ועדת הכספים, כנסת 24, פרוטוקול מספר 112, 2021-10-12 12:00

אלכס קושניר: אנחנו פותחים את דיוני הוועדה.

אלכס קושניר: אני מכבד בברכה את השר לביטחון הפנים, עמר בר לב.

אלכס קושניר: במסגרת דיוני התקציב ודיונים על חוק ההסדרים אנחנו מזמינים לכאן שרי ממשלה כדי שתהיה להם הזדמנות להציג את התקציב ואת התוכניות לשנת 2021 – מה שנשאר ממנו – ולשנת 2022.

אלכס קושניר: כפי שעבדנו עד עכשיו, אנחנו ממשיכים באותה מתכונת.

אלכס קושניר: השר והמשרד: יש לכם בערך 40 דקות להציג, ולאחר מכן אנחנו עושים סבב שאלות של חברי הכנסת ולאחר מכן, במרוכז – תשובות.

אלכס קושניר: בבקשה.

עמר בר-לב: ראשית תודה רבה, אני שמח להיות כאן בוועדת הכספים, הפעם מהכיוון של האדם שצריך להציג את התוכנית, בהחלט חידוש.

עמר בר-לב: אז קדימה, בואו נתקדם.

עמר בר-לב: (הצגת מצגת) בגדול, אנחנו נתחיל מהמטרות וניכנס לאט לאט למספרים.

עמר בר-לב: מה נמצא תחת הכנפיים של המשרד לביטחון פנים?

עמר בר-לב: כמובן משטרת ישראל, שירות בתי הסוהר, כבאות והצלה, מטה המשרד, הרשות להגנת עדים והרשות לביטחון קהילתי.

עמר בר-לב: הרשות לביטחון קהילתי זאת בעצם הרשות שהייתה בעבר במשרד לביטחון פנים ועברה למשרד שהוקם לאורלי לוי ועכשיו היא בתהליכים של חזרה למשרד הבט"פ.

עמר בר-לב: זה עוד תהליך שצריך לעבור דרך הכנסת – עדכון חקיקה.

עמר בר-לב: יש כאן את המספרים העיקריים של כל אחד מהגופים.

עמר בר-לב: אני מקווה שאתם רואים, אבל בכל מקרה ניכנס לזה בהמשך.

עמר בר-לב: בגדול, התקציב הכולל של המשרד הוא כמעט 20 מיליארד שקל.

בצלאל סמוטריץ': זה ב-2021 או ב-2022?

עמר בר-לב: של 2022.

בצלאל סמוטריץ': יש פה גם את 2021 וגם השוואה?

עמר בר-לב: לא, אנחנו נראה, יהיו כאן כל ההשוואות, גם ל-2021, גם ל-2020, גם ל-2019, וכמו שאמרתי, יהיו כל המספרים.

עמר בר-לב: מבחינת האתגרים המרכזיים שעומדים בפני המשרד, האתגרים – לא הדרכים להתמודדות – אז כמובן האתגר הראשון במעלה זה ההידרדרות הממושכת בתחושת הביטחון האישי, בדגש על הרחוב הערבי והערים המעורבות; עלייה במקרי האלימות והפשיעה החמורה והמאורגנת ברחוב הערבי; היעדר פעולה מתואמת בשותפות בין גופי ממשלה נוכח אתגרי האלימות והפשיעה.

עמר בר-לב: הדגש כאן, זה לא שהיעדר פעולה מתואמת – עד היום כמעט ולא הייתה פעולה מתואמת עם המשרדים הנוספים.

עמר בר-לב: נדבר על זה בהמשך כיצד להתמודד.

עמר בר-לב: התגברות האלימות כנגד נשים ואלימות במשפחה; פיתוח מענים ופשיעה ועבריינות במרחבי הרשת.

עמר בר-לב: זה גם נושא שהיה, בעיקר פגיעה בקטינים, זה דבר שהועבר למשרד של אורלי לוי ועכשיו חוזר למשרד הבט"פ, זה נקרא פרויקט 105.

עמר בר-לב: התמודדות עם תאונות דרכים ועבריינות בכבישים; מימוש מדיניות הממשלה באכיפת תקנות הקורונה, זאת משימה נוספת שהוטלה על המשרד.

עמר בר-לב: מוכנות והיערכות לשריפות ענק ושינויי אקלים; ייעול מערך הכליאה ומענה לבג"ץ שטח המחייה.

עמר בר-לב: כאן במאמר מוסגר יהיה אפשר להרחיב על זה בהמשך, זה לא בריחת האסירים, זה לא רק ייעול מערך הכליאה כי אם צורך להיכנס לעומק לכל מערך הכליאה, גם מבחינת המתקנים הפיזיים וגם מבחינת הנהלים וביסוסי המודיעין וכן הלאה.

עמר בר-לב: קידום חלופות מאסר וענישה לצד מניעה ושיקום, שוב, בכל הנושא של טיפול באסירים, ככל שמתקדמים יש הרבה מאוד מחקרים שממליצים על צורות ענישה יותר אפקטיביות מאשר רק מאסר.

עמר בר-לב: וכמובן, המשימה של שב"ס היא לא רק לאסור את האנשים, כי אם גם מי שנמצא במעצר, בוודאי אם זה במאסר של מספק שנים – להכשיר אותו ולהכין אותו לקראת החזרה לחברה.

עמר בר-לב: חיזוק הקהילות ושיתוף הפעולה עם השלטון המקומי – זה בעיקר הרשות לביטחון קהילתי שהיא נמצאת בתהליכי מעבר למשרד.

בצלאל סמוטריץ': אף מילה על טרור וביטחון?

עמר בר-לב: סליחה?

בצלאל סמוטריץ': אף מילה במטרות על טרור וביטחון?

עמר בר-לב: שני הנושאים הראשונים.

בצלאל סמוטריץ': לא.

בצלאל סמוטריץ': דיברת על פשיעה.

בצלאל סמוטריץ': שני הנושאים הראשונים זה פשיעה וכולי.

עמר בר-לב: אוקיי, אז זה ברור שזה כלול פשיעה, וכלול שאמרתי ודיברתי על תחושת הביטחון, אז ברור שבשביל להתמודד עם תחושת הביטחון, ברור שצריך לעסוק בנושאים ביטחוניים.

עמר בר-לב: אני בהחלט מסכים אתך, אפשר יהיה להרחיב את זה בהמשך, היום הפשיעה ברחוב הערבי – לצערנו, נוצרה חפיפה גדולה בין פעולות לאומניות כנגד עצם קיומה של מדינת ישראל לבין אותה פשיעה.

עמר בר-לב: ראינו את זה בעיקר בשומר החומות, אבל לא רק בשומר החומות, גם לאחר שומר החומות,

בצלאל סמוטריץ': אפילו בהקשר של איו"ש, יש לך ימ"מ, יש לך מג"ב, משטרת ישראל מקיימת פעילות ביטחון שוטף והיא שותפה בכירה מאוד.

בצלאל סמוטריץ': זה לא מופיע פה בשקף.

עמר בר-לב: אני מכיר את מה שיש.

עמר בר-לב: מאה אחוז.

עמר בר-לב: לגבי מדיניות צמצום הפשיעה והאלימות ברחוב הערבי – דיברנו על זה; חיזוק המשילות ושלטון החוק – זה בהחלט מתקשר להערה שלך חבר הכנסת סמוטריץ', יש פגיעה קשה במשילות ובשלטון החוק.

עמר בר-לב: שיפור וייעול הענישה והכליאה – דיברנו; חיזוק מאמצי המניעה וכן הלאה.

עמר בר-לב: לגבי העקרונות המנחים להתנהלות, הנושא הראשון, אני חושב שכמו בכל דבר – אמינות כמחולל אמון.

עמר בר-לב: זה אמינות בפנים, בתוך הארגונים עצמם, וגם בין הארגון לבין הציבור.

עמר בר-לב: בלי זה, בראייה שלי, אין כמעט בסיס להמשך.

עמר בר-לב: ניהול מבוסס תכנון מוכוון יעדים – שוב, זה דבר מובן מאליו, אבל גם אני כחבר כנסת בכנסות השונות, ראיתי שלא תמיד היעדים מוגדרים ולא תמיד הניהול הוא מכוון היעדים.

עמר בר-לב: וכמובן מדידה והערכה רציפה, זאת אומרת שלא מספיק הגדרת יעדים, לא מספיק תכנון – צריך בסוף למדוד אחד לאחד איך מתקדמים מול מימוש היעדים האלה.

עמר בר-לב: כמובן פיתוח העוצמות האנושיות והובלת התייעלות והגברת היכולת הטכנולוגית והחדשנות.

