי, הוא הרבה יותר עמוק בתוך החברה הערבית.

עלי סלאלחה: אני אשמח אם תבקשו את עזרתנו, אנחנו נתקשר איתכם.

עלי סלאלחה: אנחנו נקשר אתכם גם לעמותות, גם לראשי מועצות, לרווחה וכל מיני גופים שבאמת הם יכולים לתרום את חלקם בנושא החשוב הזה.

קריאה: תשאל אולי כמה כסף מתוך תכנית החומש לחברה הערבית אמור ללכת לביטחון תזונתי ושתגיע למסקנה שזה בערך אפס, אתה תבין שפה נמצאת הבעיה.

קריאה: אפשר גם לשאול כמה כסף מכל התקציב המוקדש לביטחון תזונתי במדינת ישראל הולך ל-44% מהעניים.

רן מלמד: אין כרגע לביטחון תזונתי.

רן מלמד: כשאין כסף בבסיס התקציב חוץ מה - - -

רן מלמד: אין כסף, אני יודעת חוץ ממה שהיה - - -

קריאה: לא נכון - - -

עידית סילמן: אני רוצה שרונית תסיים את הדברים שלה.

עידית סילמן: אתם אומרים דברים שהם מאוד חשובים, לא סתם הבאנו את הדיון הזה ויש הרבה חברי כנסת שרוצים להיות בתוך המקום הזה.

עידית סילמן: בכלל זה פוגע בהרבה קהלים שאנחנו יודעים שבאמת זה מושתק, זה מוסתר, צריך עזרה שם ודחיפה.

עידית סילמן: בואו, גם במגזר הכללי זה עדיין לא בא לידי יישום מספק ואנחנו מודעים לזה.

עידית סילמן: לכן אנחנו באמת מציפים את זה פה בוועדה ואני אשמח לרעיונות, אני אשמח לחשיבה משותפת, לחשוב איך מבצעים את זה בצורה טובה יותר וכן כמו שציינתם אם יש תקציבים בתכניות חומש או בכל תכנית אנחנו נרצה ונדרוש בתור ועדת בריאות לקחת בהחלט, ויש לנו נציגים מהקהילה, מהחברה בתוך הוועדה, ואני חושבת שזה יהיה התפקיד של כל אחד פה לבוא ולראות איך הוא מבצע את התפקיד שלו בתור חבר כנסת מייצג.

רן מלמד: צריך להתחיל לדרוש שהכסף של המס של המשקאות הממותקים יילך לביטחון תזונתי ולמלחמה בסכרת, שהמס הזה יהיה מס ייעודי ולא מס לקופת האוצר.

עידית סילמן: אנחנו שם.

עידית סילמן: בבקשה.

רונית אנדוד טל: גם אנחנו.

רונית אנדוד טל: אז תודה.

רונית אנדוד טל: דבר נוסף, אוכלוסייה נוספת שהיינו צריכים לדאוג לה לביטחון תזונתי הייתה האוכלוסייה שאושפזה בבתי מלון שאמנם הוגדרו כאנשים בריאים אבל הם היו עם קורונה, ושם גם היה צריך לדאוג שיאכלו מזון בריא ולא מזון שיזיק להם ובאמת יגרום לתחלואה קשה יותר וכמובן אוכלוסיית המאושפזים בבתי החולים, הייתה דאגה מאוד גדולה שלא יהיה מספיק מזון רפואי ובאמת היה צריך לדאוג גם לאוכלוסייה הזאת, ואנחנו דאגנו למלאים מספיקים באמת לרצף טיפול תזונתי.

רונית אנדוד טל: אחד הדברים שאנחנו מקדמים זה כמו שנאמר כאן על ידי קודמיי, זה באמת ההטמעה של ההנחיות התזונתיות הלאומיות, באמת להנחות את הציבור מה בריא לבחור, מה בריא לאכול, והרבה פעמים המה בריא לאכול ומה בריא לצרוך הוא גם לא בהכרח יותר יקר אלא הרבה פעמים יותר זול, ואחד האמצעים שלנו זה השיווק של קשת המזונות הבריאים וכולי.

רונית אנדוד טל: ואנחנו מקדמים גם מהלך עם משרד איכות הסביבה והחקלאות ומשרדי ממשלה נוספים של מה שנקרא food summit בעצם זה עתיד המזון ב-2030.

רונית אנדוד טל: איך באמת דואגים שיהיה לנו מספיק מזון בר קיימא שגם הפוד טק יהיה פוד טק של מזון בריא ולא מזון שהוא אולטרה מעובד.

רונית אנדוד טל: דבר שני זה הנושא של קמפיינים וחינוך תזונתית.

רונית אנדוד טל: הכנסנו לבתי הספר תכנית לימוד לחינוך תזונתי מכיתה א' עד יב' כשאמורים ללמד שני נושאי ליבה בתזונה בכל שנת לימוד בכדי שבאמת הילדים יהיו סוכני שינוי של - - -

עידית סילמן: מי מלמד את זה היום רונית?

עידית סילמן: תזונאיות?

רונית אנדוד טל: היום מי שעושה את זה זה המורים בבתי הספר, זה עדיין לא מוטמע עד הסוף כמו שצריך.

רונית אנדוד טל: אנחנו רוצים לשלב תזונאיות, עדיין זה לא קיים עד הסוף כמו שהיינו רוצים.

רונית אנדוד טל: אתם יודעים אם זה קיים בבתי ספר הערביים?

רונית אנדוד טל: כן.

רונית אנדוד טל: יש את זה גם מתורגם לערבית, זה גם אמור להיות בבתי הספר הערבים.

רונית אנדוד טל: התכנית קיימת, כמה זה מיושם?

רונית אנדוד טל: אנחנו שנה שעברה, אתם יודעים שהפעילות בבתי הספר הייתה מאוד מינימליסטית.

רונית אנדוד טל: עשינו שידורים בזום של תכניות חינוך תזונתי גם בעברית וגם בערבית ואני מקווה שהשנה זה יוטמע הרבה יותר.

רונית אנדוד טל: זו תכנית קיימת, צריך לדאוג באמת שהיא תהיה מוטמעת ולהעלות את המודעות.

עידית סילמן: זה בכלל משהו שאני חושבת שצריך לראות מי לוקח בבתי הספר את האחריות על הנושא הזה.

עידית סילמן: מאז שיצאו האחיות מבתי הספר באמת יש לנו חסרים והדרישה למלא את מקומן בהרבה תחומים רק הולכת וגדלה.

עידית סילמן: אני לא בטוחה שזה תחת היועצות,

רונית אנדוד טל: לא, זה לא יועצות.

עידית סילמן: יכול להיות שזה תחת המורים לחינוך גופני, כי הם כן לומדים את זה.

עידית סילמן: ויכול להיות שצריך לדרוש את זה בתוך התכנית של המורים לחינוך גופני לראות איפה היישום של הדבר הזה.

רונית אנדוד טל: או להכניס תזונאים שיעשו תעודת הוראה.

רונית אנדוד טל: יש לנו היום לא מעט כאלה שבאמת זה עיקר העיסוק שלהם.

רונית אנדוד טל: דבר נוסף שאנחנו מקדמים ביחד עם משרד הכלכלה, משרד הכלכלה מוביל בעצם תחרות בין המרכולים של הורדת מחירים של סל מזונות.

רונית אנדוד טל: במסגרת התחרות הזאת הם הכניסו סל מזון בריא של 64 פריטי מזון ולמעשה כבר כמעט שנה, קצת אפילו יותר משנה, סל המזון הזה מתפרסם אחת לרבעון ואנחנו כבר רואים ירידת מחירים של סל המזון הבריא.

רונית אנדוד טל: זה מפורסם באתר של משרד הכלכלה, זה עבודה מאד יפה של צוות ממשרד הכלכלה, עם אסטרטגיה של משרד הכלכלה וצוות של האגף שלנו, בעצם עושים כל רבעון ואפשר לראות איפה המרכול הזול ביותר, ללכת לעשות שם את הקניה של סל המזון הבריא, שזה מהלך מאוד חשוב.

רונית אנדוד טל: דבר נוסף זה מה שאת הזכרת עידית, על הנושא של מיסוי שתיה מזיקה.

רונית אנדוד טל: זה גם שתיה מתוקה וגם שתיה שהיא ממותקת בממתיקים מלאכותיים.

רונית אנדוד טל: הרעיון הוא באמת שיהיה מס על זה בכדי להוריד את הצריכה, אבל באמת הרעיון של לקחת את הכסף מזה למטרות חיוביות זה כמובן דבר שהוא חשוב.

רונית אנדוד טל: דבר נוסף, אנחנו נפרסם לפי כל ישוב את האחוז של האנשים שאוכלים בריא וכך ננסה להגדיל את כמות האנשים שאוכלים בריא.

עידית סילמן: רונית, בכללי אני מציעה שכל הנושא של סל מזון בריא, וישבתי על זה מול משרד הכלכלה, שזה באמת יפורסם שיש לה תהודה רחבה יותר לציבור, ושזה לא ייעשה אחת לרבעון.

עידית סילמן: אני חושבת שאולי צריך את זה אפילו בצורה טיפה יותר צפופה כדי להגדיל את התחרות.

עידית סילמן: בסך הכל זה לא משהו שבאמת יוצא עליו מיליונים של שקלים וצריך לחשוב איך באמת מגדילים פה את התחרות וכאן המקום גם לציין שאם אנחנו רוצים לעשות את ההצרחה של הלחם המלא בלבן נצטרך להכנס לזה וכמובן - - -

רונית אנדוד טל: זה נושא נפרד של כל המזונות פיקוח.

עידית סילמן: אולי לקבל תו של - - -

רונית אנדוד טל: נכון.

רונית אנדוד טל: אני חושבת שבאמת הנושא של מזונות בפיקוח חייב לעבור רביזיה, הוועדה שמחליטה על סל מזון לפיקוח בנויה מאנשי משרד הכלכלה והאוצר - - -

עידית סילמן: ובלי נציגים של משרד הבריאות, צריך לומר את זה.

עידית סילמן: וזו אחת הדרישות שלנו ואני כבר אומרת את זה כאן, של הוועדה שלנו, של ועדת הבריאות, לדרוש שבתוך הוועדה הזאת של מוצרים בפיקוח יהיה נציגות של משרד הבריאות וכן גם אנחנו בתור ועדה נפקח על זה וזה משהו שאנחנו באמת 1.

עידית סילמן: יכולים לרשום לפרוטוקול כי זו באמת דרישה של כולם, זה משהו שלא נעשה, גם אם שומעים אתכם מהצד ואנחנו נעבוד על זה מול משרדי הממשלה השונים.

עידית סילמן: אני חושבת שזה חשוב.

עידית סילמן: אי אפשר לדבר על בריאות כשהבריאות הוא לא צד לעניין והוא לא שותף לתוך הדבר הזה ובעצם מתייעצים אותו, שומעים אותו אבל הוא לא אחראי על מי שהוא חלק מפיקוח המחירים.

רונית אנדוד טל: נכון.

רונית אנדוד טל: גם דרך אגב אנחנו עשינו בזמנו עבודה כלכלית והראינו שלייצר לחם מדגן מלא לא צריך להיות יותר יקר מאשר לחם אחיד ולכן אין סיבה שזה לא ייכנס לפיקוח.

רונית אנדוד טל: עשינו את הסימון בחזית האריזה שכולכם מכירים, את הסימון האדום והסימון הירוק כדי באמת להנחות את ה ציבור איך לבחור בריא יותר וגם אנחנו מלווים את כל התהליך הזה בהערכה - - -

קריאה: יש לכם נתונים אם זה השפיע על הצריכה?

רונית אנדוד טל: אנחנו יודעים שקודם כל נעשתה רפמולציה מאוד מאוד גדולה, תעשיית המזון עשתה עבודה מאוד יפה בהורדת כמות הסוכר, הנתרן והשומן הרווי בהרבה מאוד מזונות כדי לא לקבל סימון אדום.

רונית אנדוד טל: אנחנו יודעים שיש התחלה של שינוי בצריכה, הקורונה קצת טרפה את הקלפים, אנחנו יודעים שבקורונה אנשים אכלו יותר חטיפים, אכלו יותר ממתקים, אבל אנחנו מקווים שלאט לאט גם הנושא הזה יקבל תשומת לב יותר גדולה ואנשים ישימו לב לחפש יותר סימונים ירוקים ופחות סימונים אדומים ואנחנו עובדים על זה הרבה מאוד.

רונית אנדוד טל: דבר נוסף, באמת זה כל ההנחיה של ראשית החיים.

רונית אנדוד טל: אנחנו יודעים ש-1,000 הימים הראשונים זו התקופה שבה נקבעים הרבה מאוד דברים לגבי הבריאות של הילד בעתיד, כשזה ההריון והשנתיים הראשונות לחיים.

רונית אנדוד טל: כתבנו הנחיות לתזונה בריאה בשנות החיים הראשונות וגם אנחנו מסיימים עכשיו הנחיות לגני הילדים מה מותר ומה אסור לתת לילדים לאכול, כנ"ל אנחנו עושים פיקוח על ההזנה בצהרונים ומשרד החינוך עושה פיקוח על ההזנה בצהרונים של בתי הספר ואנחנו עובדים בשיתוף פעולה מאוד מאוד יפה.

רונית אנדוד טל: דבר נוסף אנחנו מנסים לקדם עכשיו שתהיה מחלקת בריאות בכל רשות מקומית ביחד עם משרד הפנים, בכדי שיהיה מתאם בריאות ותזונאי עירוני בכל רשות מקומית שאפשר יהיה לדאוג באמת ברמת העיר.

עידית סילמן: זה מקדמות הבריאות בערים?

רונית אנדוד טל: שיהיו מקדמות בריאות בכל הערים בישראל ותזונאיות עירוניות בכדי באמת שידאגו גם לביטחון התזונתי ברמת הרשות וגם בכלל הבריאות העירונית.

עידית סילמן: את יודעת להגיד בכמה ערים יש היום?

רונית אנדוד טל: היום יש ב-54 ערים מתאמי בריאות מטעם 'אפשרי בריא' שזו תכנית הדגל של משרד הבריאות ביחד עם משרד החינוך והתרבות והספורט.

עידית סילמן: יש יעד לגדילה בשנה הקרובה?

רונית אנדוד טל: אנחנו רוצים להגיע ל-250 רשויות.

רונית אנדוד טל: לאט לאט, אנחנו מקווים להגדיל השנה ביותר, הכל תלוי בתקציב שמשרד הבריאות יקבל בשביל להגדיל את כמות המתאמים.

עידית סילמן: אגב, זה תקציב של משרד הבריאות או שזה תלוי גם בפנים?

רונית אנדוד טל: כרגע זה בתקציב של משרד הבריאות.

רונית אנדוד טל: למשרד החינוך יש קצת תקציב לאפשרי בריא וגם למשרד התרבות והספורט ואנחנו עושים איגום משאבים של כל שלושת המשרדים האלה, אבל עדיין התקציב הוא צנוע מאוד ביחס למה שהיינו רוצים.

רונית אנדוד טל: אנחנו רוצים - - -

עידית סילמן: סליחה שאני מתערבת לך, אני רק הייתי רוצה להציע את הפלטפורמה דווקא של הוועדה לערים מקדמות בריאות, מכיוון שיש לנו נציגים מכל מיני ערים גם פה ואנחנו יכולים לרתום את כל חברי הכנסת פה לנושא הזה.

עידית סילמן: אז כן לקחת את הערים שכבר יש בהן ולחבר אליהן חברי כנסת שרוצים לפרויקט גדול של ערים מקדמות בריאות.