עמר בר-לב: כאן אני מבקש להעביר את השרביט למנכ"ל המשרד, תומר לוטן.

עמר בר-לב: אנחנו נלך הלוך וחזור בינינו, אני בטח לא הולך, אבל יהיו שקפים נוספים בנושאים נוספים שאני אחזור אליהם.

עמר בר-לב: בבקשה תומר.

תומר לוטן: תודה אדוני השר, צוהריים טובים ליושב-ראש, חברי הכנסת, נעבור עכשיו על מספר שקפים שמציגים קצת יותר מספרים וחלוקה נושאית ותקציבית בין הנושאים השונים שעוסק בהם המשרד.

תומר לוטן: השקף שלפני

תומר לוטן: כם מציג את תמונת העוגה הגדולה של סך תקציבי המשרד לביטחון פנים והחלוקה שלהם בין הגופים השונים: משטרה, שב"ס, כבאות, משרד והגופים שהוזכרו קודם – הרשות לביטחון קהילתי והרשות להגנה על עדים.

תומר לוטן: אלו פחות או יותר הפילוחים, ניתן לראות שהמשטרה כפי שהיה לאורך הרבה מאוד שנים וגם כעת תופסת נתח מרכזי ועיקרי בתקציב, ואחריה שירות בת הסוהר.

תומר לוטן: הדבר הזה הוא פחות או יותר יציב לאורך השנים האחרונות וממשיך גם כעת.

תומר לוטן: אעבור לעמוד הבא, זה גם מתייחס לשאלה שנשאלה קודם, ההשוואות השונות של תקציב המשרד לאורך שנים.

תומר לוטן: ראשית, כמה הערות מתודולוגיות לקריאת הגרף הזה.

תומר לוטן: מה שאנחנו רואים כאן בגרף העלייה הוא בסיס התקציב.

תומר לוטן: אני מזכיר שבסיס התקציב האחרון שלנו היה ב-2019.

תומר לוטן: מאז אנחנו עם תקציבים המשכיים כאלה ואחרים.

תומר לוטן: אם אנחנו משווים את תקציב הבסיס לשנת 2019 לעומת בסיס התקציב המתוכנן בשנת 2022, אנחנו מדברים על עלייה של סדר גודל של מיליארד וחצי שקל.

תומר לוטן: אם אנחנו משווים אותו לתקציב המשכי של שנת 2021, העלייה היא של 730 מיליון שקל.

תומר לוטן: צריך להגיד פה עוד נקודה מתודולוגית, שבהשוואה שבנינו כאן, למעשה הכללנו את הרשות לביטחון קהילתי כנספרת בכל אחת מהשנים, למרות שכפי שהוזכר קודם על ידי השר, היה פרק זמן שהיא לא הייתה חלק מהתקציב, אבל הכנסנו את זה כאן לצורכי ההשוואה.

תומר לוטן: הערה נוספת, בשנת 2022 ישנם תקציבים תוספתיים שאינם בבסיס התקציב בהיקף של למעלה ממיליארד שקל, שתכף אתייחס לפירוט שלהם.

תומר לוטן: שוב, הם לא מופיעים כאן, הם תקציב חד פעמי.

תומר לוטן: אז מה שאתם רואים כאן זה את גידול הבסיס.

תומר לוטן: בהקשר הזה אני חייב להזכיר נקודה שנתייחס אליה גם בהמשך הסקירה: למעשה לפני כחודש וחצי, במהלך חודש ספטמבר, נחתם הסכם גדול ומשמעותי מאוד בין המשרד לבין האוצר לבין המשטרה והשב"ס שכולל גם את הסיכומים התקציביים המוצעים כאן ובאים לידי ביטוי כאן, וגם הסכם שנקרא "גג שכר" שתכף אתייחס אליו.

תומר לוטן: זאת הזדמנות להגיד תודה לכל מי שהיה שותף בהכנת ההסכם הזה.

תומר לוטן: זהו הסכם משמעותי מאוד ואסטרטגי.

תומר לוטן: אני עובר לעמוד הבא, הזכרתי את התקציבים החד פעמיים לשנת 2022, כמובן שאפשר לייצר פירוט יותר גדול, אבל אם אצטרך להתמקד אומר שהתקציבים הללו הם בעיקר תקציבי הצטיידות והתעצמות חד פעמיים.

תומר לוטן: גם בתחום המשטרה, ושם בעיקר השינוי - - -

שלמה קרעי: לפני כן, על מה חתכתם כל כך במשרד?

שלמה קרעי: ירידה מ-880,700 ל-500 בשנת 2022 בהוצאות משרד.

תומר לוטן: כן.

תומר לוטן: השינוי העיקרי הוא מה שמכונה "קרן הבלאי", קרן שמאפשרת שימור של יכולות, בעיקר בכל מה שקשור ברכבים וכלים של הגופים השונים.

תומר לוטן: בעבר הקרן הזאת ישבה במשרד, בשלב כלשהו, לדעתי בשנת 2019 - -

קריאה: ממש לאחרונה.

תומר לוטן: - - הקרן הזאת עברה כמו שהיא למשטרת ישראל, ולכן היא נספרת במשטרת ישראל ולא במשרד.

תומר לוטן: זה שינוי כמעט טכני, אבל הוא שינוי גדול: כ-200 מיליון שקל.

תומר לוטן: זה בקיצור המעבר של קרן הבלאי.

תומר לוטן: לגבי אותו שקף שהתחלתי אתו קודם, התקציבים החד פעמיים האלה נועדו בעיקר להצטיידות והתחזקות בנושאים של טכנולוגיה וציוד, בעיקר למשטרה.

תומר לוטן: תכף נעשה עוד מעט זום אין על התוכניות שם לחברה הערבית, תוכלו לראות בפירוט יותר גדול את מה שאנחנו מתכננים שם.

תומר לוטן: יש הרבה מאוד תהליכים של התעצמות, הרבה מאוד טכנולוגיה.

תומר לוטן: ישנם תהליכים שהם משמעותיים והם פרויקטים, נקרא להם: חד פעמיים, בנושא של בג"ץ שטח המחייה, בכל מה שקשור בהכשרת בתי כלא נוספים.

תומר לוטן: זה נגזרות של החלטות ממשלה קודמות, והצורך לעמוד בבג"ץ 4.5 מטר עד לסוף שנת 2022.

תומר לוטן: נבנים כעת מקומות כליאה נוספים בשלושה בתי כלא.

תומר לוטן: אנחנו גם מתחילים בפרויקט - - -

אופיר כץ: מרחיבים את בתי הכלא הקיימים או שיש תוכנית לבנות חדש?

תומר לוטן: אגיד בשתי מילים: יש שני ווקטורים בנושא של הרחבת או טיפולים תשתיתיים במערך הכליאה.

תומר לוטן: יש לנו הרחבה של שלושה בתי כלא קיימים על מנת לעמוד בבג"ץ שטח המחייה עד סוף שנת 2022.

תומר לוטן: במקביל, הנענו אחרי הרבה מאוד זמן, וזה מופיע בתקציב, את מה שנקרא פרויקט מגידו.

תומר לוטן: זה פרויקט של שכלוף של שבעה בתי כלא מיושנים ורעועים לתוך בית כלא חדיש עם התייעלות מאוד גדולה.

תומר לוטן: זה כסף שאמור להחזיר את עצמו.

תומר לוטן: זה תהליך שאנחנו מלווים איתו מקרוב על ידי משרד האוצר.

תומר לוטן: פרויקט מגידו אמור להיות מושלם לקראת סוף העשור הזה, ותהליכי התכנון שלו מתחילים לצאת לדרך כבר עכשיו והם מקבלים ביטוי בתוך התקציב.

תומר לוטן: זה גם כן חלק מהתהליך החד פעמי שהוזכר פה.

אופיר כץ: השלט עדיין שם.

אופיר כץ: אני כל פעם נוסע לעפולה, והשלט שהייתי שותף בהנחת אבן הפינה שלו כבר קיים הרבה זמן.

תומר לוטן: את השלט אנחנו נשאיר עוד הרבה זמן.

אופיר כץ: אתם משאירים עוד הרבה דברים.

עמר בר-לב: אבל ההבדל הוא שאת השלט הזה אתה מכיר משנת 2015.

עמר בר-לב: שלטים ותכניות עשו הרבה מאוד בעבר.

עמר בר-לב: אנחנו הולכים לבצע.

עמר בר-לב: והשלב הראשון זה התכנון האדריכלי, וכבר שהזכיר המנכ"ל, יש בתוכנית של שב"ס 2022 תקציב לתכנון האדריכלי שזה בעצם השלב הראשון.

תומר לוטן: ברשות

תומר לוטן: כם, אני רוצה לעבור לשקף הבא, שקף בנושא התפתחות שיאי כוח אדם.

תומר לוטן: כאן ניתן לראות את חלוקת שיאי כוח האדם בחלוקה בין ארבעת הגופים: משטרה, כבאות, שב"ס ומשרד.

תומר לוטן: מה שניתן לראות כאן, זה בעיקר עלייה בכמות השוטרים, ולמעשה אנחנו מתקצבים בתוך המסגרות החדשות.

תומר לוטן: צריך להזכיר, ואנחנו נפרט את זה בהמשך, שחלק מאוד מאוד גדול, למעשה כמעט כל מתוספות כוח האדם שייכנסו למשטרה בשנתיים הקרובות נועדו לשרת ולחזק את היעדים המרכזיים שהזכיר השר, ובראשם הפשיעה והאלימות בחברה הערבית.

תומר לוטן: אנחנו נפרט בהמשך - - -

שלמה קרעי: מה עם הנגב?

תומר לוטן: זה כולל גם את הנגב.

תומר לוטן: סדר גודל של 35%, 37% מהגידולים שאנחנו מציעים במסגרת תוכנית החברה הערבית, מוקצים לטובת הנגב.

שלמה קרעי: אבל אין כמעט גידול בין 2019 ל-2022, פחות מ-1,000 שוטרים גידול.

שלמה קרעי: זה הגידול שעליו אתם מדברים?

תומר לוטן: שוב, תסתכל, יש ירידה בכמות השוטרים בשנתיים שבאו לאחר מכן, בין 2019 ל-2021 הייתה ירידה בכמות השוטרים וכעת אנחנו בעצם משלימים את הפער הזה ועולים ב-1,000 שוטרים יותר מהמקום שהיינו בו ב-2109.

תומר לוטן: להבנתנו זו גדילה משמעותית, ניתן כמובן לחשוב שהיא בלתי מספקת, אני מניח שהוועדה תתייחס לזה.

תומר לוטן: להבנתנו - - -

שלמה קרעי: נראה שתושבי הנגב מרגישים במחסור.

אלכס קושניר: תוך כמה זמן אתם יודעים לגייס 1,000 שוטרים?

אלכס קושניר: לגייס ולהכשיר.

תומר לוטן: ההכשרה לוקחת למיטב זכרוני בין ארבעה לשישה חודשים, יש פה נציג משטרה שידע להסביר את זה טוב ממני, לגבי התהליך ואיך הוא מתנהל.

עמר בר-לב: בעיקרון משטרת ישראל מתוכננת לגייס כבר 400 שוטרים ב-1 בינואר, מהרגע שיאושר התקציב.

עמר בר-לב: ורבעון או רבעון וחצי אחרי זה – 400 נוספים.

עמר בר-לב: כפי שאמר המנכ"ל, הכשרה של שוטרים כאלה היא מספר חודשים.

שלמה קרעי: אדוני השר, איך אתם מתכוונים לטפל במה שקורה בנגב?

אלכס קושניר: אנחנו נגיע לזה.

שלמה קרעי: האם חוץ מהשוטרים החדשים מתכוונים גם להקצות משאבים קיימים יותר לשם?

שלמה קרעי: יש תוכנית סדורה?

עמר בר-לב: נתייחס לזה בהמשך ובטח בעקבות שאלות שתפנו בהמשך.

תומר לוטן: לשאלתך חבר הכנסת, התשובה היא כן, ואנחנו נתייחס לזה בשקפים הבאים.

תומר לוטן: אני עובר לשקף הבא, השקף מייצר מספר זרקורים תקציביים שנגזרים מתרגום המדיניות שהצגנו קודם.

תומר לוטן: כל אחת מהמשבצות שמופיעה כאן: נושא החברה הערבית, נושא הפחתת רגולציה, ייעול מערך הכליאה – חלק מהדברים הזכרתי – הם הבלוקים המרכזיים שמצויים בתוך התקציב שלנו.

תומר לוטן: כאשר אחד מהם שמופיע כאן מצד שמאל למעלה ואני רוצה רגע לצלול אליו הוא נושא של ייעול מנגנוני השכר של משטרת ישראל ושירות בתי הסוהר.

אלכס קושניר: לפני זה אדוני המנכ"ל; כשאתם כותבים הפחתת רגולציה, אתם מתכוונים הפחתת רגולציה בתוך הארגון פנימה או שרגולציה בין הארגון לבין האזרח?

תומר לוטן: הפחתת הרגולציה העיקרית היא בין גופי המשרד לבין האזרח.

תומר לוטן: כאשר המוקד המרכזי שלנו הוא הכבאות.

תומר לוטן: הכבאות כפי שאתם יודעים, מייצרת הרבה מאוד רגולציה, בעיקר ברישוי עסקים, גופים ציבוריים, גופים פרטיים.

תומר לוטן: בנושא הזה כחלק מחוק ההסדרים, יש בו חלק משמעותי מאוד שמדבר על רפורמציית רגולציה בכבאות שמחייבת אותנו ואת הכבאות תוך ארבע שנים להיפטר, נגיד את זה כך, משורה ארוכה מאוד של תקנות שמכבידות מאוד על המגזר העסקי.

תומר לוטן: זאת תוכנית עבודה שאנחנו פורטים אותה.

תומר לוטן: אנחנו מקצים כוח אדם בכבאות לטובת העניין הזה, אנשים שקמים בבוקר רק כדי לעסוק בהפחתת רגולציה.

תומר לוטן: זאת תוכנית מרכזית וליבתית מאוד שלנו.

תומר לוטן: כמובן גם של משרד האוצר.

תומר לוטן: זה בנושא של הכבאות.

תומר לוטן: גם במשטרת ישראל יש היבטים שקשורים להפחתת רגולציה מול האזרח, לדוגמה נושאים כמו הגשת תלונה מקוונת, קיצור התהליכים של אזרח שרוצה לעשות פעולה פשוטה מול המשטרה.

תומר לוטן: הוא יוכל לעשות את זה בקלות יותר גדולה.

תומר לוטן: אלה הנושאים העיקריים שבהם אנחנו מפחיתים רגולציה, יש גם נושאים שקשורים למשרד עצמו כמו רישוי כלי ירייה, זה נושא שנמצא בסמכות המשרד, זאת פעולה שהמשרד מפעיל.

תומר לוטן: אני חייב להגיד שגם היום יש שם רגולציה יחסית מקלה, למרות התחום המורכב הזה של רישוי כלי ירייה.

תומר לוטן: אבל לשאלתך אדוני היושב-ראש, אנחנו מדברים על האזרח והמפגש שלו עם הגופים.

אלכס קושניר: תודה רבה.

תומר לוטן: לגבי עיגון מנגנוני השכר של משטרת ישראל, ברשותכם נעבור שקף אחד קדימה.

עמר בר-לב: שנייה בעניין הזה, אני רוצה כמה מילים.

עמר בר-לב: הסכם הגג שכר שהושג הוא הסכם מאוד דומה במטרה שלו להסכם שמכונה הסכם כחלון-יעלון.

עמר בר-לב: שוב, לא כולם כאן היו אז בכנסת, הסכם כחלון-יעלון בא להסדיר סדרה של דברים במקרה של צה"ל, וביניהם צמצום כוח אדם בקבע, ייעול, שיפור וכן הלאה, והסכמה על כללים שלא כל שנה יהיו ויכוחים אינסופיים מול האוצר בכמה השכר אמור לעלות וכן הלאה.

עמר בר-לב: במקרה של המשטרה ושב"ס, בשני המקרים האלה הושג הסכם הגג שכר, המטרה העיקרית שלו היא אחת: לייעל את המערכות.

עמר בר-לב: וזה אומר יותר שוטרים בשטח, פחות מפקדות ובלי להעליב אף אחד – קציני מטה.

עמר בר-לב: הדבר השני זה לטייב את רמת כוח האדם שמשרתת במשטרה, זה קצת דומה לקבע ראשוני וקבע משני שקיים בצבא, שיש הגדרות מסוימות כשבן אדם נכנס לקבע אז הוא קבע ראשוני עד גיל מסוים, אחרי זה בוחנים מי ממשיך הלאה וכן האלה.

עמר בר-לב: כל הדברים האלה כלולים בגג שכר.

עמר בר-לב: יש פירמידת דרגות – שוב, ההסכם הזה הוא לארבע שנים – שבתוך ארבע שנים יש הגדרות לפי תפקידים של קצינים, מה אחוז הקצינים בדרגה כזאת וכזאת ומה היעד לעוד ארבע שנים, כאשר היעד הוא פחות קצינים בדרגות הגבוהות ויותר קצינים בדרגות הנמוכות שהם קצינים בשטח.