עידית סילמן: אני ארחיב על זה בהמשך כשאנחנו נתחיל אבל זה איזה שהוא פרויקט שאנחנו רוצים לצאת איתו לדרך של חברי כנסת ששותפים בתוך ה- - -

אלינה ברדץ' יאלוב: זה לא ממש מיושם.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני אתייחס בסוף הדיון.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני מכירה את ה- - -

עידית סילמן: כן.

עידית סילמן: לא מיושם בכל הערים וגם אין פיקוח - - -

רונית אנדוד טל: באמת יש עבודה מאוד יפה שנעשית.

רונית אנדוד טל: ברגע שיהיה בתקן משרד הפנים מחלקה יהיה יותר פשוט באמת לחייב את כל הרשויות המקומיות, זה תהליך שלוקח קצת זמן.

רונית אנדוד טל: אחד הדברים שמאוד חשוב לקדם וזה אפרופו עבודת הכנסת, זה תקנות למניעת פרסום מזון מזיק.

רונית אנדוד טל: הרבה מדינות עשו את זה, יש לזה אפקט משמעותי וחשוב שנקבל, אנחנו נגיש את זה לתכניות עבודה אצלנו במשרד אבל נשמח לסיוע שלכם.

רונית אנדוד טל: דבר נוסף זה הנושא של תקנות - - -

עידית סילמן: אני רק אומרת ביחס למה שציינת, קיבלתי גם מפרופ' חגי לוין ממש הצעת חקיקה בנושא הזה שאנחנו מתחילים לקדם אותה.

עידית סילמן: באופן אישי אנחנו נחשפנו למספר פרסומות שאני באמת הייתי בשוק שמישהו אישר את זה באמת לצפיה ובאמת לא מובילות לשום מקום, אז תודה.

עידית סילמן: אנחנו רשמנו לעצמנו.

רונית אנדוד טל: זה מאוד חשוב.

רונית אנדוד טל: נושא נוסף זה הנושא של תקנות העשרה תזונתית.

רונית אנדוד טל: מרבית מדינות העולם יש להן העשרה תזונתית לחומצה פולית כנגד מום במערכת העצבים המרכזית, ויטמין D שאנחנו יודעים שיש לו השפעה כנראה למניעת קורונה ולשלמות העצם, יוד, כל הדברים האלה יש חסרים במדינת ישראל, הרבה מדינות עשו העשרה תזונתית וגם אנחנו צריכים להיות שם, וזה גם תקנות שחייבים לקדם אותן.

רונית אנדוד טל: כמו שאמרתי, מיסוי נמצא בעבודה.

רונית אנדוד טל: נמשיך.

רונית אנדוד טל: רק רציתי לשתף אתכם במה שעשינו במהלך הגלים השונים של הקורונה, היו הרבה מאוד דרישות, רח"ל, רשות החירום הלאומית דרך אגב הייתה שותפה שלנו לכל התהליך של הבטחון התזונתי, גם משרד הרווחה, גם הביטוח הלאומי, גם דרך אגב המועצה לביטחון תזונתי, פרופ' דב טשרניחובסקי ז"ל היה שותף ובאמת לצערנו נפטר לאחרונה, אבל הוא גם ניסה כמיטב יכולתו לעשות את העבודה, וגם כמובן הרבה מאוד עמותות כמו שנאמר כאן, שבאמת עשו עבודה יוצאת דופן.

רונית אנדוד טל: אנחנו הצגנו את זה, עשינו הרבה מאוד פגישות בשביל לנסות לתכלל את העבודה וגם הצגנו את העבודה במפגשים של ארגון הבריאות העולמי ושל ה-OECD כי בעצם כל המדינות התחבטו בבעיות מאוד דומות.

רונית אנדוד טל: זה המפגש שהיה של ה-OECD.

רונית אנדוד טל: אז בעצם מה ההמלצה שלנו?

רונית אנדוד טל: ההמלצה שלנו כמו שעידית אמרת, באמת שיהיה גוף מתכלל אחד שיתכלל את העבודה של כל משרדי הממשלה.

רונית אנדוד טל: אנחנו מוכנים תמיד לעזור אבל אנחנו חושבים שצריך להיות תקציב מובנה לתהליך הזה, כמו שנאמר כאן גם על ידי עמותת לתת.

רונית אנדוד טל: צריך להיות תקציב להערכה שגם מאתר בצורה ברורה מי נמצא בחוסר בטחון תזונתי ברמת הרשות המקומית, צריכה להיות הערכה אובייקטיבית של נושא חלוקת המזון, צריך שתחולת המזון תהיה מזון בריא, לא ייתכן שנחלק ופלים לימון לאנשים שהם נמצאים עם סוכרת ועם מחלות.

רונית אנדוד טל: ד"ר מירי אנדבלד שעשתה את המחקר על הבטחון התזונתי בביטוח הלאומי ואנוכי עשינו מחקר, בדקנו בקרב מקבלי חבילות המזון, יש שם פי 2 סוכרת, פי 2 מחלות לב, אנחנו לא רוצים לתת להם גם מזון שמזיק להם.

רונית אנדוד טל: אז המזון חייב להיות בריא ובטוח מבחינה תזונתית שלא יהיה מזוהם חס וחלילה.

רונית אנדוד טל: צריך להיות תקציב בבסיס התקציב וצריך ללוות את כל המהלך הזה בחינוך תזונתי.

רונית אנדוד טל: זאת אומרת, אי אפשר לצפות שנחלק קטניות ודגנים מלאים לאוכלוסייה שלא נגעה בזה בחיים ושהם יהיו מרוצים ויאכלו את זה.

רונית אנדוד טל: צריך ללוות את זה באיך משתמשים בזה, איך מבשלים את זה, מה עושים עם זה, כדי באמת שאנשים ידעו להשתמש בזה נכון ולכן צריך את התזונאיות העירוניות והדרכה למשפחות כמו שקיים בתכנית - - - שכוללת גם הדרכה.

רונית אנדוד טל: גם צריך הזנה למערכות החינוך בימים שמערכת החינוך לא עובדת, אם זה החופש הגדול, אם זהי מים שהילדים נמצאים בבית.

רונית אנדוד טל: הקורונה כאן נשארת איתנו כנראה לאורך זמן, צריך לראות שכאשר בית הספר סגור יש פתרונות לילדים האלה.

רונית אנדוד טל: צריך להיות חינוך תזונתי חובה במסגרת בית הספר, אמרנו, יש תכנית, יש מסגרת אבל זה עדיין לא מוטמע בתוך התהליך הזה וסל המזון הבריא כמו שהזכרת, שיהיה באמת בפיקוח.

רונית אנדוד טל: אנחנו רוצים להחליף את מה שיש היום בפיקוח למזונות בריאים יותר שיהיו תחת פיקוח המחירים.

רונית אנדוד טל: אנחנו היינו שותפים למספר מחקרים שנעשו בתקופה האחרונה על הבטחון התזונתי, אחד בקרב ילדי בית הספר עם פרופ' ארון טרון, עם האוניברסיטה העברית וועד ההורים המרכזי.

רונית אנדוד טל: באמת אחד הדברים שראינו זה שהרבה ילדים שלא מוכרים לרווחה נמצאים בחוסר בטחון תזונתי וזו האוכלוסייה שמדאיגה אותנו במיוחד וצריך למצוא להם מענה.

רונית אנדוד טל: אוכלוסייה נוספת זו באמת אוכלוסיית המהגרים שגם כאן

רונית אנדוד טל: ראינו ש-85% מהאוכלוסייה הזאת הייתה בחוסר בטחון תזונתי, ממש לא היה להם מה לתת לילדים שלהם לאכול ובאמת אני חייבת להגיד, לזכות עירית תל אביב ותכנית מסילה תכנית בתיאבון ואפשרי בריא של משרד הבריאות והצוות של הלשכות, באמת הצלחנו לגייס כסף ולהקים מטבח חברתי, מה שנקרא מכולת חברתית שקבוצה גדולה של מהגרי עבודה יכולים עם תלוש לקנות שם, לבחור מזונות שהם רוצים, מזונות שמתאימים לתרבות שלהם וכולי, אבל זה באמת טיפה בים וצריך לדאוג גם לאוכלוסייה הזאת באופן שוטף.

רונית אנדוד טל: לסיכום, אנחנו לא רוצים להשאיר רעבים תזונתית בצד, מה שנקרא, לפעול בשטח.

רונית אנדוד טל: צריך להיות מיפוי קבוע, הערכה קבועה, תקציב ברור להזנה בריאה במזון או שווה ערך, זה לא חייב להיות חבילות מזון, אפילו אנחנו חושבים שעדיף שזה יהיה כרטיסים שאפשר לרכוש איתם מזון בצורה, אבל מזון בריא, לא מזון שהוא מזיק לבריאות שלהם.

רונית אנדוד טל: דרך אגב, גם בוואוצ'רים של משרד הפנים לא הצלחנו לשכנע אותם שהכרטיסים יהיו רק למזון בריא.

רונית אנדוד טל: אנחנו לא רוצים שיקנו עם זה שתיה מתוקה וחטיפים אלא שיקנו עם זה פירות וירקות וקטניות ועוף ודגים וביצים ודברים שבעצם הגוף שלנו זקוק להם למען הבריאות שלו.

רונית אנדוד טל: אנחנו חושבים שצריך גוף אחד עם שת"פ בין משרדי.

רונית אנדוד טל: אנחנו חושבים שצריך רגולציה, צריך חוק הבטחון התזונתי שיגיד מה זה בטחון תזונתי, חינוך תזונתי מגיל כיתה א'-יב', וצריך להיות ליווי תזונתי של המהלך הזה ברמת הרשות המקומית.

רונית אנדוד טל: צריך מתאמי בריאות, צריך תזונאים עירוניים שיעבדו ביחד ויסתכלו על כל המערך הכולל של הבריאות ברמת הרשות המקומית וגם רגולציה מקדמת תזונה בריאה של הפרסום, של ההעשרה ושל החינוך.

רונית אנדוד טל: תודה רבה.

עידית סילמן: תודה רבה רונית.

עידית סילמן: אני רק אומר לפני שנעבור ונפתח את הדיון גם, שבאמת אני חושבת שהקורונה הזניקה גם בתחום של הפרעות האכילה למקום מאוד מאוד משמעותי.

עידית סילמן: אני חווה את זה, אני מרגישה את זה בגלל פניות הציבור שאני מקבלת.

עידית סילמן: אם בעבר הייתי מצליחה בצורה כזאת או אחרת להכניס אנשים למקומות או לביקורים, אינטק אפילו רפואי, בנושא של תזונה בעיקר הפרעות אכילה, היום הרבה יותר קשה ואין מקום כי באמת אנחנו לא ערוכים ויש גדילה מאוד מאוד משמעותית.

עידית סילמן: אני גם בררתי את זה באמת מול הנציגים בבתי החולים ומול רופאים ואני חושבת שזה מאוד קריטי מה שאת אומרת, בטח בהסברה, בטח בחינוך, בטח בתשומת הלב והנורות האדומות שנדלקות.

רונית אנדוד טל: אני מצטרפת למה שאת אומרת.

רונית אנדוד טל: מפה אני הולכת לדיון על הפרעות אכילה כי באמת יש הצפה של מקרים של הפרעות אכילה מטורפת.

עידית סילמן: אצלכם במשרד?

רונית אנדוד טל: כן.

רונית אנדוד טל: ואין מספיק מענים עדיין.

עידית סילמן: אנחנו נעשה על זה כינוס מיוחד, כינוס חירום.

עידית סילמן: גם לא רק זה, יש מיטות במקומות בבתי החולים של הפרעות אכילה שהורידו להם תקנים במיטות השנה, כשבעצם אנחנו רואים שצריך לתת אקסטרה.

עידית סילמן: הורידו?

עידית סילמן: כן.

עידית סילמן: לא ייאמן.

עידית סילמן: יש כמה בתי חולים שיש להם ירידה בתיקנון בנישה הזו כשאנחנו רואים שצריך לתת אקסטרה ואני כבר לא מדברת על התאמה לאוכלוסייה.

עידית סילמן: כי בהפרעות אכילה - - -

רונית אנדוד טל: וגם צריך מענה בקהילה כי בעצם רוב הטיפול הוא בקהילה, לא באשפוז.

עידית סילמן: נכון.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני הזמנתי נתונים מהממ"מ בנושא.

אלינה ברדץ' יאלוב: אז כדאי לקראת הדיון - - -

עידית סילמן: אה, זו את.

עידית סילמן: יפה.

אלינה ברדץ' יאלוב: כן.

אלינה ברדץ' יאלוב: כבר הזמנתי לפני חודש וחצי.

עידית סילמן: שלי שמרה על פרטיותך בקנאות.

עידית סילמן: כל הכבוד.

קריאה: צריך להגיד שיש מספר חברי כנסת.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני ולימור מגן תלם.

אלינה ברדץ' יאלוב: כן.

עידית סילמן: יפה.

עידית סילמן: זה חשוב מאוד.

עידית סילמן: אנחנו רואים את זה באמת בשטח הלכה למעשה ואנחנו נדון בזה כאן ונראה מה ניתן לעשות.

עידית סילמן: בעיקר אני חושבת להעלות את המודעות לנורות האדומות, רוב המקרים שמגיעים אלי הם מקרים של זיהוי כבר מאוחר, בשלבים מאוחרים, שבאמת דורשים טיפול והתערבות מיידית.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני חייבת להוסיף פה חצי מילה.

אלינה ברדץ' יאלוב: חברתי למפלגה לימור מגן תלם כבר דיברה עם שר האוצר בנושא של מיטות בנושא של הפרעות אכילה והוא מאוד מאוד קשוב, אנחנו מחכים לתוצאות של מחקרים כדי להבין מה קורה.

ערן ויינטרוב: ח"כ סילמן, אם אפשר מילה אחת לגבי מזון בריא בעמותות, רק להתייחס לדברים של רונית.

ערן ויינטרוב: כמובן העבודה שלכם מדהימה ומאוד מוערכת, אני חושב שזה מאוד חשוב שאתם מקדמים את התחום הזה ותודה שאתם עושים את זה.

ערן ויינטרוב: ואת באופן אישי.

ערן ויינטרוב: צריך להבין שקודם כל אנחנו נמצאים פה, כמובן שהשאיפה היא לחלק אך ורק מזון בריא, כמובן שגם היינו רוצים שלא תהיה בכלל את הבעיה הזו, שלא היינו צריכים בכלל לחלק מזון.

ערן ויינטרוב: אבל עוד לפני כן אסור לשכוח שקודם כל הבעיה היא בעיה של משאבים כי חסר המון המון, ראינו קודם במה שהצגתי, בהיקף של בין 1.5-3 מיליארד שקל, הרבה מאוד מזון לפני שהוא, קודם כל צריך הרבה מאוד מזון, אחרי זה אפשר לדבר על הרמה של איזה מזון ואם רוצים לדבר על זה כבר בהתחלה רק חשוב לי לציין שהרוב המוחלט של העמותות, כן למשל אני אקח דוגמה אותנו, אנחנו למשל לא קונים ומה שאנחנו קונים, אנחנו קונים רק מוצרים בעלי ערכים תזונתיים גבוהים, אנחנו לא קונים קמח וסוכר, אנחנו קונים טונה וטחינה ודברים שבאמת אנחנו מתייעצים עם תזונאיות, אז רוב המזון שנרכש, אצלנו הוא אך ורק מזון בריא.