עמר בר-לב: זה העיקרון של הגג שכר.

עמר בר-לב: זה לא היה פשוט להשיג אותו, היה מאוד מאוד מאתגר לשכנע את המשטרה וגם לשכנע את שב"ס – שם זה היה טיפה יותר קל – שבסופו של דבר, ההסכם הזה יביא לשיפור וייעול.

עמר בר-לב: זה ברור שזה לא נוח שאומרים למישהו בתפקיד כזה או אחר בצבא: תשמע, אם היום יש מספר נציבי משנה כזה ואחר, אז בעוד שנה צריך להיות, מבחינת אחוזים, כי המספר המוחלט אולי יהיה יותר גבוה כי אנחנו מקבלים עוד סך הכול 1,100 תקנים.

עמר בר-לב: זה יצר גם תרעומת לא קטנה בגורמים מסוימים בתוך המשטרה.

עמר בר-לב: אני אומר שבעיקר - - -

שלמה קרעי: התוספת של אותם 20 מיליארד יצרה תרעומת?

עמר בר-לב: לא, לא התוספת אלא העקרונות של הגג שכר שאומר שהטרפז היום שקיים יהפוך לפירמידה.

עמר בר-לב: זאת אומרת פירמידה, כאשר הבסיס שלה יותר רחב, יותר אנשים בקבע שהם אלה שבשטח, ופחות מפקדות ככול שעולים בדרגות.

שלמה קרעי: לא היה מדובר שם על רכיב של חוסר ביטחון תעסוקתי, זה היה המרכז?

עמר בר-לב: לא, לא.

אמיר רשף: זה לא בתקציב הזה, זה כבר מוטמע בתקציב, אבל זאת החלטה שאושרה עוד בימי הממשלה הקודמת.

שלמה קרעי: לא, מה שהוא דיבר, על אותו - - -

אמיר רשף: לא.

אמיר רשף: מה שהוא מדבר נקרא פירמידת העוגות.

אמיר רשף: זה מייצר מגבלה על החלק, הנתח, של הדרגות הבכירות בארגון כדי לייצר מצב שיש יותר שוטרים וגם מפקדים, אבל בדרגות היותר נמוכות.

אמיר רשף: כמו שהשר אמר: יותר בשטח ופחות במפקדות.

אמיר רשף: זה חלק אינהרנטי להסכם גג שכר.

עמר בר-לב: אני מציע שהמנכ"ל יפרט את זה יותר.

עמר בר-לב: אני רציתי להסביר את התפיסה הכוללת.

עמר בר-לב: זאת רפורמה דרמטית, וכמו בכל רפורמה, זה לא קל לבצע אותן, אבל חשוב לבצע אותן.

עמר בר-לב: ובעיקר אם מסתכלים שנתיים, שלוש, ארבע, חמש ויותר שנים קדימה.

ינון אזולאי: כשמדברים על תוספת תקנים, מה עם כיבוי אש, הם כלולים בפנים?

תומר לוטן: לא, אני מזכיר שכיבוי אש הם עובדי שירות המדינה, הם כפופים להסכמי שכר של נציבות שירות המדינה.

ינון אזולאי: בהסכמי שכר כן.

ינון אזולאי: גם בעובדים אני יודע שלא היה להם גם ניצול, וגם אם היה ניצול של 100% מהתקנים, הרי שבסופו של דבר היה מחסור.

ינון אזולאי: אנחנו יודעים את זה, ויודעים את זה גם מדוח מבקר המדינה בנושא.

תומר לוטן: יש תוספת תקנים לכבאות במעבר שבין 2021 ל-2022, ובהמשך גם ל-2023.

תומר לוטן: אבל הוא לא חלק מאותו הסכם גג שכר שאנחנו מדברים כאן.

תומר לוטן: הסכם גג שכר הוא הסכם בין משרד הבט"פ, האוצר, ושני גופי המשטרה והשב"ס באופן ניהול השכר שלהם שאיננו חלק משירות המדינה, אבל הוא כמובן חלק מהממונה על השכר.

שלמה קרעי: כל השכר והגמלאות – הכול נמצא בתקציב הזה?

תומר לוטן: כן.

תומר לוטן: השר, נראה לי שפירטת די לעומק את נושא ההסכם.

תומר לוטן: אני כן אפרט פה.

תומר לוטן: הוא מאוד מאוד מורכב, אני כן חושב שהדבר המרכזי שצריך לעניין את גם את הוועדה בהקשר הזה, הוא שהוא מאפשר למשטרה ולשב"ס לייצר כסף, לייצר כסף בצורה של ניהול חכם של כוח אדם.

תומר לוטן: בעבודה משותפת עם המשטרה והשב"ס על הדבר הזה – אנחנו מאמינים שהיכולת לנהל יותר נכון את הדרגות, היכולת לנהל בצורה יותר מתוכננת את הכניסה והיציאה של כוח האדם, ניהול נכון של מכסות הפרישה, וכמובן ודאות שמשרד האוצר מייצר לנו תוך כדי מקדם קבוע שידוע מראש מה הולך להיות סך השכר והגמלאות בכל שנה קדימה – מאפשר למשטרה ולשב"ס להתנהל בחכמה, להצליח לייצר פנימית כסף שאנחנו נרצה לראות תוך שנה, שנתיים, שלוש, את הכסף ממיר את עצמו משכר להתעצמות או מגמלאות לטכנולוגיה.

תומר לוטן: זה השינוי הגדול שאנחנו מנסים לעשות, הוא בתחילת דרכו, זה הסכם שעוד לא יבשה הדיו עליו, הוא נחתם לפני כחודש.

תומר לוטן: אנחנו כרגע מתחילים ליישם את מנגנוני היישום שלו ובונים את כל המכניזם כדי שהוא ייצא לדרך.

תומר לוטן: אבל כפי שהשר הזכיר קודם, מדובר בשינוי אסטרטגי מאוד שאמור לקטוע התנהלות שאני חושב שהוועדה פגשה אותה לאורך השנים, וזה שבסוף השנה מגיעה המשטרה, מגיע השב"ס, ואומר: חרגנו בשכר ב-200 מיליון, ב-300 מיליון, ואנחנו צריכים כל מיני פניות וכל מיני דברים כדי לטפל בעניין.

תומר לוטן: המטרה שלי היא שהריטואל הזה לא ימשיך.

תומר לוטן: כך נתנהל כולנו בצורה יותר מתוכננת.

תומר לוטן: זה הסכם לארבע שנים, בתום ארבע השנים האלה כולנו נהיה יותר חכמים, נבין מה צריך לתקן, מה צריך לשנות, ואיך לעשות את זה יותר טוב.

שלמה קרעי: מה לגבי הפנסיות התקציביות, איך זה במשטרה הולך?

שלמה קרעי: זאת פנסיית גישור, פנסיות תקציביות?

שלמה קרעי: גם אצלכם זה כמו בצבא?

תומר לוטן: אמיר, אתה רוצה להתייחס לזה?

אמיר רשף: ככלל, המודל הוא דומה.

אמיר רשף: יש הבדלים בפרטים ובגילאי הפרישה ובגובה הקצבה.

אמיר רשף: כיום מרבית הפורשים הם כאלה שעדיין בפנסיה תקציבית, ולאט לאט הולך להיות מעבר לפורשים של פנסיית גישור – אגב הדיון בוועדת חוץ וביטחון מקודם יותר.

אמיר רשף: מה זה פנסיית גישור?

אמיר רשף: ממש בקצרה כי אני חושב שזה לא לב הדיון פה; פנסיית גישור זה שוטרים בקבע שיש להם כבר פנסיה צוברת ובמהלך שירותם במשטרה הם הפרישו לפנסיה צוברת.

אמיר רשף: אבל בשנים שבין גיל הפרישה לבין הגיל שבו הם יכולים למשוך מהקופה, וכאמור בנושא הזה יש מחלוקת ביננו לבין הצבא שהיא תשליך גם על המשטרה – האם זה גיל 60 או גיל 67.

נירה שפק: אמיר, הם מוצמדים?

אמיר רשף: הם מוצמדים.

אמיר רשף: אפשר לשאול האם ההצמדה הזאת היא דבר הגיוני או נכון, גם מנקודת המבט של המשטרה.

שלמה קרעי: מה הגיל הממוצע של פרישה במשטרה?

נירה שפק: 55.

אמיר רשף: 54.

אמיר רשף: את שנות הגישור אתה מנסה לשלם פנסיה מתקציב המדינה, עד שהפרט יכול למשוך מהצבירה.