ערן ויינטרוב: גם מזון שמצילים, הרוב יש פירות וירקות, שזה כמובן מזונות בריאים וגם המזונות היבשים, אנחנו מחלקים גם עוף למשל ודגים וגם במזונות היבשים רוב המזון, אם תבואו אלינו למרלו"ג יש לנו מקוואקר ומרקים ודגנים וכולי, ולעתים יש גם שוקולד ומילקי ואנחנו מחלקים את זה בשמחה לילדים נזקקים כי אנחנו לא חושבים שהם צריכים לאכול רק אורז וטונה.

רונית אנדוד טל: אני רק רוצה להוציא את המינוח 'ילדים מסכנים צריכים מילקי' כי אני חושבת שילדים מסכנים צריכים אוכל בריא.

ערן ויינטרוב: לא אמרתי מסכנים.

ערן ויינטרוב: אמרתי שכל ילד באשר הוא, גם ילד שהוא נזקק וגם לא יכול לצרוך מדי פעם.

רונית אנדוד טל: התפקיד שלנו, יש הבדל - - -

ערן ויינטרוב: זה בשוליים אבל.

רונית אנדוד טל: לא, זה בסדר מה שאתה אומר, מה שאני מנסה להגיד שהאחריות שלנו כמדינה זה לדאוג לבריאות של התושבים ולתזונה בריאה.

רונית אנדוד טל: אם משפחה רוצה לקנות לילדים שלה ממתקים, זכותה.

רונית אנדוד טל: זו מדינה דמוקרטית.

רונית אנדוד טל: אנחנו כמדינה לא יכולים להרשות לעצמנו לחלק מזון שמזיק לבריאות של הילדים שלנו, וזו אחת הבעיות, שחלק גדול מהתרומות של המזון הם תרומות של מזונות שמזיקים לבריאות.

ערן ויינטרוב: לא רונית, זה לא נכון עובדתית וזה מה שניסיתי להגיד.

ערן ויינטרוב: שרוב המוחלט של תרומות המזון הן תרומות של מזון בריא ויש בשוליים גם לעתים חטיפים ודברים מהסוג הזה, זה נמצא בשוליים.

רונית אנדוד טל: אני שמחה לשמוע את זה כי זה לא היה המצב כשאנחנו התחלנו להתערב.

ערן ויינטרוב: יש מין תפיסה כזו וחשוב לי להפריך אותה.

ערן ויינטרוב: אני יכול להראות לכם גם את הנתונים אצלנו, זה לא המצב.

עידית סילמן: אני רק אגיד שזה חשוב לכולם, זה חשוב גם לנו, כשיש פיקוח מחירים על מוצרים שהם לא בריאים ולא עושים את זה, אז איך אנחנו יכולים לבוא ולדרוש מהציבור, באמת אני אומרת, גם אני אומרת, אנחנו צריכים להיות סמן ומגדלור בדברים האלה.

עידית סילמן: הלחם מדגן מלא שאת אומרת שאז עשיתם בדיקה והוא באמת בסך הכל לא בעלות משמעותית גבוהה יותר וגם אני בדקתי את זה באופן אישי, לא יכול להיות שהיום הוא נמכר בחוץ בפי 3 אפילו מלחם תחת פיקוח מחירים לבן, ושגם יבואו ויאיימו עלינו בצורה כזאת או אחרת על ההצרחה הזאת של הלחם הלבן והלחם המלא, כל מיני ארגונים מבחוץ ויגידו לנו.

עידית סילמן: לא, אנחנו בתור ממשלה, ואני אומרת את זה כאן חד משמעית, אנחנו נמצא את הדרך.

עידית סילמן: זה יהיה game changer של מדינת ישראל ואנחנו נתחיל שם ואנחנו נמשיך גם במשק החלב, בדברים שחשובים לנו כי אנחנו אמונים על זה.

עידית סילמן: ואם צריך אנחנו פשוט נתנה דברים.

עידית סילמן: וכן צריך להיות כאן פרסום וכן יהיה צריך להיות תו זהב מיוחד על המוצרים האלה, כדי שאנשים יבינו שזה חשוב ומשמעותי.

רונית אנדוד טל: יש לנו כבר תו ירוק.

רונית אנדוד טל: זה הזהב שלנו.

רונית אנדוד טל: רק שצריך לדאוג באמת שהוא - - -

עידית סילמן: שהוא גם יעלה במחיר שהגיוני ואפשר לקנות אותו ושהוא גם יהיה נגיש לכלל האוכלוסייה.

עידית סילמן: אנחנו כבר שמענו איומים כאלה שאותן מאפיות לא יאפו את זה ואותם אנשים לא ייצרו את זה, בסדר, אנחנו צריכים למצוא את הדרכים היצירתיות והנכונות לנו וזה מה שאני עושה בימים האלה מול משרד הכלכלה.

עידית סילמן: אבל לחם, אני אומרת לכם, זה אחד הדברים המשמעותיים כי בסוף ילדים לוקחים את זה כל יום לבית ספר, ילדים אוכלים את זה כל יום, גם אנחנו בתור מבוגרים, זה צריך להיות זמין לנו.

עידית סילמן: זה גם אמירה וזה מה שאנחנו משדרים החוצה ואני חושבת שזו המשימה הראשונה שלנו בתחום הזה.

עידית סילמן: אני יכולה להגיד שאני עובדת על זה מאוד חזק ויש כאן תמיכה ציבורית רחבה.

עידית סילמן: וזה נכון שזה מותנה בצו בין שרת הכלכלה ושר האוצר, אבל אני כן חייבת לומר שאנחנו הגשנו כבר הצעת חקיקה שקיבלה 'פ' ורצה קדימה.

עידית סילמן: לא יהיה צורך להשתמש בזה, אני רואה שהשרים הם מיינדד לנושא הזה בצורה מאוד גבוהה וזה מאוד משמח.

רונית אנדוד טל: כדאי לחשוב גם על הנושא של פיתות ושל דברים אחרים שזה יכלול את כל האוכלוסייה.

עידית סילמן: נכון.

עידית סילמן: שזה לא בפנים כרגע, ואפשר לעשות הצרחה.

עידית סילמן: יש מוצרים שאנחנו מעוניינים להוציא, עשינו את הרשימה הזאת.

עידית סילמן: הדיון הזה כאן הוא דיון ראשון לקראת כל הרפורמה הגדולה.

עידית סילמן: פרופ' חגי לוין מארגון בריאות הציבור נמצא איתנו כאן.

עידית סילמן: בבקשה.

עידית סילמן: תודה רבה על השותפות, על ההכוונה.

עידית סילמן: אני חייבת לומר שפרופ' חגי לוין לא מהסס כל פעם לכתוב.

עידית סילמן: אני קוראת בתשומת לב וגם לוקחת לתשומת לבי וגם פועלת לאור דברים חשובים.

עידית סילמן: אז תודה.

חגי לוין: תודה לך יו"ר הוועדה אני כאן מייצג את איגוד רופאי בריאות הציבור, ההסתדרות הרפואית ובאמת טוב שאת ושאר חברי הוועדה רואים את הנושא הזה כנושא כל כך חשוב וגבוה בסדר העדיפויות.

חגי לוין: אני רוצה לגעת בכמה נקודות מקצועיות.

חגי לוין: קודם כל בריאות זה לא רק היעדר מחלה, והתוצאה של חוסר בטחון תזונתי היא פגיעה קשה בבריאות הציבור.

חגי לוין: רק לסבר את האוזן, למעלה מ-10,000 ישראלים מאבדים את חייהם כל שנה מהשמנה ותזונה לקויה.

חגי לוין: מגפת הקורונה החמירה את המצב, שלחנו גם לוועדה חומרים של חברנו פרופ' ארון טרון ואחרים, עם נתונים על כך שהמצב היום חמור יותר מבחינת אי הבטחון התזונתי, ומצד שני יש לנו עכשיו הזדמנות פז לא להמשיך כעסקים כרגיל אלא building back better.

חגי לוין: לחזור למציאות טובה יותר.

חגי לוין: אנחנו, האיגוד מנסה מזה שנים להעלות לסדר היום את חוק זכויות הבריא.

חגי לוין: יש לנו חוק זכויות החולה אבל אין לנו חוק זכויות הבריא.

חגי לוין: זאת זכותו של כל ילד וכל אדם במדינת ישראל שתהיה לו נגישות, כפי שהוצג בדו"ח החשוב של הממ"מ, שתהיה לו נגישות למזון ולמזון בריא.

חגי לוין: אם אנחנו נותנים לו מזון לא בריא, אנחנו לא נותנים לו את הנגישות למה שהוא זקוק לו.

חגי לוין: אנחנו רואים עכשיו בבתי הספר, תראו איזה פספוס הזדמנות.

חגי לוין: כולנו מתעסקים בלגייס מהר ממוני קורונה במקום להבין, כפי שאת אמרת בצדק, הפריטו ואחרי זה ביטלו את מערך אחיות בריאות הציבור, צריך להיות מקדם בריאות בכל מוסד חינוכי שדואג גם לתזונה וגם לדברים נוספים.

חגי לוין: היום אין גורם במערכת הבריאות בשטח בכל מוסד שמקדם את זה ולמעשה אנחנו מדברים על בריאות בכל מדיניות, עוד במשרד החינוך יש התייחסות, אבל במשרד הפנים ובמשרד התחבורה ובכל אחד מהמשרדים צריכה להיות התייחסות לנושא הבריאותי, כשמקבלים החלטות צריך להתייחס גם לבריאות.

חגי לוין: יש רעבים בישראל בניגוד למה שאמר אחד השרים בממשלה הקודמת, ואנחנו צריכים להציב מטרה.

חגי לוין: המטרה שלנו צריכה להיות שלכל ילד ולכל אדם במדינת ישראל יהיה מענה מבחינת התזונה שלו.

חגי לוין: ברגע שנבין שזו המטרה נוכל לגזור אחורה את כל הצעדים הנדרשים, והגיע הזמן לעבור מדיבורים למעשים.

חגי לוין: ראינו באמת את ההצגה המעמיקה של משרד הבריאות ויש שם נקודות שזה מאוד מצער שהנה אנחנו בשנת 2021 והן עוד לא קרו.

חגי לוין: אנחנו לא יכולים להמשיך ולדבר על נזקי האי בטחון התזונתי כשבנתיים מותר לפרסם ללא שום מגבלה לילדים שלנו וילדים נחשפים לאלפים רבים של פרסומות עד גיל 18, ואנחנו העלינו את הנושא הזה.

חגי לוין: הצגנו בעבר, אי אפשר להסתפק באמנה.

חגי לוין: אמנה זה לא פתרון.

חגי לוין: צריך להיות חוק ולכן הנחנו בעבר יחד עם חברי כנסת אגב משלל המפלגות, הצעת חוק בנושא הזה.

חגי לוין: צריך לקדם את זה בחקיקה.

עידית סילמן: איזה?

חגי לוין: איסור פרסום מזון מזיק לילדים.

עידית סילמן: זה מה ששלחת.

חגי לוין: כן כן.

חגי לוין: מס סוכר, בהתחלה במשקאות הממותקים היא מאוד נכונה.

חגי לוין: המתוקים והממותקים כי שם יש חלופה ברורה של מים שהם נגישים לכולם וצריך להגביר את הנגישות שלהם.

חגי לוין: צריכה להיות יותר נגישות למים קרים במרחב הציבורי.

חגי לוין: אנחנו גם הגשנו נייר עמדה לשר האוצר אך לפני מספר ימים שיש הוכחות ברורות מסקרים גם בארץ וגם בעולם שכאשר מקצים הכנסות ממס הסוכר לטובת בטחון תזונתי הציבור תומך הרבה יותר בנושא הזה - - -

עידית סילמן: יש היענות.

חגי לוין: יש היענות הרבה יותר גדולה של הציבור וחשוב להבין, הרי זה לא נועד לפגוע באף אחד, להיפך.

חגי לוין: דווקא האוכלוסיות המעוטות יכולת יותר, העניות יותר בישראל, יותר האוכלוסייה הערבית והחרדית הם אלה שהכי נפגעים מחברות המשקאות הקלים שמוכרות את המוצרים הקטלניים שלהם לציבור ואנחנו צריכים לעשות את זה על ידי מס והוא צריך לחזור חזרה לבריאות.

חגי לוין: מה שחשוב שכל תהליך כזה, ואני משוכנע יו"ר הוועדה שאת תעשי את התהליך הזה בצורה מסודרת כדרכך ולאורך זמן עם ליווי, שאנחנו נתבסס על נתונים, שאנחנו נעשה הערכה מלווה של כל אחד מהדברים, אנחנו נטפל בנושא הזה כמגפה.

חגי לוין: כי במקביל למגפת הקורונה יש לנו מגפת השמנה שהקדימה אותה והיא תהיה גם אחריה, אנחנו חייבים להתייחס אליה.

חגי לוין: הועלה כאן הנושא על ידי משרד הבריאות של העשרת מזונות.

חגי לוין: צריך להבין שזאת הדרך הטובה ביותר לצמצם פערים בריאותיים, זה לא הגיוני שהמלח המיודד שצריך אותו עולה כל כך הרבה ואז העשירים רוכשים אותו והעניים סובלים מחוסר ביוד.

חגי לוין: כבר משנת 1996 יש ועדות, יש המלצות, יש טיוטה של העשרת מזונות - - -

עידית סילמן: יש לנו מלח בתוך פיקוח המחירים רק שהוא לא המיודד.

רונית אנדוד טל: הוא לא המיודד.

רונית אנדוד טל: ביקשנו את זה.

עידית סילמן: תראה, יש לנו באמת משימה ובשביל זה אנחנו גם כל הנושא של פיקוח המחירים אנחנו ניכנס אליו לעומק.

עידית סילמן: כי כאן יש כמו שאתה אומר איזה שהוא תיעדוף שאנחנו צריכים לעשות.

עידית סילמן: אגב, גם חברי הכנסת פה מה שצריך, אנחנו נפנה לממ"מ כי הממ"מ לגמרי איתנו בנושא הזה, כשהם התחילו לבדוק את כל הנושא של הבטחון התזונתי הם גילו את כל מה שיש שם ואיפה זה יושב וכמה באמת צריך לעבוד בתחום הזה ואנחנו פה בשביל זה.

חגי לוין: אני אולי אגיד באמת לטווח הבאמת, בחזון האמיתי, אנחנו רואים שחסר גורם מתכלל.

חגי לוין: אנחנו רואים שהבריאות מושפעת מהרווחה ומהכלכלה ומהרבה מאוד היבטים, ובעצם במדינת ישראל צריך מה שאין כיום, רשות לאומית לבריאות הציבור.

חגי לוין: אנחנו רואים שבאמת עם הכוונות, אני מעריך ומוקיר את העשייה היוצאת דופן של אגף התזונה במשרד הבריאות אבל הוא כל כך חלש במיקום שלו מבחינת הקשר אל מול כל שאר הנושאים, צריך להיות גורם, רשות לאומית לבריאות הציבור שיודע לתכלל את העבודה הזאת מול כל הגורמים.

חגי לוין: אנחנו ראינו לצערי בנושא של חלוקת תווי המזון סביב נושא הקורונה, ויש על זה נתונים, כיצד כשהעבודה היא לא מתבססת על שיקולים בריאותיים והיא לא, הכוונות היו טובות, אני בטוח, אבל כשהיא לא מקצועית אז לא מגיעים הדברים הנכונים לאנשים הנכונים ועל זה גם יש נתונים ששלחנו לכם מפרופ' טרון.

חגי לוין: אז תודה רבה, אנחנו נמשיך כהסתדרות הרפואית ללוות את התהליך ולתרום מנסיוננו וידיעתנו.

חגי לוין: תודה.

עידית סילמן: תודה רבה.

עידית סילמן: נמצאת איתנו בזום מהפורום הישראלי לתזונה בת קיימא ד"ר דורית אדלר שליוותה אותנו גם בשדולה וגם במפגשים.

דורית אדלר: קודם כל תודה ליו"ר ועדת הבריאות, באמת על לקיחת הנושא הזה ברצינות.

דורית אדלר: אני מאמינה לאורך זמן.

דורית אדלר: מדובר באחד הנושאים הקריטיים לחוסן הלאומי של מדינת ישראל.

דורית אדלר: אנחנו לא מדברים פה בבעיה רק של עוני, אנחנו מדברים על העובדה שנכון להיום אנחנו נמצאים בסינדמיה, בעיצומה של שילוב של שלוש מגפות, מגפת ההשמנה, מגפת אי הבטחון התזונתי ותת תזונה ומשבר האקלים.

דורית אדלר: רק לפני שבוע התקיימה פסגת מערכות המזון שישראל גם שם העלתה מסמך רב ממדי על המשמעות של מערכות מזון ושלומן של מערכות מזון זה הגורם היחיד שמסתכלים על גורם בודד שהיכולת שלו להשפיע על בריאות האוכלוסייה ועל קיימות העולם הוא הגדול ביותר.

דורית אדלר: כבר היו פה קצת דיונים על מזון בריא, אם כן יש לנו אפשרות לתת מזון שהוא לא בריא או כן בריא.

דורית אדלר: נאמר בפסגה בצורה מאוד ברורה, הספקה של מזון לא בריא היא violation היא ממש הפרה של הזכות למזון.

דורית אדלר: למזון בכלל.

דורית אדלר: ועצם זה שאנחנו ממשיכים לחלק מזון לא בריא, ואנחנו ממשיכים לחלק מזון לא בריא, ורוב המזון שמחולק היום, הדבר הזה הוא בעצם פגיעה באוכלוסיות החלשות.

דורית אדלר: פגיעה בריאותית.

דורית אדלר: אני רוצה לומר לכם שהתפרסם לאחרונה דו"ח של קרן רוקפלר על העלויות החיצוניות של המזון.

דורית אדלר: בארצות הברית מוציאים כ-1.1 טריליון דולר בשנה ברכישת מזון על ידי האוכלוסייה.

דורית אדלר: אבל העלויות שהאוכלוסייה האמריקאית משלמת על זה הם מעל 3 טריליון דולר וחלק גדול מעלויות אלה, לפחות 600 מיליארד דולר בשנה הם על כל ההוצאות הבריאותיות של השמנה, סוכרת וסרטן שנובעים מהמזון הלא בריא.

דורית אדלר: אני יושבת היום ב-2021 ואני לא מבינה איך אנחנו יכולים להמשיך לחלק מזון לא בריא ולומר 'זה מה שיש'.

דורית אדלר: עצם החלוקה של מזון לא בריא מאפשרת את המשך ייצורו בעודף והמשך המגפות.

דורית אדלר: עכשיו יש לומר כמה דברים, נאמרו כבר.

דורית אדלר: קודם כל אני מברכת את כל מי שלוקח חלק במהלכים האלה, כולנו אנשים שרוצים לעשות טוב.

דורית אדלר: אבל אנחנו לא יכולים להמשיך באותו מסלול.

דורית אדלר: לא ניתן.

דורית אדלר: משברי האקלים כבר פה, עלויות מחירי המזון רק ילכו ויגדלו, צריך להבין את זה, ולא בטוח שלמדינת ישראל יהיה בטחון תזונתי בעוד שנתיים, אם לא ניערך בהתאם.

דורית אדלר: אנחנו לא צריכים יותר מזון, כפי שפה מישהו אמר.

דורית אדלר: ממש לא.

דורית אדלר: אנחנו טובעים בעודף מזון.

דורית אדלר: בין 30%-50% מהמזון שלנו הופך להיות food waste וחלק גדול מזה הוא תולדה של זה שאנחנו מאפשרים לתרום מזון לא בריא לחלוקה לאוכלוסיות החלשות.

דורית אדלר: על המזון הלא בריא בעודף שהופך להיות food waste שאותו תורמים צריך לשלם עלויות הטמנה ומסים גבוהים כדי לעצור את הייצור בעודף הזה.

דורית אדלר: עכשיו יש לומר שמדינת ישראל כמו ארצות הברית גם היא משלמת עלויות חיצוניות מטורפות על המזון המזיק הזה, רק צריך ללמוד את הנתונים.

דורית אדלר: שוב, יש לומר כמה דברים.

דורית אדלר: את הנושא של איתור אי בטחון תזונתי אפשר להטמיע ממחר בבוקר ומלפני שנים כבר בכל מפגש במערכת הבריאות בין רופא, אחות או אפילו פקידה, לעשות את האיתור של אי בטחון תזונתי במערכת הבריאות, הן בקופות החולים והם בבתי החולים.

דורית אדלר: אנחנו יודעים שחלק גדול מהחולים שמגיעים הן לקופות החולים והן למערכת האשפוזית הם אותם אנשים באי בטחון תזונתי, ששם שיעורי התחלואה הם הרבה יותר גבוהים.

דורית אדלר: אז לדעתי צריך לצאת מפה בקריאה כבר כסיכום של הישיבה הזאת לאתר את האי בטחון תזונתי בכל מפגש של כל אדם עם כל נציג של מערכת הרווחה, וכל נציג של מערכת הבריאות.

דורית אדלר: לא חייבים לחכות ל- - -

עידית סילמן: דורית סליחה שאני עוצרת אותך.

עידית סילמן: בעצם את רוצה להוסיף אותו כמדד איכות רפואה?

דורית אדלר: לגמרי.

דורית אדלר: אבל לא רק במערכת הבריאות, גם במערכת הרווחה.

דורית אדלר: תחשבי על זה, הרי רוב האנשים האלה נמצאים במגע כלשהו, בין אם זה במערכת הרווחה ובין אם זה מערכת הבריאות.

דורית אדלר: בואו נאתר אותם ונהפוך את זה למדד שמחייב גם תשומת לב מיוחדת, היא מחייבת גם הכשרה של צוותי הרפואה להבין שכשמולם נמצא אדם עם אי בטחון תזונתי אז ההתייחסות צריכה להיות קצת אחרת.

עידית סילמן: כי הוא יכול להידרדר לנו בעצם ולפתח סכרת ולפתח מחלות, ואז אנחנו בעצם אומרים, זו לא גזרת גורל זה משהו שאנחנו יכולים למנוע אותו.

דורית אדלר: יש לומר שרוב התחלואים היום הם לא גזרת גורל.

דורית אדלר: רוב ההשמנה, רוב הסכרת, רוב התחלואים האלה הם תולדה של מערכת מזון מזיקה וייצור שמתבסס ברובו על מזון לא בריא.

דורית אדלר: כל הדברים האלה מעוגנים באין סוף מחקרים, position statement, וגם משרד הבריאות, כל הנתונים שלו תומכים בדבר הזה.

דורית אדלר: אז יש לומר שאנחנו חייבים לפעול מהרגע.

דורית אדלר: עכשיו, כשאנחנו מסתכלים על הממדים של אי הבטחון התזונתי זה ברור שאין הגיון בליצור מערכת של להתחיל להגדיל כל הזמן את ההזרמה של סלי מזון לאוכלוסייה.

דורית אדלר: למה האוכלוסייה מידרדרת לאי בטחון תזונתי?

דורית אדלר: מהסיבה שרוב ההוצאות של האוכלוסייה החלשה הן קשיחות, הם לא יכולים לא לשלם חשמל ולא לשלם מים והם לא יכולים לא לשלם את הוצאות הדיור שלהם, או אז נשאר להם כסף פנוי שאותו הם מצמצמים לרכישת מזון.

דורית אדלר: בארצות הברית יש לומר יצא עכשיו דו"ח שבתקופת הקורונה לא הייתה עליה בשיעורי אי הבטחון התזונתי מאחר והם הגדילו את התקציבים לתכניות הלאומיות שלהם.

דורית אדלר: לדעתי מדינת ישראל יש לומר, אם אני לא טועה, בין השנים 1948 ל-1951 היא קלטה כמות אוכלוסייה כמו שהייתה פה ואני לא יודעת כמה אי בטחון תזונתי היה.

דורית אדלר: החילו תכנית מאוד קיצונית שנקראת הצנע, לא משנה, אבל יש לומר שבמדינת ישראל הענייה דאגו לביטחון התזונתי של האוכלוסייה.

דורית אדלר: ועוד נקודה, במדינת ישראל לאורך כל השנים היו לימודי תזונה, בישול, חקלאות.

דורית אדלר: מישהו הוציא את זה.

דורית אדלר: תארי לך שהיו מוציאים עכשיו את הנושא של חינוך גופני, להגיד 'אין כסף, בואו נוציא'.

דורית אדלר: 'אין לנו תקציבים למגרשים' וכל מני דברים כאלה.

עידית סילמן: הפוך.

עידית סילמן: אני אומרת כזה דבר, ואני חושבת שזה נכון להגיד את זה ותגידי לי אם זה נכון, דורית, אני חושבת שמכיוון שהחינוך הגופני הוא מקצוע זהב, הוא אחד מחמשת המקצועות שלא נוגעים בהם במערכת החינוך והם משוריינים כביכול, אז אני חושבת שהיום תפקידו של המורה לחינוך גופני, לאור זה שהיום אין לנו כבר אחיות בבתי הספר ואין לנו הרבה תפקידים כאלה כמו שאת אומרת, כלכלת בית וכולי, זה דברים שכן לומדים אותם במוסדות האקדמיים, אני למדתי את זה באופן אישי בתואר הראשון וגם השני שלי בווינגייט, ואין שום סיבה שמורה לחינוך גופני עם הכשרה כזו היום לא יוכל לעשות במינימום את הקידום בריאות ההכרחי הזה, אבל כן צריך לעבוד על זה מול משרד החינוך ולדרוש את זה ולפקח על זה גם.

עידית סילמן: אני לא בטוחה שהיום זה נמצא שם או עד כמה.

עידית סילמן: אני לא יודעת לומר.

דורית אדלר: עידית, אם את שואלת אותי, אני ידועה בישירות של תשובותיי.

דורית אדלר: אין אף מקצוע שיכול ללמד תזונה למעט דיאטנים, אבל גם דיאטנים לא יכולים להכנס למערכת החינוך לדעתנו כי תזונה זה מקצוע וחינוך זה מקצוע.

דורית אדלר: הוראה.

דורית אדלר: זה חייבות להיות דיאטניות עם תעודת הוראה.

דורית אדלר: למה?

דורית אדלר: כי הנושא של תזונה הוא אחד הנושאים הכי מורכבים שקיימים.

דורית אדלר: את מדברת כבר על הפוד-טק ועל האגרו-טק.

דורית אדלר: אין לנו מושג אם המזונות האלה יהיו בריאים בכלל.

דורית אדלר: אנחנו צריכים לצייד את התלמידים שלנו בארגז כלים שהם ידעו להתמודד גם עוד 20 שנה בבחירת המזון שיתמוך בקיום שלהם ואולי בגידול שלו, השכונתי וכולי.

דורית אדלר: אנחנו חושבים שצריך להחזיר את מקצוע התזונה בת הקיימא ולהפוך אותו למקצוע זהב.

דורית אדלר: לא ניתן להמנע מזה מהסיבה שזה מכישורי החיים הכי קריטיים לילדים האלה, לחיים שלהם בעתיד.

דורית אדלר: יש לומר, אנחנו צפויים להמשך בצורות, שריפות יובש וכיוצא באלה משברים, שיקשו מאוד על גידול והספקת המזון בעתיד, ולא בעתיד הרחוק דרך אגב.

דורית אדלר: לכן אנחנו חייבים גם בדיונים האלה להתייחס לא רק לתזונה הבריאה אלא גם לתזונה הבריאה ובת הקיימא.

דורית אדלר: במדינת ישראל חשוב לומר, אנחנו צרכנים מס' 1 של עוף וצרכנים מס' 4 של בקר בעולם.

דורית אדלר: הדבר הזה לא תומך בבריאות, להיפך, הוא תומך בהגדלת התחלואים של סוכרת, של סרטן של השמנה.

דורית אדלר: לכן מדינת ישראל התחילה תהליך שכלל בערך 15 מפגשים בהובלת המשרד להגנת הסביבה, אני חושבת שגם מאוד חשוב שגם הם יהיו בתוך הדיונים האלה שלנו, כי עוד פעם, המארג הזה של תזונה בריאה דורש התייחסות למערכות המזון.

דורית אדלר: התחלתי להתייחס לנושא של העלויות החיצוניות, אנחנו לא יכולים להמנע מבחינה של מה הם העלויות החיצוניות של אותה תזונה מזיקה שאנחנו אוכלים, בדיוק כמו שדו"ח קרן רוקפלר עשה על ארצות הברית, לדעתי כדאי לעשות כזאת בדיקה בארץ.

דורית אדלר: דבר נוסף, נאמר פה שרוב העמותות מחלקות מזון בריא, לדעתי, בואו שקיפות, תתנו לנו את הדו"ח של כל המזון שנקנה ונתרם על ידי תעשיות המזון, ואנחנו נפלח אותו, משרד הבריאות יפלח אותו לפי האם זה תומך באותו סל מזון שמשרד הבריאות ממליץ לחלק לאוכלוסייה באי בטחון תזונתי ומה לא, ואז אנחנו נדע באמת מה האוכלוסיות האלה מקיימות.

דורית אדלר: אבל יש לומר, מדינת ישראל העשירה חייבת להצקות תקציב בדומה לסנאפ האמריקאי, אבל במודל של ה-wic, של ה- - - -children, שהוא מורכב משני חלקים: קודם כל כרטיס לקניית מזון אבל את סל המזון הבריא של משרד הבריאות, והוא מלווה גם בחינוך והדרכה של תזונאיות מההריון ועד גיל 5 ובערים ובכל המקומות האלה.

דורית אדלר: העלויות שאנחנו משלמים על אי בטחון תזונתי, על צריכה מוגברת של כל המזונות המזיקים, הוא כבר עבר את הסיכון של העישון, כבר לפני כמה שנים.

דורית אדלר: ולכן אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו להגיד 'תשמעו, זה מה שיש, את זה אנחנו נחלק'.

דורית אדלר: אנחנו צריכים - - -

עידית סילמן: דורית משפט אחרון ממש כי אנחנו חייבים - - -

דורית אדלר: משפט אחרון זה הדרך היא רבה, אנחנו צריכים לבוא ולומר, תקציב משמעותי, מיליארד שקל זה המינימום, - - - והסנאפ, להכניס חזרה את הנושא הזה של לימודי תזונה בת קיימא כמקצוע זהב, כולל ארוחות אוניברסליות לא רק לילדים במצב מצוקה, אלא כלל ילדי בתי הספר וכמובן להשתמש במערכות המזון האלה בתכניות ההזנה, כמנוף לתעסוקת אוכלוסיות חדשות.

דורית אדלר: כל מה שאמרתי עכשיו זה רק קצה הקרחון והפורום הישראלי לתזונה בת קיימא ישמח להמשיך ולתרום ולסייע לתהליך הקריטי הזה ולחוזקה של מדינת ישראל.

דורית אדלר: תודה.