עמר בר-לב: לשאלתך, יש פנסיית גישור.

ולדימיר בליאק: אגב, זה 60 או 65?

שלמה קרעי: כן, זה מה שהבנתי.

עמר בר-לב: נתקדם?

אלכס קושניר: אני מציע שנעבור לחלק האופרטיבי.

עמר בר-לב: בוא נתקדם בשקף.

אמיר רשף: מדובר בתקנות שיגיעו לוועדה משותפת של כספים וחוץ וביטחון, לכשזה יהיה מוכן.

עמר בר-לב: טוב.

עמר בר-לב: כשאנחנו מדברים על מיגור האלימות והפשיעה ברחוב הערבי, בעצם יש כאן שלושה מעגלים: מעגל ראשון, שמופיע מימין למעלה, זה תוכניות וכלי המשרד לביטחון הפנים, אכיפה ומניעה.

עמר בר-לב: זה כל מה שקשור בפעולה של משטרת ישראל, ומופיע בתקציב בצורות השונות שהזכירו.

עמר בר-לב: המעגל השני, התחתון דווקא שגם קשור באחריות ישירה של משרד הבט"פ, זה מאמצים אזרחיים בהיבט פיתוח כלכלי, סליחה, לא.

עמר בר-לב: נלך למעגל השמאלי – המהלכים הבין-משרדיים למיגור הפשיעה בהובלתו של סגן השר סגלוביץ' כפרויקטור לאומי, אסביר למה הכוונה: חלק או דרכים נוספות להתמודדות עם הפשיעה ועם משפחות פשע ועם תופעות פרוטקשן, זה לא רק ששוטר תופס בפועל – מבחינה ציורית – את הפושע.

עמר בר-לב: חלק מהדרכים אלו דרכים אחרות.

עמר בר-לב: למשל, כשרואים צעיר נוהג במרצדס ששוויה חצי מיליון שקל, ואולי הוא במקביל חותם על דמי אבטלה, אז אפשר,מה שנקרא, דרך הכיס, דרך רשות המיסים, דרך הרשות למלחמה בהלבנת הון, וכן הלאה, דרך זה להגיע אליו הרבה יותר מהר והרבה יותר יעיל מאשר לתופס אותו על חם באיזשהו פשע.

עמר בר-לב: דוגמה נוספת שאני חושב שכולנו מכירים, בשנים האחרונות הוקצו הרבה מאוד תקציבי ממשלה לקידום החברה הערבית, לצערנו, חלק משמעותי מהתקציבים האלה בסוף הגיעו בצורה כזאת או אחרת למשפחות פשע שהשתלטו עליהם.

עמר בר-לב: אם זה במצב שמשפחת פשע במכרז מסוים הודיעה ליתר הקבלנים שאף אחד לא ניגש והם היו היחידים, ואם זה בדרך אחרת, שמי שניגש, משפחת הפשע, אמרה להם: אוקיי, עכשיו אתם רוצים לנהל את זה, אז תעבירו לנו 15% פרוטקשן כל חודש.

עמר בר-לב: חלק מהדרכים להתמודד איתם זה בשיתוף פעולה עם משרד הפנים שהוא מוציא את המכרזים לרשויות ופיקוח כזה או אחר – אפשר אחרי זה לפרט – שונה, זאת אומרת, זה לא מגיע לרשות עצמה, כי אם זה מגיע למקום אחר במשרד הפנים, ומשם מנהלים את המכרז ואת המעקב וכן הלאה.

עמר בר-לב: חלק נוסף זה שינויי חקיקה ועדכוני חקיקה.

עמר בר-לב: לדוגמה, אחד משינוי חקיקה חדשה, היום יש חוק שמגדיר מיהו סוחר סמים ומהו העונשים המוטלים עליו.

עמר בר-לב: על סוחר נשק אין דבר כזה.

עמר בר-לב: אנחנו רוצים להעביר חוק, וחלק גדול מהחוקים האלה, המוביל שלהם הפורמאלי זה משרד המשפטים, אבל בעצם מי שעומד מאחוריהם זה משרד הבט"פ והמערכת המשפטית שלנו.

עמר בר-לב: אז כמו שאמרתי, למשל שתהיה הגדרה של סוחר נשק.

עמר בר-לב: יש נושא של צעצועי האיירסופט, צעצועים במירכאות, שזה רובה דמה, אם-16, אקדח, כל סוג של רובה.

עמר בר-לב: מה שקורה הוא שזה מיובא לארץ כצעצוע, וכל מה שצריך לעשות זה להחליף שני מכלולים בתוך הנשק ולהפוך אותו לרובה אמיתי.

עמר בר-לב: זה למשל חקיקת חוק שמגדיר סוגי נשק מסוימים או סוגים שמוגדרים היום כצעצועים לנשק שמחייב רישוי וכן הלאה.

עמר בר-לב: יש חבילה שלמה של חוקים שחלקם, מי שצריך להציג אותם זה משרד המשפטים, חלק זה משרד הפנים.

עמר בר-לב: דרך אגב, כל מה שקשור בבדווים בדרום, היום מי שקיבל את האחריות על רשות הבדווים בדרום זה משרד הרווחה.

עמר בר-לב: ולכן מדובר כאן על שיתוף פעולה מאוד מאוד הדוק, בין משרד הבט"פ למשרד הרווחה.

עמר בר-לב: כל הנושא של פשיעה חקלאית – שיתוף פעולה מאוד הדוק בין משרד הבט"פ לבין משרד החקלאות.

שלמה קרעי: אולי דווקא בגלל זה יש בעיה, כשיש שותפים גם לחמימה וגם לקרירה, כשיש כמה גורמים, בסוף זה נשאר לא מטופל.

עמר בר-לב: אתה צודק, זה עוד יותר גרוע ממה שאתה אומר.

עמר בר-לב: כי חלק מהגורמים בכלל לא מבינים, לא מתוך כוונה רעה, לא מבינים שזה במגרש שלהם.

עמר בר-לב: לכן, אני נידבתי במירכאות לראש הממשלה, שסגן השר סגלוביץ', הוא יהיה מטעמו, מטעם ראש הממשלה, לא מהטעם שלי שיתחילו להתווכח שרים מי יותר חזק ומי יותר חלש.

עמר בר-לב: מטעם ראש הממשלה הגדרנו מצב חירום של שישה חודשים, שבהם כל משרדי הממשלה הרלוונטיים: משרד האוצר, משרד הרווחה, משרד המשפטים, משרד הפנים, כולם, בדרך כלל זה המנכ"ל או מי שעומד ברשות, למשל, הרשות למלחמה בהלבנת הון וכן הלאה.

עמר בר-לב: יש שולחן משותף כל יום חמישי בשבוע הם נפגשים.

עמר בר-לב: מטילים משימות.

עמר בר-לב: מחליטים מי אחראי על מה.

עמר בר-לב: פעם בחודש ישיבה אצל ראש הממשלה עם צוות השרים מתוך מטרה לעבוד ולראות באמת שהדברים האלה קורים, לא רק מדברים, קורים.

עמר בר-לב: כי כמו שאמרתי קודם – היו הרבה מאוד ועדות בעבר, רובם הגיעו עם תוכניות מאוד טובות, הבעיה זה הביצוע.

עמר בר-לב: לכן הכוונה שלנו היא כאן ביצוע.

עמר בר-לב: המעגל השלישי זה מאמצים אזרחיים, פיתוח כלכלי וחברתי שכאן גם יש צוות שרים שהקים ראש הממשלה, שמעבר למשרדים שהזכרתי, שמעורבים בהתמודדות עם הפשיעה ברחוב הערבי.

עמר בר-לב: שם, בצוות השני, יש משרדים נוספים: כלכלה, חינוך, וכן הלאה, כי שם מדובר על אותה תוכנית שהוזכרה לא פעם, תוכנית רב שנתית של 30 מיליארד שקלים.

עמר בר-לב: המטרה שלה זה להתמודד עם ההזנחה שקיימת ברוב היישובים הערבים, מתוך אמונה שזה לא מספיק לתפוס פושעים ולהכניס לכלא משפחות פשע, צריך גם להתמודד עם התשתית הזו.

עמר בר-לב: זה בגדול הדרך של הכיוונים למיגור האלימות והפשיעה ברחוב הערבי.

עמר בר-לב: זה הפך להיות אתגר לאומי.

עמר בר-לב: אני חושב שלגבי השקף הבא, דיברתי בעצם על שניהם, אפשר להמשיך הלאה.

עמר בר-לב: תומר, דגשי תקצוב – החברה הערבית.

תומר לוטן: כן.

תומר לוטן: כפי שהשר ציין, בהתייחס לאותו מעגל ראשון, נקרא לזה המעגל ה"בט"פי" – ביטחון פנימי.