ערן ויינטרוב: אני רק אגיד שאנחנו נשמח לתת את הנתונים לכל מי שרוצה בשקיפות מלאה, כי כך אנחנו נוהגים.

ערן ויינטרוב: אני שוב אגיד שיש פה הרבה צביעות ופטרנליזם שהמדינה לא משקיעה בכלל משאבים בתחום הזה - - -

עידית סילמן: ואז באים בטענות לעמותות.

ערן ויינטרוב: ואז אומרים לנו מה לחלק ואיך לחלק.

ערן ויינטרוב: קודם כל שהמדינה, אם המדינה תיקח אחריות היא תוכל לחלק מה שהיא רוצה.

ערן ויינטרוב: דרך אגב, בקורונה אנחנו היינו אלה שבאנו למשרד הרווחה וביקשנו מהם שלא ישימו אוכל מזיק לקשישים.

עידית סילמן: אני הרי הקדמתי אותך בזה שאמרתי שאנחנו נקשוט את עצמנו קודם כל וזה בסדר.

עידית סילמן: אנחנו שם.

ערן ויינטרוב: תודה.

עידית סילמן: אני רוצה לתת להתייחסות של חברי הכנסת ונמשיך הלאה.

עידית סילמן: אני כן רק אגיד שבאמת אנחנו נחשוב ביחד עם חברי הכנסת, אני אשמח מאוד למעגל חשיבה שלנו אחר כך איך אנחנו מקדמים את הנושא הזה של הבטחון התזונתי, האם זה באמת רשות לאומית, האם אנחנו רואים את זה בתור איזה שהוא גוף מתכלל.

עידית סילמן: אני חושבת שזה חייב להיות, אגב אנחנו נעשה – ציינתי בהתחלה – ועדה משותפת יחד עם וועדת העבודה והרווחה בכל הנושא של בטחון התזונתי המתוכלל שנדון שם ולא רק פה, אנחנו נותנים את ההיבטים הבריאותיים אבל בהחלט גם מבחינת התקצוב, אני רוצה את זה כמשהו עם שיניים גדול יותר, משמעותי, חזק.

עידית סילמן: יש לנו פה אנשים ששמים את כל יהבם על זה ואנחנו איתם.

עידית סילמן: בבקשה ח"כ עאידה ואחר כך אלון טל.

עידית סילמן: תודה רבה כבוד היו"ר.

עידית סילמן: את האמת אני יושבת ומקשיבה לדיון וההערה שלך לקראת הסוף שההתמקדות היא יותר בצד הבריאותי מעניין אי הבטחון התזונתי נתנה לי הערה כי אני חושבת שהנושא הוא מאוד רחב וקצת חרה לי שדווקא אנחנו מעלים את הנושא של אי בטחון תזונתי ומתמקדים כאילו עכשיו מכניסים את כל הנושא של תזונה בריאה, וזה מזכיר לי עכשיו כשאמרת, הזכיר לי את אותה אמירה מפורסמת של מארי אנטואנט כשאמרו לה שאין לציבור לכם לאכול, היא אמרה להם 'למה הם לא אוכלים ביסקוויטים'.

עידית סילמן: חברים, אנחנו מדברים על אי בטחון תזונתי, אנחנו מדברים על ילדים רעבים.

עידית סילמן: על ילדים שמגיעים לבית הספר בלי הסנדביץ' והירקות והפירות שהם צריכים לקבל.

עידית סילמן: אנחנו מדברים על אזרחים ותיקים שבתקופת הקורונה גם בגלל שאף אחד לא הגיע אליהם והסגרים הם היו במצב מאוד קשה.

עידית סילמן: זה שמדינת ישראל לא מסתכלת על אי הבטחון התזונתי הזה והיא גם לא כל כך נוגעת ויש מודעות באופן כללי לתזונה בריאה, זה שני דברים חשובים, אבל אסור לקשור אחד בשני בתוך הדיונים.

עידית סילמן: המצב האידיאלי הוא לחלק מזון בריאותי ולהעלות את המודעות לתזונה בריאה גם לאלה שאין להם בטחון תזונתי.

עידית סילמן: אבל בואו קודם כל ניתן להם את האוכל המצוי והקיים ולהשקיע בזה, ותוך כדי, ככל שתהיה רגולציה וככל שתהיה תשתית ברורה במדינה לספק את הצרכים של האנשים שחיים באי בטחון תזונתי, נוכל גם כן להשתלט על איזה סוג של מזון נותנים.

עידית סילמן: אבל בלי רגולציה בלי הבנה, בלי מבנה מאוד ברור איך עונים על הצורך הזה, אז שלא תטיפו לנו מסור איזה סוג של אוכל.

עידית סילמן: זה מה שנשמע לי עכשיו מהתגובה.

עידית סילמן: אני רוצה קצת להאיר ולהסיט את תשומת הלב למה שקורה באוכלוסייה הערבית גם כן.

עידית סילמן: אכפת לי מכולם אבל כאשר אני גם יודעת שלא כל כך מושכים את תשומת הלב למה שקורה.

עידית סילמן: המשפחות הערביות סובלות מאי בטחון תזונתי פי 3 ממשפחות יהודיות והילדים הערבים סובלים מאי בטחון תזונתי פי 3 מילדים יהודים ומאי בטחון תזונתי חמור פי 5.

עידית סילמן: זה אומר דרשני, זה לא יכול להמשיך במיוחד כאשר אנחנו יודעים שהתשתית שקיימת באוכלוסייה, תשתית מאורגנת ברורה, לא איזה שהוא אח שיודע שהמשפחה של אחיו היא ככה והוא מספק איזו שהיא עזרה או השכנים או הכנסיה או המסגד.

עידית סילמן: אנחנו מדברים על תשתית מקצועית, רחבה ומאורגנת כדי לספק במצבי חירום ולא במצבי חירום תשובה.

עידית סילמן: התשתית הזו לא קיימת.

עידית סילמן: אפילו בצורה יותר חמורה מאשר באוכלוסייה באופן כללי בחברה הישראלית.

עידית סילמן: הדבר השני הוא גם כן חוסר המודעות לצורך באנשים מתוך האוכלוסייה שיהיו חלק מקבלת ההחלטות.

עידית סילמן: אוכל זה תרבות, חברים.

עידית סילמן: אוכל זה הדבר הכי שזור בתוך התרבות וכאשר אני זוכרת שקיימתי דיונים בשנה שעברה והייתי צריכה ללחוץ כדי שהמנות שחילקו בזמני הסגר לאנשים שסבלו מאי בטחון תזונתי, שלא ישלחו לכפרים הערבים את המנות הקפואות של רבע עוף שכאילו האדם צריך להפשיר במיקרו ולאכול.

עידית סילמן: זה אוכל אחר לגמרי, זה תבלינים אחרים.

עידית סילמן: אני זוכרת את הילדים בבתי הספר לא מוכנים לאכול את האוכל שהיו מחלקים להם כי זה טעם אחר לגמרי.

עידית סילמן: אם לא נמצאים גם מתוך האוכלוסייה הערבית במוקדי קבלת ההחלטות, למשל את המועצה הארצית לביטחון תזונתי שהוקמה בשנת 2013 שהיא בעצמה סובלת מעניין חוסר תקציבי או אי תקצוב, והאנשים שם מתנדבים, בהתנדבות, אז תמצאו לכם ערבים שמוכנים להתנדב גם במועצה ויכולים לתרום לקבלת החלטות.

עידית סילמן: אני הייתי רוצה לראות, המדינה משקיעה במועצה הזו ונותנת לה - - -

עידית סילמן: מה שאמרתי, שאנחנו צריכים לחשוב על גוף ולראות איך אנחנו מתניעים את זה מחדש ומייצרים פה משהו שיש לו שיניים ויש לו אחיזה, ובאמת איך הוא כולל בתוכו כבר, זה הזדמנות להכניס קהלים שונים וחברות שונות שסבלו מתת התייחסות בנושאים האלה.

עידית סילמן: נכון.

עידית סילמן: הדבר הנוסף בעניין התזונה הבריאה - - -

רונית אנדוד טל: אני יכולה להגיב למה שאמרת את עכשיו משפט אחד?

עידית סילמן: כן.

רונית אנדוד טל: אני חושבת שהדאגה לתזונה בריאה זה לא nice to have.

רונית אנדוד טל: זה לא להגיד משהו מוסרי.

רונית אנדוד טל: האוכלוסייה הערבית, את בטח יודעת, יש פי 2 סוכרת מהאוכלוסייה היהודית, פי 2 בחברה, וזה נובע מתזונה לא בריאה.

רונית אנדוד טל: אני יודעת, בדיוק רציתי להתייחס לזה.

רונית אנדוד טל: אני לא אומרת שזה מותרות, מה שנקרא, פריבילגיה, לדבר על תזונה.

רונית אנדוד טל: הייתי רוצה לראות ואמרתי את זה, אם המדינה הייתה דואגת לתשתית מסודרת ולרגולציה לענות על אי בטחון תזונתי, אז היה לה הערך המוסרי והיכולת להכניס תזונה בריאה מלכתחילה, בתוך התשתית שהיא בונה.

רונית אנדוד טל: תזונה בריאה לא חייבת להיות יותר יקרה.

רונית אנדוד טל: זה עניין של תיעדוף.

רונית אנדוד טל: לא לא, כשאנחנו מדברים על פיתה לא מסובסדת אבל היא בכל זאת מאוד זולה אם משווים אותה ללחם בריא, אז בטח ילכו על פיתה.

רונית אנדוד טל: מה זה יעזור להם שתגידי להם שהלחם הבריא יותר טוב?

רונית אנדוד טל: אם הוא עולה יותר כסף, יקנו פיתות ועוד פיתות ועוד פיתות.

עידית סילמן: גם הפיתה היא עדיפה על לחמים אחרים שהם פחות בריאים.

עידית סילמן: בסדר, זה בכל זאת קמח לבן.

עידית סילמן: אוקיי?

עידית סילמן: אנחנו מדברים על - - -

עידית סילמן: עאידה אף אחד לא בא בטענות, גם אומרים, העלאת מודעות זה עניין של מנטליות, הרבה דברים כאלה.

עידית סילמן: אנחנו רואים את זה גם עכשיו בנתונים של הקורונה.

עידית סילמן: אני אומרת דבר אחר, המטבח הערבי מלא באוכל מאוד בריא, אם היו נותנים למישהו שהוא מכיר את התרבות, מכיר את המטבח, ללמד את האנשים בתוך התקציב שלהם איך לתעדף, אני באה ממשפחה מעוטת יכולת, אני עדיין זוכרת את אמא שלי אומרת 'אני יכולה להאכיל את כל המשפחה בחמישה שקלים' אז בזמנו, ולמה?

עידית סילמן: כי היא ידעה מהו ערך תזונתי נכון ואיך אפשר להשתמש בחומרים בצורה נכונה.

עידית סילמן: אבל זה לא פוטר את המדינה לא רק מהעלאת מודעות אלא לבנות תשתית ברורה איך היא עונה על הבעיה הזו ועל זה אנחנו מדברים, על זה שצריך קודם כל, המועצה צריכה להיות נתמכת כלכלית.

עידית סילמן: אי אפשר שהמועצה לא יכולה לעשות אפילו סקר מסודר, חבר'ה.

עידית סילמן: אין להם מאגר מידע.

עידית סילמן: הם מסתמכים על הסקרים של הביטוח הלאומי - - -

ערן ויינטרוב: זה לא נכון.

ערן ויינטרוב: המועצה לביטחון תזונתי מעולם לא תוקצבה.

ערן ויינטרוב: זה מה שאני אומרת.

ערן ויינטרוב: זה לא יכול להיות.

ערן ויינטרוב: זה בדיוק מעיד עד כמה יש הבנה ורצון לפתור את הבעיה הזו.

רן מלמד: ח"כ סלימאן את יכולה לקחת את תקופת הקורונה, והזכירה פרופ' אנדוד טל את הנושא של רח"ל שעבדה, תשאלו בבקשה מה הנתונים של ההצלחות והפעילות של רח"ל בקרב החברה הערבית בתקופת הקורונה.

רן מלמד: אני חושב שאת תרצי לבכות מהנתונים של רח"ל.

רן מלמד: כי אני חושב שזאת ההתייחסות ואני חושב שאת מדברת - - -

רן מלמד: אתה יודע שאם אני ארצה לבכות כל פעם שאני מגלה - - - אני לא אפסיק לבכות.

רן מלמד: לכן כל כך דיברת נכון על הנושא הרב תרבותי של המזון וכדומה, סליחה שהפרעתי בהקשר הזה, אבל זו דוגמה לאיך זה לא עובד.

רן מלמד: אני חייבת להגיד שנעזרתי מאוד גם בארגון סיכוי להתעמק יותר בבעיה ואני חושבת שהם נמצאים איתנו בזום וכדאי לתת להם לדבר, אבל הייתי רוצה לסיים בבקשה.

רן מלמד: אני מאוד מבקשת להפריד דיון מיוחד, כבוד היו"ר, דיון מיוחד על מצב אי בטחון תזונתי באוכלוסייה הערבית ודרכי פתרונות, להזמין גם המעורבים בהספקת מזונות כאלה.

רן מלמד: יש אפשרות למצוא פתרונות דרך או בתי ספר או מסגרות לקבוצות בסיכון וכולי.

רן מלמד: אני הייתי מאוד מבקשת לקיים את הדיון הזה, אשמח לעזור בהכנת הדיון גם כן בקשרים, ואם אפשר לתת גם לדוברת של סיכוי שהיא איתנו בזום זה יהיה מצוין.

עידית סילמן: אני רק אגיד שבשמחה עאידה, ואנחנו נעשה את זה לא רק ועדת הבריאות לבד, אמרתי, אנחנו נצא לדרך ועדת הבריאות בשיתוף ועדת העבודה והרווחה ובהשתתפות של השר מאיר כהן שאחראי על הנושאים האלה, אמון על זה, יוביל את זה ביחד איתנו ואנחנו גם נדרוש באמת תקציבים בשביל הדבר הזה.

עידית סילמן: רק יונת רצתה להתייחס שניה.

אלון טל: להצעתך, יש לי שלושה דברים קצרים לומר.

אלון טל: קודם כל ועדה משותפת זה רעיון מצוין.

אלון טל: אני תמיד ראיתי בבטחון מזון שלושה טעמים.

אלון טל: אחד זה באמת נושא של ההיבט הבריאותי, השני זה באמת החלוקתי ומחסור ושלישי זה בעצם ייצור מזון.

אלון טל: היום מדינת ישראל מייבאת 80% מהקלוריות שלו, בואו נזכור את זה וזה הוזכר פה בזמן הקורונה כששלוש מדינות ביטלו את הייצוא של החיטה אנשים התחילו לשקשק ולכן אולי במסגרת ועדה משותפת גם ועדת הכלכלה כדי שמשרד החקלאות - - -

עידית סילמן: אתה לוקח את זה עליך, את הנושא הסביבתי, נכון?

אלון טל: אם זה יהיה אנחנו נהיה בהחלט על זה.

אלון טל: זה דבר ראשון, דבר שני, באותו הקשר, לדעתי הפיל שבחדר, הוא בעצם הפרה שבחדר.

אלון טל: כלומר אנחנו יודעים שהבקר במיוחד, לא רק שהוא פוגע נורא בסביבה וטביעת הרגל, אבל הפגיעה הבריאותית היא מאוד גבוהה ולכן במסגרת החינוך התזונתי צריך להעלות את הצורך לצמצם באכילת בשר ולעודד את התעשייה של התחליפים.

אלון טל: ודבר אחרון, בתור אמריקאי שגדל בארצות הברית ושם משפחות עניות לא היו צריכים להתבזות על ידי מתנות, הם קיבלו שוברים, מה שנקרא food stamps ובאו וקנו בסופר.

אלון טל: ואני חושב שבישראל זה קצת יותר מכבד וגם מאפשר את החינוך כי אתה נותן להם כל הזמן אין להם בעצם את שיקול הדעת.

עידית סילמן: תודה.

עידית סילמן: יונת הערה שלך.

יונת מייזל: יש לי הערה קטנה לגבי הצורך באיסוף נתונים.

יונת מייזל: לא רק שאנחנו לא יודעים מהו היקף הבטחון התזונתי, האוכלוסייה שמתמודדת עם זה, אנחנו גם לא יודעים כמה אנשים מקבלים כיום סיוע במסגרת תכניות שונות, כי ייתכן שאותה משפחה או אדם אחד ייספר פעמיים לתוך מספר מקבלי הסיוע כי הוא מקבל סיוע גם במסגרת מערכת החינוך וגם במסגרת משרד הרווחה וגם מעמותות המזון, אז כך שגם בזה י צורך לאסוף, כמה אנחנו נותנים כבר, לכמה אוכלוסייה אנחנו נותנים.

רונית אנדוד טל: נכון.

רונית אנדוד טל: דרך אגב, ארון טרון עשה על זה מחקר לפני כמה שנים והוא הראה שאותה קבוצה של אנשים שמקבלת תרומות מקבלת מכמה עמותות, ויש כאלה שלא מקבלים בכלל.

עידית סילמן: תודה.

עידית סילמן: ח"כ עלי סלאלחה.

עלי סלאלחה: תודה.

עלי סלאלחה: למגזר הערבי בעצם היה לו אוכל בריא והיינו הכי רזים והכי בריאים.

עלי סלאלחה: עברנו תהליך מודרניזציה, כשעברנו לאכול אוכל לא בריא והיום יש תופעה מאוד מאוד מסוכנת של הקיוסקים שמוכרים מזון לא בריא לגמרי, אמנם לא בזול אבל בהרבה, אם זה בבתי הספר ואם זה בכל מקום, זה הפך להיות כמו פטריות שקמות לבקרים ולערבים.

עידית סילמן: אתה חושב שזה יותר שם מאשר במגזרים או בקהלים אחרים?

עלי סלאלחה: אני חושב שכן.

עלי סלאלחה: אז המדינה צריכה לקחת לידיים את הפיקוח על הסיפור הפרוץ הזה ולא לאפשר לאנשים האלה למכור בשביל להרוויח אלא לפקח עליהם בצורה הדוקה ובצורה הכי טובה.

עלי סלאלחה: אני רוצה להציע שאנחנו בשביל לפקח על כל הסיפור הזה, לעשות איזה שהוא פרויקט של יום הנקיון הבריאות ואיכות הסביבה במגזר הערבי במיוחד, ולתת לבתי הספר ולכל הגופים שמתעסקים בחברה, להיות מודעים.

עלי סלאלחה: אחת הבעיות שלנו היא אי המודעות של ההורים, של הילדים, של המורים, של המנהלים של כולם בכל הנושא הזה של אוכל בריא.

עלי סלאלחה: ואם אנחנו נעשה את היום הזה נעבוד כל השנה ונקיים את היום הזה פעם אחת בשנה בסוף, להכתיר את זה, אני חושב שהמודעות תגיע לכל בתי הספר, למועצות המקומיות, וצריך לערב את המועצות המקומיות במיוחד הרווחה, ויש גם ועדת בריאות בכל מועצה ובכל עיר.

עלי סלאלחה: הם לא פעילים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: לא בכל עיר.

עלי סלאלחה: יכול להיות.

עלי סלאלחה: אנחנו צריכים לעורר אותם.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אפשר להשלים?

טטיאנה (טניה) מזרסקי: ח"כ עלי אני ברוב הדברים באמת מסכימה איתך.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: גם רציתי להתייחס כי אי אפשר לדבר על בריאות הציבור בלי לערב ולשפר ולהפעיל את הרשויות המקומיות.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני ברשות

טטיאנה (טניה) מזרסקי: כם בגלל הזמן הקצר אתייחס רק לשני נושאים מאלה שעלו לדיון, אבל חשוב לי לציין אותם וקצת להוסיף את דעתי.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: דרכי התמיכה באוכלוסיות המוחלשות שהן חסרות יכולת כלכלית לנהל אורח חיים בריא, איך אנחנו מגישים את העזרה?

טטיאנה (טניה) מזרסקי: הזכרתם כאן את תהליך חלוקת כרטיסי המזון הנטענים שחולקו על ידי משרד הפנים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: בעיני התהליך היה די לקוי ואנחנו יכולים להפיק לקחים, משרד הרווחה היה יכול לעשות את זה הרבה יותר טוב בדרך הרבה יותר טובה בשיתוף פעולה עם רשויות המקומיות, עם נציגי הרווחה, וזה הרבה יותר טוב מאשר ביצעו חברות שליחויות שזכו במכרז של משרד הפנים והרבה אנשים עד עכשיו לא קיבלו אפילו את הכרטיס של המנה הראשונה, ואני מטפלת בעשרות פניות מכל מיני ערים וישובים בארץ, אנשים באמת נזקקים, ואוכלוסייה של אזרחים ותיקים ומשפחות עם ילדים שלא קיבלו את הכרטיסים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אז צריך להפיק לקחים ולתת המלצות איך אנחנו עושים את זה בפעם הבאה או איך אנחנו מתקנים את המצב הקיים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: נשאלה שאלה נכונה בהצגת הממ"מ, השאלה מה תפקידה של המועצה לביטחון תזונתי ומה שיתוף הפעולה בין משרדי הממשלה שעוסקים בתחום ומי הפונקציה שצריכה לתאם את שיתופי הפעולה בין כל הגורמים האלה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: לי יש תשובה ובסוף דבריי אני אציין איזה פתרון אני מציעה, ולדעתי התמיכה בקבוצות ה אוכלוסייה המוחלשות, התמיכה אמורה להגיע ללקוח קצה ולאזרחים הנזקקים באמצעות נציגי שירותי הרווחה של השלטון המקומי וזה בשיתוף פעולה עם משרד החינוך.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: התפקיד של מתאם בריאות ברשות המקומית, תפקיד שלא ממש מיושם בפועל.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני גם מגיעה מרשות מקומית והשתתפתי בכנסים של רשות מקדמת בריאות וראיתי המון תלות באישיות שמבצעת את התפקיד וגם ראש העיר, כי יש גם דמי רצינות שרשות משלמת למשרד הבריאות כדי להכנס לתכנית ואחר כך יש קולות קוראים ותכניות ומקרים שונים שהרשות יכולה להשתתף.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זה שני דברים, וברוב הרשויות אני מכירה שמתאמת בריאות משלבת בין כמה תפקידים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זאת אומרת כמו יועצת לקידום מעמד האישה שיכולה לבצע תפקיד ויכולה במקביל להיות יועצת לקידום מעמד האישה, אותו דבר עם מקדמת בריאות, ואני חושבת שאלה שני נושאים שדורשים התייחסות הרבה יותר רצינית.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: כשאנחנו מדברים על בריאות הציבור אנחנו לא יכולים לא לזכור ולא לדבר על שירותי בריאות בקהילה, זאת אומרת קופות חולים, שכאן הם צריכים לקחת חלק מאוד פעיל ולהוביל פעילות בתיאום עם רשות מקומית.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: הנושא השני שד"ר הלוי התייחס וזה בדיוק הנושא שרציתי להעלות לפגישת עבודה שלנו שאמורה להתקיים או-טו-טו, זה הוספת תקן של אחות מוסמכת בכל בית ספר.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זה נושא ענק, זה נשמע ענק, ואחות שתהיה אחראית לא רק על חיסונים ורישום בפנקס החיסונים, לא רק תרכז הדרכות להגיינת שיניים או הדרכות אחרות אלא תהיה נוכחת כל יום, כל שעות הפעילות של המוסד החינוכי, בית הספר, תכיר את הילדים, תדאג לבריאותם הפיזית וגם כתוצאה מכך לבריאות הנפשית של הילדים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: בית הספר הוא לב הקהילה, לב החברה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אפשר להגיע לכל משפחה ולראות כל משפחה דרך מוסדות החינוך.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: לדעתי זה לא יעלה יותר כסף ויותר תקציב מאשר הקמת הרשות לקידום הבריאות בציבור וצריך לבדוק את זה, כמה זה יעלה, יחד עם משרד החינוך והבריאות, והוספת תקן של אחות מוסמכת במוסד חינוכי גם תפתור בעיות נוספות של ילדים גם שסובלים מהשמנת יתר, גם מאלרגיות שונות, כי נכון לעכשיו כל גן ילדים וכל בית ספר חייב שיהיו בו מזרקים נגד אלרגיות, יש גם הרבה סייעות רפואיות שזה בזבוז של המון כספים ממשרד החינוך, זה לא בזבוז, חייבים את זה כדי להבטיח את הבריאות של הילד, אבל אם יש אחות מוסמכת באותו מוסד חינוכי אנחנו יכולים לחסוך בהמון משרות של סייעות רפואיות.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זה בעצם גם יתרום לבריאות הציבור, בריאות המשפחות, גם לחברה יותר בריאה וגם קידום אורח חיים בריא וגם אפשר לנהל אותו תקציב אבל לנתב אותו לנתיבים נכונים ונבונים יותר.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: שיהיה בהצלחה.

עידית סילמן: תודה רבה.

עידית סילמן: עו"ד סמאח אלח'טיב איוב, רכזת תכנון מדיניות שוויונית בעמותת סיכוי, ואחר כך נגיע אליך רן מלמד.

עידית סילמן: בבקשה.

סמאח אלחטיב-איוב: שלום לכולם.

סמאח אלחטיב-איוב: אנחנו מברכים על הדיון הזה ואכן בהמשך לדברים שהציגה ח"כ עאידה תומא סלימאן אנחנו בעמותת סיכוי יחד עם ארגון מזון פרסמנו לאחרונה מחקר מעמיק מאוד שבוחן את הנושא של אי בטחון תזונתי בחברה הערבית ובוחן אותו ברמת תכנון המדיניות.

סמאח אלחטיב-איוב: חוץ מהחסמים וההמלצות הכלליות שהתייחסנו ברמת מקרו ממש שעאידה הציפה, סוגיית היעדר נתונים עדכניים הייתה אחת הסוגיות כשניגשנו לבחון את הנושא הזה וגם הפערים הזועקים לשמיים שבין החברה הערבית לחברה בכללותה הם עוד טרם הקורונה אז, שתמונת המצב תהיה יותר חריפה ומעמיקה בקרב החברה הערבית.

סמאח אלחטיב-איוב: אני אחדד ואגיד, החלק השני של המחקר התעמק ברמת מיקרו בשתי תופעות שממחישות את אי הבטחון התזונתי והפערים בין החברה הערבית לחברה בכללותה.

סמאח אלחטיב-איוב: החלק הראשון מתייחס לאי השוויון בהזנה במערכת החינוך, יש שם ממש פערים תהומיים, כשיש ייצוג יתר לילדים ערביים שסובלים מאי בטחון תזונתי, כ-50% מהתלמידים והילדים הערבים סובלים מאי בטחון תזונתי והציפיה הייתה כשבחנו את התקציבים המוקצים, שתהיה חפיפה בין שיעורי הנזקקות לבין שיעורי המימוש, וזה לא מה שהיה וזה לא מפתיע.

סמאח אלחטיב-איוב: לפי הנתונים שקיבלנו כ-30% בלבד.

סמאח אלחטיב-איוב: אני לא אלאה אתכם בדיון ממש מעמיק אבל אגיד על קצה המזלג, מה שדובר כאן בתחילת הדיון על זה שיש מחסור בעמותות ערביות ומה שקרה למשל בקורונה שלא הצליחה רח"ל לטפל בחלוקת המזון, אז זה בדיוק ממחיש את ההלימות המבנית ואת היעדר התשתיות המוסדיות ולקיחת אחריות של המדינה בנושא.

סמאח אלחטיב-איוב: הנחת העבודה שלנו צריכה להיות לא איך אנחנו מטייבים את הטיפול בנושא הזה ברמת מדיניות - להחזיר את האחריות למדינה ובנושא של הזנה בתוך מערכת החינוך אני אמחיש ואגיד למשל מה שונה החברה הערבית לגבי החברה בכללותה בנושא של הזנה בתוך בתי הספר, על קצה המזלג אני אגיד לכם, זה לא סוד שדרישה של מימון תואם בתכניות שמשרד החינוך מפרסם הוא אחד החסמים שפוגשים את השלטון המקומי הערבי וזה לא באשמתו של הקורבן, זה לא הערבים לא רוצים או לא רוצים לצרוך שירות כזה, אבל זה ממש על קצה המזלג.

סמאח אלחטיב-איוב: סוגיה נוספת, כולנו יודעים שהשלטון המקומי הערבי מדורג במצב סוציו אקונומי נמוך, אז יש לנו גם ייצוג של השלטון המקומי הערבי בין אשכולות 1-3, אז הרשויות האלה לפי החוק והתכניות של משרד החינוך לא מורשות ואינן זכאיות לבחור את הספק, מי מספק את כל מערך ההזנה בתוך בתי הספר.

סמאח אלחטיב-איוב: אלה סתם שתי דוגמאות שאני שולפת, וכן אני מצטרפת לדרישה והרצון שהציפה פה ח"כ עאידה תומא שזה מבקש ודורש דיון מעמיק וייעודי בכנסת עם כל הנפשות הפועלות גם מקרב משרדי הממשלה אבל לא רק, גם כולל הגופים היציגים של החברה הערבית, מנהלי מחלקות רווחה, ועדת המעקב לענייני החינוך הערבי, התאחדות הורי התלמידים וגם עמותות ומוסדות אקדמיים שעובדים בתחום.

עידית סילמן: תודה.

עידית סילמן: עו"ד סמאח אני רק אומרת שנתקדם לעבר הדבר הזה, ההתייחסות בחברה, כפי שאתם ביקשתם.

עידית סילמן: יש לנו בקשה גם מתוך הקואליציה וגם מתוך האופוזיציה המאוד רחבה של המפלגות, וכמו שאמרתי בדיון המשותף אנחנו נשים גם על זה את הפוקוס.

סמאח אלחטיב-איוב: אני רק אוסיף משפט קצר, זה מתייחס לדברים של ד"ר אדלר, מה שהיא סיפרה על היעדר תקציב גמיש, זה גם פוגש ביתר שאת את המשפחה הערבית וזה החלק האחרון של המחקר שלנו, שמתאר מיצוי נמוך של מיצוי זכויות סוציאליות בכלל, למשל סיוע בשכר דירה וכולי, ואז זה עוד יותר מגביר את היעדר אופציית הבחירה.

סמאח אלחטיב-איוב: זה לא רק עניין של נגישות למזון בריא ואחות שתכנס לבית ספר, אלא גם משק בית ממוצע בחברה הערבית אחרי הקורונה אין לו את הפריבילגיה לחשוב ולכן צריך להסתכל על כל הנושא הזה באופן הוליסטי.

עידית סילמן: תודה.

עידית סילמן: אנחנו פשוט צריכים להזדרז.

עידית סילמן: רן מלמד מהמרכז לקידום מדיניות של הרווחה הכלכלית, מייסד של 'נקודת מפנה' בבקשה.

רן מלמד: שלום ותודה.