תומר לוטן: הוא מעגל שמכיל את הפעולות שלנו כמשרד, לרבות: משטרה, שב"ס, רשות לביטחון קהילתי.

תומר לוטן: התוכנית הזאת היא תוכנית מפורטת מאוד, מסוכמת מאוד, אנחנו מאוד מדויקים במה שאנחנו מתכוונים להוציא לפועל.

תומר לוטן: במהלך שנת 2022, אנחנו מרחיבים את כמות השוטרים לתוכנית הזו ב-800 שוטרים חדשים, בהיקפי התקציב שכתובים כאן.

תומר לוטן: מרחיבים את התוכניות הקהילתיות, מרחיבים את חיזוק מערך ההגנה על עדים שהוא כלי מאוד מרכזי בהקרסת ארגוני פשיעה.

תומר לוטן: על פי האופן - - -

שלמה קרעי: רגע, מה אתה אומר, מתוך 1,000 השוטרים, הגידול של 800 הולך ל - - -

תומר לוטן: הולך לפעולות שקשורות באופן ישיר למיגור פשיעה ואלימות בחברה הערבית.

שלמה קרעי: וזה כולל את הנגב?

תומר לוטן: זה כולל את הנגב.

תומר לוטן: ולשאלתך הקודמת, לפי התחשיב שאנחנו ביצענו, כ-35% , 37%, מהתוכנית הזו שאתה סופר לאן הלך התקן – האם הוא הלך לרהט או הלך לכפר קאסם?

תומר לוטן: או שאתה סופר בכמה מקומות יפתח השיטור העירוני?

תומר לוטן: בכמה מקומות תלך הטכנולוגיה והמצלמות?

תומר לוטן: שאתה בוחן כמה שוטרי משמר הגבול יחזקו את השיטור במועצות לטובת פשיעה חקלאית?

תומר לוטן: כשאתה צובע את החלקים האלה של הנגב מתוך התוכנית שבנינו, אתה מגיע לסדר גודל של 35%, 36%.

תומר לוטן: ואני מזכיר שלפי הספירה הממשלתית, כשמדובר על האוכלוסייה הבדווית בנגב, מדובר על 17% מהאוכלוסייה.

תומר לוטן: יש פה כמעט פי שניים ביחס להיקף הזה, וזה עוד לצד – אני מנסה לענות לשאלה הקודמת שלך – פעולות שאנחנו כבר ביצענו בתוך כוח האדם הקיים במשטרה.

תומר לוטן: כבר היום במחוז דרום במשטרה הוקמו שלוש מפקדות משימתיות בנושאים שונים.

תומר לוטן: גם בצירים, גם בעיר באר שבע, כדי לטפל במגמות העבריינות שקורות שם בחודשים האחרונים, בעיקר מאז שומר חומות.

תומר לוטן: הכנסנו פרויקט טכנולוגי חדש עם מחוז דרום שעוסק ברחפנים מעל צירי התנועה.

תומר לוטן: הגברנו את הנושא של אכיפה בצירים התנועתיים.

תומר לוטן: אבל פה בכלים הקיימים, קצת לסדר את השמיכה בצורה יותר טובה ויותר מותאמת למציאות.

תומר לוטן: הנגב, כמו גם החברה הערבית כולה, זקוקה לזריקת עידוד שיטורי משמעותי, והוא מופיע כאן בתוכנית שציינתי.

תומר לוטן: יש עוד נקודה שלא מופיעה כאן, השר התייחס אליה קודם, וזה שלקראת סוף השנה, בסביבות חודש דצמבר למיטב ידיעתי, צפויה לעבור החלטת ממשלה בנושא החברה הבדווית.

תומר לוטן: זאת החלטה שמובלת על ידי משרד הרווחה.

תומר לוטן: מדובר בתוכנית חומש.

תומר לוטן: בתוך תוכנית החומש הזו יהיו גם מרכיבי בט"פ נוספים, מעל מה שאנחנו מציגים עכשיו.

תומר לוטן: הפרטים של זה עוד לא מסוכמים, אז אנחנו עוד לא יודעים להציג אותם כאן כעת.

תומר לוטן: אולי כשיגיע משרד הרווחה להציג כאן, תוכלו לראות את זה יותר טוב.

תומר לוטן: אנחנו מקצים, כאמור, סדר גודל מאוד משמעותי מהתוכנית שלנו כבר היום לנגב, ואנחנו מצפים שזה יגדל כתוצאה מהחלטת ההמשלה בנושא תוכנית החומש לבדווים.

עמר בר-לב: אולי רק אני אוסיף, כאן מדובר על התקנים וכוח אדם.

עמר בר-לב: אבל יש מאות מיליונים של חד-פעמי, שהזכרנו קודם, שכולם הולכים לפשיעה ברחוב הערבי.

עמר בר-לב: וכפי שאמר המנכ"ל, בערך 37% הולכים לנגב.

שלמה קרעי: זה הסכום של 220 מיליון?

עמר בר-לב: אם למשל רוצים לבנות תחנת משטרה זה חד פעמי.

עמר בר-לב: אז יש מעבר ל-800 השוטרים, יש עוד בערך מיליארד שקל, נכון?

עמר בר-לב: משהו כזה.

אלכס קושניר: ציינתם 1.1 מיליארד במצגת.

שלמה קרעי: לא.

שלמה קרעי: מופיע כאן 220 מיליון.

שלמה קרעי: מה זה התקציב - - -

אלכס קושניר: לא, תלך לשקף הראשון.

שלמה קרעי: לא, בסדר, אבל פה כתוב 220.

שלמה קרעי: אז מה נוסף?

אלכס קושניר: תוספת חד פעמית של 1.1.

אלכס קושניר: מיליארד.

תומר לוטן: 220 הוא הנגזרת החד פעמית של נושא תוספות כוח האדם.

תומר לוטן: יש בנוסף עוד תוספות חד פעמיות שנובעות מטכנולוגיה, מבינוי, ממצלמות, ודברים מהסוג הזה.

תומר לוטן: אלה נגזרות חד פעמיות שקשורות לגיוס אותם 800 שוטרים שאותם מתכננים לשנת 2022.

שלמה קרעי: שתצליחו בעניין הזה.

אלכס קושניר: הלוואי.

עמר בר-לב: לגבי המאמץ הבין-משרדי – דיברתי על זה, אז אפשר לדלג.

עמר בר-לב: אנחנו עוברים לשקף לפני אחרון.

עמר בר-לב: תומר, אליך.

תומר לוטן: במסגרת הסיכום התקציבי שמנו דגש מאוד מאוד גדול על הנושא של דיגיטציה וטכנולוגיה.

תומר לוטן: גם מטעמים של התייעלות וגם מטעמים של השלמת פערים.

תומר לוטן: אני מזכיר שהמשטרה והשב"ס, בכלל גופי הבט"פ, התקשו מאוד להתעצם בשנים האחרונות.

תומר לוטן: בין היתר, בגלל חוסר בתקציב המדינה, וכל הדברים שכולכם מכירים.

תומר לוטן: לכן אחד האלמנטים המרכזיים ששמנו עליו דגש הוא הנושא של חדשנות ודיגיטציה בגופים האלה.

תומר לוטן: במשטרת ישראל מדובר בסכום בסיס שצפוי לאפשר למשטרה להיכנס לפרויקטים ארוכי טווח – זה אחד הדברים הכי משמעותיים שהיה לנו חשוב לעשות.

תומר לוטן: נושאים שקשורים לאכיפה דיגיטלית בכבישים, החלפת המצלמות באמצעים יותר חדישים.

תומר לוטן: הזכרתי קודם את הדיגיטציה בתחנות, היכולת לפתוח תיקים בצורה דיגיטלית ולאפשר מענה יותר טוב לאזרח.

תומר לוטן: כל הדברים האלה הם תהליכים שאתה לא יכול לקחת ולגזור להם תקציב חד פעמי ואחרי זה לרדוף אחרי הכסף – אבל כן לתת למשטרה את היכולת לעשות את זה לאורך זמן.

תומר לוטן: בשב"ס זה אפילו עוד יותר משמעותי, הפערים של השב"ס בנושא טכנולוגיה הם פערים אדירים, לחלקם נחשפנו גם בחודשים באחרונים בנסיבות פחות מוצלחות.

תומר לוטן: בכלל, כל המערך הטכנולוגי-דיגיטלי של השב"ס הוא שנות דור לאחור, והתוספות האלה שאנחנו מדברים עליהם כאן – 66 מיליון שקל, במושגים של שב"ס זה כסף גדול מאוד כדי לעשות פעולות דיגיטליות ואם תרצו נפרט אותם קצת יותר לעומק.