רן מלמד: קודם כל אני רוצה להגיד או לברך לא רק על הדיון אלא על המתווה שאת ייצרת קדימה, שקמה הממשלה הזאת שנכנסה הכנסת הזאת לתפקיד, אחד הדברים שרשמתי לי בדו"ח שהכנתי לחברי הכנסת לגבי נושא של בטחון תזונתי זה להקים ועדת משנה קבועה במסגרת ועדת העבודה הרווחה והבריאות הלא מפוצלת אז, לנושא בטחון תזונתי כדי שהדיונים לא יהיו ספורדיים, ואני שמח מאוד שאת גבירתי הרמת את הכפפה ובמסגרת הוועדה שלך בשיתוף עם ועדות אחרות את הופכת את הדיונים לדיונים קבועים כי אני חושב שזה הדבר המרכזי.

רן מלמד: אני עוסק בנושא של קידום בטחון תזונתי 20 שנה.

רן מלמד: חלק מהדברים שנאמרו פה היום אני מודה שאני אשם בהם לטוב ולרע, אני כתבתי וקידמתי את חוק ארוחה חמה לתלמיד, כתבתי וקידמתי את חוק המועצה לביטחון תזונתי ואם תרצו לשמוע מה קרה עם זה ולמה זה נראה היום כמו שזה נראה, אני אשמח לספר לכם, כמו שלשמחתי גם יצא לי לקדם את חוק חסכון לכל ילד.

רן מלמד: חוקים שהם כולם תקציביים ושבסופו של דבר הגיעו למצב של מאפס תקציב יש יותר, לא מספיק אבל יש יותר.

רן מלמד: מפה אני רוצה בכמה נקודות להגיד איך אני רואה היום את הדברים, המסמך הגדול שלי כבר הוגש לחלק גדול מחברי הכנסת, אני אשמח לשוחח אתכם, הוא כולל בתוכו גם הצעות חוק כתובות ומוכנות, למי שירצה לקחת.

רן מלמד: נקודת המוצא שלי ושהיא מאוד קריטית לנושא הבטחון התזונתי שתפקיד הממשלה בנושא הזה הוא משולש כשמדברים על אחריות.

רן מלמד: הוא מדבר על לקבוע את המדיניות, הוא מדבר על לתקצב את המדיניות הזאת ולפקח על הביצוע בין אם זה באמצעות עמותות או ספקים פרטיים או גופים אחרים.

רן מלמד: אבל הביצוע כמו שאנחנו רואים הוא במידה רבה בבעיה וצריך לראות איך פותרים את הנושא של הביצוע כי לא בעיית התקציב היא דווקא הבעייה המרכזית.

רן מלמד: אחת הבעיות המרכזיות היא גבירתי דווקא איגום המידע.

רן מלמד: אין היום דאטה-בייס כולל של כל מי שסובל מבטחון תזונתי, ואני לא מדבר על הנתונים המחקריים, אני מדבר על מי צריך לקבל.

רן מלמד: הדאטה-בייס הזה לא יכול לבוא רק מהמדינה דרך רשויות הרווחה או הרשויות המקומיות, לשכות הרווחה, כי חלק גדול מהאנשים מגיע לעמותות.

רן מלמד: חלק מגיע לעמותות ה מזון הידועות הקיימות, אבל מה שקרה בתקופת הקורונה זה שקמו המון המון מיזמים פרטיים שעוסקים בבטחון תזונתי וחלוקת מזון, הם לא רשומים, הם לא מופיעים בשום מקום ואין דאטה בייס.

רן מלמד: וכל עוד לא יהיה דאטה-בייס שימנע באמת את חוסר הכפילות או את הכפילות מצד אחד וחוסר הקבלה מהצד השני, יש פה נקודה שחייבים לטפל בה.

רן מלמד: הבעיה השניה היא בעיית איגום התקציבים, ופה אני חייב להגיד לך משהו, שדווקא הקורונה הראתה שאפשר אחרת, כי כמו שאמרה פרופ' אנדוד טל שבתקופת הקורונה כשלא היה פרוייקט ארוחה חמה בבתי הספר כי לא היו בתי ספר, לקחו 100 ומשהו מיליון שקל לחלק ארוחות לקשישים – אני לא נכנס כרגע אם זה היה טוב או לא טוב – הראו שאפשר לקחת תקציב ממשרד אחד ולהעביר אותו למשרד אחר.

רן מלמד: אני חושב גבירתי שאחד הדברים שצריך לעשות זה לאגם את התקציבים לנושא הבטחון התקציבי בין כלל המשרדים למקום אחד ותיכף נדבר על הגוף המתכלל.

רן מלמד: ואם תשאלי אותי צריך להוסיף לזה תיקון קטן להצעת חוק שהיא כתובה ומוכנה ואם תרצי אני אעביר לך אותה, שהצלחתי לעשות אותה פעם אחת בחוק שהעברתי בכנסת בהצלחה גדולה שזה נקרא חוק דודי השמש לדיירי הדיור הציבורי שבעצם אומר שאת התקציב שלא מנוצל עד סוף השנה לא מחזירים לאוצר, הוא נשאר לטובת הנושא לפעם הבאה, לשנה הבאה.

רן מלמד: והרעיון שאני רוצה להביא לך ולוועדה פה באופן מיידי הוא הצעת חוק שתגיד שתקציבים לא מנוצלים בתחום הבטחון התזונתי, בין אם זה במשרד החינוך ובין אם זה במשרד הרווחה ובין אם זה קמחא דפסחא או המשרד לשוויון חברתי או כל גוף אחר, תקציבים לא מנוצלים עד סוף השנה לא יחזרו לאוצר אלא יישארו ויתועדפו להמשך הפעילות שנה אחרי זה ומשם קדימה, ותיקון נוסף בהקשר הזה שניתן יהיה להעביר עודפי תקציב בנושא של בטחון תזונתי ממיזם למיזם וממשרד למשרד.

רן מלמד: כי בחמש השנים האחרונות למשל, כל שנה במשרד החינוך, ואני לא מדבר על 2020 ו-2021 אלא עד 2019 חמש שנים אחורה, בין 60-70 מיליון שקלים לשנה בתחום בטחון תזונתי של ארוחות חמות במערכת החינוך לא נוצל.

רן מלמד: זה אומר ש-300 עד 350 מיליון שקלים הלכו לאיבוד.

רן מלמד: את הכסף הזה אפשר היה להעביר לקשישים, למקומות אחרים, כדי להשתמש בו.

רן מלמד: לגבי הנושא של הגוף המתכלל, אני מודה שבתור מי שכתב וקידם את חוק המועצה לביטחון תזונתי אני חושב שהגוף המתכלל צריך להיות המועצה לביטחון תזונתי.

רן מלמד: אני כתבתי לפני שנה וחצי יחד עם פרופ' דב טשרניחובסקי ז"ל חברי הטוב תיקון להצעת החוק של המועצה שנותנת לה גם שיניים תקציב וגם מעמד וגם הופך אותה לגוף מחקרי, מנהלי ומתכלל שיכול לעשות את העבודה כמו שצריך, אני חושב שזה דבר שצריך לעשות אותו לחלוטין.

רן מלמד: הנקודה הבאה, הגברת הפיקוח על עמותות המזון.

עידית סילמן: יש לנו עוד כמה דוברים.

רן מלמד: אני אעשה ממש קצר.

רן מלמד: תנו לי רק עוד דקה וחצי בבקשה.

עידית סילמן: כן בבקשה.

רן מלמד: אני רוצה כן לדבר על הנושא של איכות המזון, ואני חושב שפה דווקא הכנסת בתור גוף מפקח, יחד עם הממשלה כגוף מפקח מצד עצמה, צריכים להפעיל יתר פיקוח על עמותות המזון ועל איכות המזון שהם מחלקים.

רן מלמד: אני שמח לשמוע ש'לתת' מוכנים להעביר את הנתונים, אני חושב שזה צריך להיות תנאי למי שלמשל רוצה לקבל תמיכות או קמחא דפסחא, להעביר נתונים של הרכישות של המזון וחלוקת המזון.

רן מלמד: הנתונים שלי יש היום לא מאד טובים, אני רוצה להאמין שאני טועה ושערן צודק, אבל צריך לראות את הנתונים כדי לראות מה יהיה.

רן מלמד: הנקודה הבאה, מיסוי כספי המשקאות הממותקים.

רן מלמד: לפני חמש שנים יחד עם חברי הטוב חבר הכנסת דאז איתן כבל כתבתי את חוק מיסוי ממותקים, היו לו שני חלקים.

רן מלמד: חלק אחד למסות את הממותקים.

רן מלמד: אגב, הראשון - - -

עידית סילמן: חלק שני לקחת את המס ולהעביר - - -

רן מלמד: הראשון אגב שכתב את חוק הממותקים היה מייקל בלומברג שהעביר אותו דווקא במכסיקו בזמנו בהצלחה מאוד מאוד גדולה, אנחנו לקחנו ושיפרנו את החוק הזה וכתבנו את החלק השני שלו שהוא הקמת הקרן לביטחון תזונתי וטיפול בנושא הסכרת.

רן מלמד: אני חושב שזו צריכה להיות דרישה שלכם, חברי הכנסת היום, גם אם זה יעבור בתור צו של שר האוצר, אסור לתת לצו הזה לעבור בלי ייעוד הכסף לטובת בטחון תזונתי.

רן מלמד: אני מסכים מאוד עם מה שנאמר פה לגבי הנושא של הפעלה של הרשויות המקומיות.

רן מלמד: לא ראיתי פה את אנשי הרשויות המקומיות ואני חושב שהחלק שלהם מאוד מאוד חשוב.

רן מלמד: אני חושב שחלק גדול מכל הפעלת הבטחון התזונתי צריך לעבור לרשויות המקומיות ולעבור דרכן.

רן מלמד: אי אפשר בלי מילה אחת על נושא משרד הפנים שלא ראיתי שמישהו מגן עליהם פה.

רן מלמד: הכסף שמשרד הפנים או שר הפנים הביא לנושא תווי המזון הוא כסף פוליטי.

רן מלמד: גם אם נאמר שחלק מהכסף הלך יותר למשפחות מרובות ילדים בחברה במגזר החרדי, החלק שלהם גם ברמת העוני יותר גדולה, אבל זה אומר שהשאר הלך למגזר הכללי ולשאר המגזרים.

רן מלמד: אז אולי עדיף שתבוא כל מפלגה היום שתרצה כספים פוליטיים ותבקש כסף פוליטי לביטחון תזונתי.

רן מלמד: והמשפט האחרון, צריך לגוון את סל הפתרונות בתחום הבטחון התזונתי מבחינה בריאותית.

רן מלמד: כרטיסי מזון ומי שמכיר אותי יודע שאני דוחף את הנושא הזה כי אני חושב שזה הכלי הכי טוב כי הוא גם מכבד והוא גם מאפשר לקנות, או לרכוש דברים מוצרים בריאים, הם יופיעו ברשימה.

רן מלמד: עדיין צריך לגוון את הסל מבחינת חלוקת המזון בעין.

רן מלמד: פירות וירקות, הצלת מזון.

רן מלמד: מזון מבושל לאוכלוסיות שצריכות לקבל אותו, בעיקר אוכלוסיות של קשישים, פרויקט wic עם אוכל לתינוקות.

רן מלמד: אני חושב שזה המהלך הגדול שצריך להוביל ואני שמח שאת מובילה אותו.

עידית סילמן: השדולה גם נקראת הצלת מזון ובטחון תזונתי ובאמת אנחנו מקדמים את זה, אנחנו נכניס עוד הרבה חברי כנסת לתוך העניין הזה, אני פשוט, וגם העמותות יודעות שמה שלא מתחיל, אתה יודע, הזמני הוא הכי קבוע, אז כל פעם להגיד 'נתחיל אחרי התקציב', אנחנו מתחילים וברגע שהאנייה מתחילה לנוע כולם ביחד איתה.

עידית סילמן: אנחנו נעבור עכשיו לבקי קשת מרבנים לזכויות אדם.

בקי קשת: תודה רבה.

בקי קשת: תודה עידית כבוד היו"ר של הוועדה על ניהול הדיון המאוד חשוב הזה.

בקי קשת: ועל הדברים המאוד חשובים שנאמרו פה על ידי הרבה מאוד גורמים, משרד הבריאות, דורית אדלר.

בקי קשת: אנחנו כמובן תומכים מאוד מאוד בצעדים הרבים שהם כולם חיוניים.

בקי קשת: אני רוצה רק שני דברים, שאת השני מהם אני אבקש שיאמר שלמה, פעיל שלנו, אנחנו מאמינים שכל דיון בנושא צריך לכלול את האנשים שזה נוגע להם ושמביאים את הידע האישי שלהם.

בקי קשת: אבל הנקודה הראשונה שאני רוצה לציין היא הדבר שדוחק כרגע, הוא מופיע כמובן בדברים שנאמרו, התקציב שתיכף צריך לעבור ושלדעתנו אם לא תהיה הקצאה בבסיס התקציב של סכום מאוד משמעותי, אנחנו מדברים על 250 מיליון שקלים, אם לא תהיה הקצאה משמעותית אז כל הדברים האחרים הם דיבורים חשובים ויפים אבל שלא יהיה ניתן בעצם לעשות בהם עבודה משמעותית בשטח ולכן אני קוראת לכל חברי הכנסת שחשוב להם ושהגיעו היום להתעקש על זה, ושלא יעבור תקציב בלי סכום מאוד משמעותי לנושא הזה, כדי שנוכל לממש את הדברים שהם גם בטחון תזונתי וגם בטחון תזונתי בריא לאוכלוסיות שזקוקות לכך.

בקי קשת: כפי שאמרתי, יש לנו קבוצות פעילים, מספר קבוצות פעילים בארץ - - -

עידית סילמן: בקי אנחנו נהיה חייבים לקטוע אותך עוד כמה שניות.

בקי קשת: רק שלמה בבקשה.

בקי קשת: בבקשה, תאפשרו לשלמה שיאמר שני משפטים.

עידית סילמן: אני מתנצלת בקי כי יש לנו, אנחנו נשאיר אותו לסוף, יש לנו ממש רשימה שהצטברה לנו כאן של אנשים שממתינים על הזום הרבה זמן.

עידית סילמן: אז אם יישאר זמן בסוף.

עידית סילמן: ד"ר מירי אנדבלד מנהלת המחקר הכלכלי במוסד לביטוח לאומי בבקשה ואחריה אלי כהן שהצטרף אלינו וחזר.

עידית סילמן: בבקשה.

מירי אנדבלד: תודה, פשוט לא נתנו לי קודם.

מירי אנדבלד: תודה, אז רק ממש כמה התייחסויות קצרות למה שנאמר כאן.

מירי אנדבלד: ראשית לגבי היקף התופעה, אני רוצה להזכיר שהביטוח הלאומי בעשור האחרון עשה סקרים, לא רק שני סקרים אלא ב-2011, 2012, 2016 ועכשיו הסקר האחרון ב-2021 שאני מניחה שעוד מעט יתפרסמו תוצאות גם לגביו.

מירי אנדבלד: בכל ארבעת הסקרים האלה התמונה שעולה היא די דומה, אין חידושים מרעישים, יש לנו בערך כמו שיש לנו 1/5 מהמשפחות עניות, כך יש לנו 1/5 מהמשפחות שסובלות מאי בטחון תזונתי, המאפיינים הם קצת אחרים אבל בדרך כלל דומים, אבל המשפחות שסובלות מאי בטחון תזונתי מאוד גבוה הן בדרך כלל משפחות גדולות עם ילדים, משפחות ערביות וצריך להגיד את זה, משפחות שמקבלות קצבאות קיום או קצבאות הבטחת הכנסה מהביטוח הלאומי סובלות מאי בטחון תזונתי גבוה לא רק פי 3 אלא פי 4 מזה של כלל האוכלוסייה.

מירי אנדבלד: אז כולם פה מדברים על ארצות הברית ונושאים אליה עיניים, אבל אנחנו צריכים לזכור שארצות הברית זאת מדינה אמנם מאוד מפותחת אבל מצד שני מוכת עוני ומוכת אי בטחון תזונתי ולכן אנחנו צריכים לשאת עיניים גם למדינות מערביות אחרות שיודעות יותר טוב להתמודד עם התופעה של עוני ושל צדק חלוקתי ובכלל זה גם אי בטחון תזונתי.

מירי אנדבלד: אגב, בנושא הזה אני רוצה גם לומר, דובר בהתחלה בהצגה של הממ"מ על היצע המזון, אז הדבר הזה הוא חשוב אבל הוא חשוב הרבה יותר במדינות מתפתחות ובמדינות מפותחות כמו ישראל זה ברור למה רוב הדוברים התייחסו בעיקר לנושא של ההיבט החלוקתי, של אי שוויון בחלוקת המשאבים והיצירה של אי בטחון תזונתי אצל קבוצות מסוימות.

מירי אנדבלד: עוד הערה אחת אני רוצה לומר לגבי איכות המזון, דובר פה הרבה וכולי, וגם לגבי אופן הגשת הסיוע.

מירי אנדבלד: מאוד מאד חשוב לדאוג שלא יהיה יחס פטרנליסטי לאנשים שנזקקים לסיוע הזה, למשל דברים כמו סימוני המזון בהובלת אגף הבריאות שנעשה לאחרונה זה מצוין, כי זה נוגע לכלל האוכלוסייה, גם חשיבה מחדש על המוצרים בפיקוח זה נראה לי מהלך מצוין, לעומת זאת יצירת חנויות ספציפיות שמי שנכנס בשעריהן מסומן ומתויג כמקבל סיוע בביטחון תזונתי נראה לי דבר שהוא פחות ראוי, פחות מיטבי.

מירי אנדבלד: דבר אחרון, גם דובר כל הזמן על תכלול, על גוף מתכלל.

מירי אנדבלד: יש כזה.

מירי אנדבלד: המועצה הלאומית לביטחון תזונתי.

מירי אנדבלד: פשוט צריך להקים אותו לתחיה.

מירי אנדבלד: תודה רבה.

עידית סילמן: וצריך לתת לו שיניים.

עידית סילמן: תודה רבה.

עידית סילמן: פרופ' אהרון טוראן בבקשה.

אהרון טוראן: שלום.

אהרון טוראן: דיון מעולה, מאוד מאוד חשוב.

אהרון טוראן: כולנו בקואליציה רחבה, אני חושב שההסכמות עולות על חילוקי הדעות גם אם אנחנו מתייחסים לשאלות של בריאות אל מול הזנה, הם לא אחד מול השני, זו דיכוטומיה שבויה, אפשר לספק מזון בריא ומזון נגיש ובר השגה גם לאנשים שצריכים את התמיכה מיד.

אהרון טוראן: היות שחלק מהדברים נאמרו אני אקצר, אני התבקשתי להתייחס בעיקר לפן התזונתי והבריאותי, ויש עוד דברים נוספים שעלו ושאני לא אגע בהם.

אהרון טוראן: אבל אני חושב שדבר ראשון שצריך לומר הוא שצריך להבין שאי בטחון תזונתי הוא לא רק עניין של רווחה ועוני, אנחנו מדברים גם על בריאות אבל גם על כלכלה.

אהרון טוראן: הטיפול בה לא צריך להיות רק חובה מוסרית וזכות אזרחית בסיסית אלא השקעה כלכלית וחברתית בפיתוח הון אנושי, בצמצום פערים בריאותיים וחברתיים שמעמיסים על החברה כולה.

אהרון טוראן: אני מנהל מעבדה לתזונה ובריאות המוח ואנחנו מסתכלים על החוסרים התזונתיים שמתפתחים בגיל צעיר, הם נשארים לאורך החיים ויוצרים פגיעה בהישגים של איי.

אהרון טוראן: קיו ובפערים חברתיים שמונצחים, אנחנו מנציחים את העוני, וחייבים לכן לטפל ב- - -

עידית סילמן: יש לך להראות לנו מחקר כזה בפעם הבאה?

אהרון טוראן: בפעם הבאה אני אשמח לראות נתונים וסקירות על הסוגיה הזו.

אהרון טוראן: אבל אנחנו כבר ראינו בנתונים שלנו, נתונים של מירי אנדבלד ורונית על השיעורים של שכיחות של סוכרת, לב, עורקים, השמנה, אנמיה שהם פי 2-4 יותר שכיחים באוכלוסיות חסרות בטחון תזונתי מאשר באוכלוסייה הכללית, ושבניגוד לטיפול במדיניות כלכלית שבה אפשר נניח לסגור גרעון ולפרוס חובות לאורך זמן, כשיש גרעון מטבולי בזמן התפתחותי קריטי הדברים האלה נשארים כמשקעים שקשה מאוד להפוך אותם, אם בכלל.

אהרון טוראן: לכן הטיפול בבטחון תזונתי בפן הבריאותי, ואת זה אני רוצה להדגיש, חייב להיות בסיוע במזון או בתקציבים שמאפשרים לאנשים להנגיש לעצמם מזון בריא בזמן אמת.

אהרון טוראן: אי אפשר לחכות שנים.

אהרון טוראן: וההיקפים שאנחנו רואים שדוברו כבר במחקר של 'לתת', אל מול מספר ילדים למשל שמקבלים הזנה במפעל ההזנה של משרד החינוך, בערך פי 2 מהילדים נזקקים מאשר אלה שמקבלים ואלה שמקבלים במפעל ההזנה אנחנו לא יודעים שהם חסרי בטחון תזונתי כי אף על פי שזה מוגדר לפי אזור גיאוגרפי ואשכול סוציו-אקונומי, לא כל ילד באשכול סוציו אקונומי נמוך הוא חסר בטחון תזונתי ולהיפך.

אהרון טוראן: מה שראינו בקורונה זה שהבעיה מתפשטת אל עבר מעמד הביניים, זה נכון גם במחקר שאנחנו ביצענו יחד עם משרד הבריאות, עם אגף התזונה ועם רונית אנדוד טל.

אהרון טוראן: אני רק אגיד, הם זיכו אותנו בתקציב סוף שנה של 8,000 שקל כדי להריץ את המחקר, ואנחנו פנינו, אני הייתי חבר בוועדת המחקר של המועצה לביטחון תזונתי, פנינו לכל הגופים, הייתי בישיבות ברח"ל, הייתי בישיבות אחרות יחד עם אגף התזונה, וכשפנינו לדב טשרניחובסקי וניסינו להגיד שחייבים לבצע ניטור בזמן אמת של מי שצריך לקבל אוכל בעין עכשיו, התשובה הייתה 'למה שאני אעשה מחקר שרק יגביר את התסכול, כיוון שגם לאלה שאנחנו מכירים בעין כבר אנחנו לא יכולים לתת פתרונות'.

אהרון טוראן: אז אנחנו כבר דיברנו על היקף הפתרון הזעום אל מול הצורך, אני רק אגיד לכם איך זה בא לידי ביטוי במחקר שאנחנו עשינו, 16% ממשתתפי הסקר, שזה סקר בקרב רק הורים לילדים מגיל טרום חובה לתיכון, 16% מהאוכלוסייה הכללית היו חסרי בטחון תזונתי, 32% בחברה המערבית, חשוב מאוד לראות, באמת יש פערים מאוד גדולים שכבר התייחסו אליהם, מחצית מהנזקקים שהשתתפו בסקר סיפרו שאת הסיוע שנדרש הם מקבלים מקרובי משפחה, 1/3 מקבלים סיוע מעמותות וארגונים פרטיים, פחות מ-1/5 מקבלים סיוע מגורמים ממלכתיים ועל כל מי שמקבל סיוע בין 2-5 אנשים העידו, תלוי במגזר, במגזר הערבי זה הגיע עד 5 אנשים שהעידו שהם צריכים סיוע במזון ולא מקבלים, וכששואלים אותם למה, 60% לא מרגישים נוח לבקש, מרגישים את הסטיגמה, הם לא רגילים למצב הזה, 28% אחוזים סיפרו שהם לא ידעו למי לפנות ורק 15% אמרו שהם פנו ולא נענו.

אהרון טוראן: כלומר יש לנו בעיה של חוסר במענים, חוסר בפתרונות, חוסר במיצוי זכויות על מה שקיים, ובעיה מאוד גדולה שמי שמוכר למערכת, התפיסה שבמילא מי שצריך ייגש למערכת ויידע איך למצוא מענים, זו גישה שגויה.

אהרון טוראן: רשת הבטחון לא מספקת מענה.

אהרון טוראן: אנחנו יכולים להגיד, בסקר שלנו, המיעוט שבמיעוט, מתוך כל אלה שהוגדרו כחסרי בטחון תזונתי רק מיעוט קטן מוכרים לרווחה.

אהרון טוראן: אז ממש בקצרה, שלוש נקודות, כבר רוב הדברים עלו, כדי לשפר את המדיניות אנחנו חייבים כמובן להנגיש תמיכה וסיוע למי שזקוק על פי קריטריונים מקצועיים, בריאותיים ושוויוניים ובהתאם להיקף ממדי הבעיה בישראל, וזה כבר אמרנו, צריך איגום נתונים ומחקר כדי שנדע מה היקף הבעיה.

אהרון טוראן: זה יאפשר לנו לקבוע יעדים לאומיים לצמצום התופעה על פי מדדים מקצועיים וברורים, בין אם זה של ביטוח לאומי ובין אם זה של משרד הרווחה, חייבים קריטריונים, מה שלא נוצל בכסף הפוליטי של משרד הפנים שרן מלמד התייחס אליו.

אהרון טוראן: ככל שמשתמשים בעמותות מזון כזרוע ביצועית במימון ציבורי, כאשר זה יקרה אז אנחנו חייבים גם הסדרה ופיקוח על הפעילות כדי להבטיח שהסיוע המוגש יתאים את הצרכים הבריאותיים של מקבלי הסיוע ולא יחמיר את הנזקים הבריאותיים, וכמו שרן אמר, זה חייב להיות קשת של פתרונות, אין פה פתרון אחד שתפור על כולם.

אהרון טוראן: אבל ההנגשה בתווי מזון שהם מכבדים ומאפשרים הנגשה למזון בריא הם חשובים.

עידית סילמן: אנחנו חייבים לעצור, משפט אחרון שלך כי אנחנו חייבים לסגור את הדיון.

אהרון טוראן: אני מבין, את הדברים העברתי בכתב אז אבקש להעלות אותם לפרוטוקול.

אהרון טוראן: אני רק רוצה לסכם, אני עובד פה עם רוב האנשים שדיברו ויש לנו קואליציה מאוד חזקה של ידע מקצועי ומיומנות, גם מהשטח וגם מהפן האקדמי.

אהרון טוראן: אני חבר באיגוד רופאי בריאות הציבור, עוסק בנושא הזה כבר הרבה שנים ואנחנו כולנו מוכנים בשם אנשי המקצוע והאקדמיה והאיגוד הרפואי והמקצועי, אנחנו עומדים לרשות הוועדה כדי לסייע בבחינה מקצועית של החלופות ולייצר חקיקה טובה, מועילה ומחקר מלווה שיאפשר לנו להתקדם כאן.

אהרון טוראן: ותודה רבה על המנהיגות וההובלה.

עידית סילמן: תודה רבה.

עידית סילמן: אז אני רוצה לסכם, קודם כל להודות לחברי הכנסת שנמצאים איתנו כאן כבר מהשעה המוקדמת, הדיון על המתמחים ועכשיו זה.

אלון טל: דיונים חשובים וגם מעניינים.

אלון טל: חייבים להגיד.

עידית סילמן: כן.

עידית סילמן: האמת שחייבים להגיד שהבאנו משהו מרענן באמת לכנסת עם הוועדה הזו.

עידית סילמן: אז דיברנו כאן גם על הנושא של איגום תקציבים, גם על ההצרחה של התקציבים ממס אחד לשימושים של הצרכים הבריאותיים וציינת את זה, רן מלמד, גם על נושא של גוף מתכלל שנשב כל חברי הוועדה ביחד עם ועדת העבודה והרווחה וביחד עם השרים הרלוונטיים כדי לבחון את הדרך הכי טובה לעשות את זה ואנחנו כבר נתאם את הפגישה הזאת.

עידית סילמן: גם הנושא של איכות המזון, התקנות של הפרסום המזיק, התקנות של העשרה תזונתית, כל הנושא הזה של ההצרחה של הפיקוח על המחירים שאנחנו נמצאים עליו לגמרי.

עידית סילמן: אני רוצה להודות לך, פרופ' רונית על הליווי שלך והתמיכה פה בתוך הוועדה, גם לוועדת העבודה והרווחה ואנחנו עוד נשב הרבה ביחד, וזה כיף שיש לנו באמת תמיכה מקצועית.

עידית סילמן: לרבות הכנסת נציג של משרד הבריאות כחלק מוועדת המחירים שדיברנו עליה, קידום אורח חיים בריא ברשויות המקומיות שזה ערים מקדמות בריאות, שאנחנו נשב על זה וכבר רשמתי לי מול שרת הפנים לשבת איתה ואני אשמח שנציגי הוועדה יבואו איתי ביחד, חברי הכנסת כאן.

עידית סילמן: אני חושבת טטיאנה, שזה אחד הדברים שהם נר לרגלינו, הנושא של קידום בריאות בערים.

עידית סילמן: אז אני ממש אשמח.

עידית סילמן: אני רוצה להודות לכם, ואני שוב מדגישה, גם לממ"מ, שלי ויונת ובעצם כל הצוות, שאתן באמת מלוות ועשיתן גם עבודה מאוד רצינית ומעמיקה שזה בעצם מה שנתן לנו את הגושפנקה גם לשדולה וגם לכאן.

עידית סילמן: לכל הארגונים, שאני מבינה גם את הביקורת, את המקום שאתם באים ומציגים שהייתם רוצים לראות סל מועשר, אבל כמו שבאמת הנציגים של הארגונים גם אמרו וגם יגידו לכם שהחצר הקדמית של מדינת ישראל זה המגזר השלישי החברתי שהוא זרוע ביצועית שעושה הרבה ממה שהממשלה ואנחנו בתור נבחרי ציבור לא מצליחים ליישם הלכה למעשה בזרועות אחרות, ולכן זה נכון שאנחנו צריכים לדרוש גם מהם אבל אנחנו צריכים גם להעמיד את הכלים לרשות אותם גופים ולרשות אותן עמותות, ובטח ובטח עלי סלאלחה, אני מקבלת את המקום של הקהילה ושל החברה הערבית בתוך האירוע הזה ואנחנו נדאג לדיון מיוחד בנישה הזו גם לקהילות ומגזרים שמעוניינים לקחת חלק.

עידית סילמן: אז תודה רבה לכולם, תודה רבה לצוות הוועדה, אני מודה לכם מאוד על דיון ארוך מהבוקר, לאנשים שנמצאים על הזום, לצוות שלי, מודה לכם שהצטרפתם אלינו.

עידית סילמן: אני נועלת את הדיון כאן.

עידית סילמן: תודה.