תומר לוטן: זה כמעט ממש באופן גורף ומשמעותי: מאבטחה של בתי כלא ובתי כלא חכמים ועד איך אתה מנהל את הרישום והיומן של הכלאי בבית הסוהר.

תומר לוטן: כל הדבר הזה דורש קפיצת מדרגה, ואוסיף על זה, זה כמובן שם עלינו, על המשרד ועל השב"ס את החובה לבצע.

תומר לוטן: יש לנו פה תהליכי ביצוע מורכבים מאוד בשנים הקרובות, ובטח נצטרך לתת פה דין וחשבון בוועדה ובוועדות אחרות, אבל אנחנו שמים הרבה מאוד כסף על הדבר הזה.

תומר לוטן: בלי לפרט יותר מדי, מבחינתנו זה דגש גדול מאוד בתוך התקציב.

עמר בר-לב: לסיכום כמה מילים.

עמר בר-לב: ראשית, כפי שנאמר בפתיחה, הדגש המרכזי והיעד המרכזי של המשרד בשנה וחודשיים הקרובים, עד סוף 2022, הוא המאבק באלימות ובפשיעה ברחוב הערבי.

עמר בר-לב: גייסנו את המשרדים הרלוונטיים שיכולים לסייע ולתמוך ולעזור בהתמודדות עם הפשיעה הזאת בדרכים נוספות.

עמר בר-לב: זה אותו מבצע של שישה חודשים שסגן השר סגלוביץ' מוביל אותו.

עמר בר-לב: במקביל, הגענו לאותו הסכם, אותה רפורמה משמעותית של הסכם הגג שכר עם שני הארגונים – המשטרה והשב"ס.

עמר בר-לב: לכן המבט שלנו הוא לא רק שנה וחצי קדימה, הוא גם ארבע וחמש שנים קדימה, ובמקרים מסוימים אפילו יותר מתוך מטרה לייעל את הארגונים ולשפר אותם.

עמר בר-לב: בסופו של דבר, מעבר לביצוע המשימות הנדרשות שהזכרתי, בוא נגיד כך: להתבסס יותר על מוח ופחות על רגליים במקומות שאפשר.

עמר בר-לב: כמובן בנושאים שאנחנו עוסקים בהם, בארגונים האלה, צריך הרבה מאוד רגליים חכמות, וזאת בעצם המטרה שלנו.

עמר בר-לב: אז עד כאן ותודה רבה.

אלכס קושניר: תודה רבה, תודה רבה גם לאדוני המנכ"ל.

אלכס קושניר: אנחנו עוברים לסבב שאלות של חברי הכנסת, אנשים נרשמו.

ניר ברקת: תרשום אותי, תודה.

אלכס קושניר: קודם כל תודה רבה על ההצגה.

אלכס קושניר: אנחנו עוברים לסבב שאלות של חברי כנסת.

אלכס קושניר: ברשותכם אפתח, יש לי שתי הערות או שאלות: כשהצגתם את התקציב, לא הצגתם את אחוזי הביצוע של התקציב בשנים הקודמות, כדי לראות מהי בעצם היעילות של המשרד, והאם יש שם במה להשתפר.

אלכס קושניר: אשמח אם תתייחסו.

אלכס קושניר: דבר שני, במהלך ההצגה שלכם הצגתם הרבה מאוד תשומות, תקציבים חסרי תקדים, שמושקעים בהתמודדות עם אתגרים שיש לנו בעיקר עם הפשיעה בחברה הערבית, ונושאים נוספים שנגעתם בהם: דיגיטציה והתייעלות.

אלכס קושניר: לא שמענו מילה אחת על מדדים, מדדי ביצוע, איך אתם מתכוונים למדוד את הביצועים שלכם עצמכם.

אלכס קושניר: אשמח אם תוכלו להתייחס לזה ברגע שנסיים את סבב השאלות של חברי הכנסת.

אלכס קושניר: מאיר יצחק הלוי, בבקשה.

מאיר יצחק הלוי: תודה אדוני היושב-ראש.

מאיר יצחק הלוי: אדוני השר, כבר בדיון הקודם, אמרתי מניסיוני, שמבחינתי איכות חיים של תושבי מדינת ישראל שווה ביטחון אישי.

מאיר יצחק הלוי: ואין ספק וכולנו מסכימים שיש כרסום זועק לשמיים, לא רק במגזר הערבי, במגזר הערבי הוא מאוד מאוד בולט, אבל הוא מוקרן לכל החברה בישראל.

מאיר יצחק הלוי: אמרתי באחד הדיונים שאני חושב שלא נכון להצביע רק על המשטרה כגורם היחידי שצריך לטפל בעניין הזה.

מאיר יצחק הלוי: יש כאן טיפול שהוא טיפול הוליסטי, רחב ומקיף, כדי שכל הקהילה תהיה מגויסת לטיפול בנגע הבריונות והאלימות שפוקד אותנו.

מאיר יצחק הלוי: להבנתי זה נגע שמהווה סכנה אסטרטגית.

מאיר יצחק הלוי: אני רוצה עוד שלושה-ארבעה נושאים להתייחס טלגרפית הקשורים למצגת שהצגתם פה.

מאיר יצחק הלוי: אחד, לא עד הסוף הבנתי אם יש חיזוק לכל אותה תופעה של אלימות ובריונות ברשתות החברתיות.

מאיר יצחק הלוי: אני מכיר את 105, הייתי שם, סיירתי שם, מקום חשוב מאין כמותו.

מאיר יצחק הלוי: אבל צריך לזכור, האלימות ברשתות החברתיות היא כבר מהלך פלילי, מעשה פלילי, כי יש בו שימוש של סחיטה ולא רק ביוש, שיימינג – יש כאן סחיטה.

מאיר יצחק הלוי: אני באופן אישי הגשתי תלונות על סחיטה של אנשי ציבור באמצעות הרשתות החברתיות.

מאיר יצחק הלוי: רוצה לומר, שאין כזה מין משחק של חופש ביטוי.

מאיר יצחק הלוי: זה מנגנון שדרכו ובאמצעותו גם מסיתים וגם סוחטים.

מאיר יצחק הלוי: לכן אני חושב שאתם צריכים לשים את זה בסדר היום הכספי שלכם.

מאיר יצחק הלוי: לתעדף אותו.

מאיר יצחק הלוי: לא בכדי, הקמתי עמותה, אני רואה בזה את הלקונה החברתית הקשה ביותר בתוכנו, ולכן צריך לשים דגש בכל מה שקשור ברשתות החברתיות.

מאיר יצחק הלוי: אגיד פה לחבריי חברי הכנסת, ואנחנו לא חוטאים, גם אצלנו יש את השותפים לצערי הגדול מאוד בכל מיני אמירות שהן אמירות קשות באמצעות ודרך האלימות ברשתות החברתיות.

מאיר יצחק הלוי: הדבר השני - - -

שלמה קרעי: בלי קשר לאלימות, אתה רוצה לסתום את הפיות של הימין במקום היחיד שהוא עוד יכול להתבטא?

מאיר יצחק הלוי: אני הייתי בימין - - -

אלכס קושניר: לא, אני לא רוצה לפתוח את הדיון הזה.

אלכס קושניר: חברים.

מאיר יצחק הלוי: אני הייתי בימין כשאתה עוד היית - - -

אלכס קושניר: שנייה, מאיר.

שלמה קרעי: כולנו נגד אלימות.

אלכס קושניר: מאיר, אני רק לשנייה קוטע אותך.

אלכס קושניר: מסגרת הדיון שלנו היא עד 14:00, ב-14:00 אנחנו מתחילים את הדיון הבא.

אלכס קושניר: אז אני מבקש מחברי הכנסת לקצר כדי שגם השר יוכל לענות.

אלכס קושניר: בבקשה.

מאיר יצחק הלוי: אסביר לד"ר שלמה.

מאיר יצחק הלוי: אני התייחסתי - - -

אלכס קושניר: אחר כך בבקשה.

מאיר יצחק הלוי: לא, רק להגיד שמדובר בפעולה שהיא פעולה עבריינית.

מאיר יצחק הלוי: אני מדבר איתך על סחיטה.

אלכס קושניר: בסדר.

אלכס קושניר: כולנו מסכימים.

אלכס קושניר: קדימה.

מאיר יצחק הלוי: דבר שני, נראה לי שתוכנית עיר ללא אלימות, לפחות כמו שאני זוכר אותה, ירדה מסדר היום פה.

מאיר יצחק הלוי: אני לא רואה אותה, נעלמה, התמוססה.

עמר בר-לב: לא.

עמר בר-לב: הרשות לביטחון קהילתי זה מה שאתה קורא לו עיר ללא אלימות.

עמר בר-לב: זה השם המעודכן שלה.

מאיר יצחק הלוי: אוקיי, אז כנראה שלא עד הסוף הצלחתי להבין את התקציב.

מאיר יצחק הלוי: אני עדיין חושב ש - - -

עמר בר-לב: זה מופיע.

מאיר יצחק הלוי: אם מופיע, אז זה לא מספיק ברור.

מאיר יצחק הלוי: אני לא פה, אבקש ללמוד את העניין הזה.

מאיר יצחק הלוי: דבר נוסף, אני מתחבר למה שאמר פה היושב-ראש ודיברנו על זה גם קודם: את מדדי המפכ"ל אני מכיר.

מאיר יצחק הלוי: טענתי ואני טוען גם היום, שפעמים יש והמדדים נגזרים מפוטנציאל ההצלחה ולא מהצורך בשטח.

מאיר יצחק הלוי: אני מציע לקיים דיון מאוד מאוד מעמיק בעניין הזה, אני בטוח שאתם עושים את זה, אבל אני יכול להגיד מהניסיון האישי שלי על פעמים שמצאתי שהמדדים שנקבעו על ידי המפכ"ל אל מפקד המחוז, אל המפקד המרחב – נגזרו מסיכויי ההצלחה.

מאיר יצחק הלוי: אני אומר פה משהו שהוא לא פשוט, אבל ראוי להיבחן.

מאיר יצחק הלוי: נושא אחרון, ואני מציע לאמץ אותו, זה אותו נושא שקיים בכמה רשויות אדוני השר, זה מתחמי חירום מתכללים.

מאיר יצחק הלוי: כמו שעכשיו נבנה באילת שכולל משטרה, כיבוי אש.

מאיר יצחק הלוי: חמ"ל מתכלל חירום ברמת היישוב הוא נכון ליישובים במגזר הערבי ונכון לכל יישוב.

מאיר יצחק הלוי: זה קיים למיטב זכרוני בנתיבות.

מאיר יצחק הלוי: היום בונים באילת, ואני חושב שנכון לאמץ.

מאיר יצחק הלוי: זה גם יאגם כוח וגם יחסוך הרבה מאוד משאבים.

מאיר יצחק הלוי: אני נותן לך ככה הצעה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: זה כולל משטרה ומה עוד?

מאיר יצחק הלוי: משטרה, כיבוי אש שזה חלק מתוך המשרד, ובכל עיר יש את היחידות החירום שלהם, של חמ"ל מתכלל לעיתות חירום.

מאיר יצחק הלוי: זו ההצעה שאני מציע וכמובן גם לחשוב על זה תקציבית.

אלכס קושניר: תודה רבה מאיר.

אלכס קושניר: אופיר כץ בבקשה.

אופיר כץ: תודה רבה אדוני היושב-ראש, זאת הזדמנות לחזק את ידי השוטרים, השוטרות, הסוהרים, הסוהרות, כבאים, כבאיות ומשמר הגבול.

אופיר כץ: הם עושים עבודת קודש במציאות לא פשוטה.

אופיר כץ: הם חוטפים הרבה, גם פיזית וגם מילולית וזאת הזדמנות לחזק אותם על העבודה קשה.

אופיר כץ: באמת יישר כוח ותמיד נהיה אחריהם.

אופיר כץ: שאלתי מקודם לגבי בית הסוהר, ואמרת לי שאתם תליתם שלטים ואנחנו זה וכולי, וזה מתחבר גם למה שאמרת שאתה עשית במאה ימים מה שאנחנו עשרות שנים לא עשינו.

אופיר כץ: אני חייב רק לחדד: כשגלעד ארדן נכנס לתפקיד השר לביטחון פנים, היו שתי תחנות משטרה ביישובים הערביים, והוא לא נכנס בזמנו לממשלה כי הוא התעקש על תקציב נוסף לחברה הערבית.

אופיר כץ: היום בזכות - - -

עמר בר-לב: בסוף הוא נכנס, נכון?

אופיר כץ: עם התקציב לחברה הערבית, אתם עשרות שנים מדברים שאתם דואגים לחברה הערבית – לא בדיוק עשיתם.

אופיר כץ: ומי שעשה את זה, והיום יש לנו מעל 20 תחנות משטרה, נקודות ושיטור עירוני ביישובים הערבים, זה בזכות גלעד ארדן.

אופיר כץ: אז במקרה הזה, קצת צניעות לא תזיק.

אופיר כץ: הנושא שאני רוצה להעלות, הוא נושא שאני מטפל בו מול הורים שהילדים שלהם עוברים התעללויות, ודיברתי על זה עם סגן השר סגלוביץ' לא פעם.

אופיר כץ: העליתי גם שאילתות במליאה.

אופיר כץ: הנושא של הטיפול באותם תלונות בתחנות המשטרה על ידי ההורים שכנראה יש פה איזשהו חוסר התייחסות רצינית לתלונות הללו.

אופיר כץ: אנחנו מכירים את המקרים שבסוף מגיעים לתקשורת, כמה המקרים הם קשים, וכמה המראות הם זוועתיים, לראות את ההתעללות שהילדים האלה עוברים.

אופיר כץ: כמובן אציין את המקרה המפורסם של מעודה.

אופיר כץ: אני רוצה רק בקצרה לתת דוגמאות שקיבלתי רק מהשבועיים האחרונים מאותם הורים שפנו אלי: הוגשה תלונה על אלימות בגן בכפר יונה ב-14 ביולי, המשטרה צפתה באופן מדגמי בסרטונים וראו שם שקיימת אלימות, שהייתה אלימות, ומאז במשך שלושה חודשים לא בודקים את כל הסרטונים בשביל לראות באמת מה היה שם וזה נשאר ככה עומד ולא מתקדמים עם החקירה של הדבר הזה.

אופיר כץ: הבנתי שיש שם טענה מצד התחנה, זה מה שההורים אומרים לי, שאין להם כוח אדם ואין להם זמן לראות את זה.

אופיר כץ: הציעו להעביר את זה לתחנה אחרת, נענו בשלילה.

אופיר כץ: תלונה נוספת הוגשה בראש העין, התיק נסגר יום למחרת מבלי שצפו בכלל במצלמות.

אופיר כץ: איך אפשר לקבל החלטה על סגירת תיק אם עדיין לא ראית את כל הראיות?

אופיר כץ: ההורים הגישו שוב פעם תלונה כי הם לא קיבלו את ההחלטה הזאת, וזה עדיין מתנהל כבר שלושה חודשים.

אופיר כץ: עוד מקרה אחרון כדוגמה: גם בראש העין, התעללות, אמא שראתה את הבן שלה שחזר פצוע מהגן ואמרו לה במשטרה שהם לא יכולים לגעת במצלמות, אלא עם צו של שופט.

אופיר כץ: אנחנו יודעים שזה לא נכון, שוטר יכול.

אופיר כץ: גם מפקחים בחוק הפיקוח שעבר ממשרד העבודה, גם הם יכולים להסתכל.

אופיר כץ: יש להם את הסמכות.

אופיר כץ: הלוואי וזה היה משהו נקודתי, אבל אני מקבל תלונות רבות כאלה.

אופיר כץ: אני מביא את זה הרבה פעמים גם לדיונים בוועדה.

אופיר כץ: אני רוצה לסכם שההורים והילדים עוברים דבר קשה מאוד, עם טראומה לשנים רבות.

אופיר כץ: צריך ואני לא יודע איך, צריך להבהיר לתחנות, להתייחס לזה יותר ברצינות, יותר ברגישות, ואולי בגלל שזה הפך למכת מדינה – גם בגלל חוק המצלמות, יהיו גם יותר מצלמות, אז אני מאמין שאולי יכול להיות זה יוריד.

אופיר כץ: אבל התלונות יהיו עם יותר ראיות, אז אולי צריך לבחון ולהתייחס לזה ברמה כללית יותר או איזה גורם שירכז את כל התלונות.

אופיר כץ: כמובן לתחנות – אם יש תמונה ויש מצלמות, אז צריך להסתכל.

אופיר כץ: תודה.

אלכס קושניר: תודה רבה חבר הכנסת כץ.

אלכס קושניר: ג'ידא רינאוי זועבי, בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: שלום לכולם, אדוני השר, ראשית אני רוצה לברך אותך פעמיים, קודם כל על בחירת תומר לוטן, את תומר אנחנו מכירים כבר עשר שנים לפחות, ואין איש מקצוע כמותו בתפקיד הזה וגם את בחירתו של יורם סגלוביץ' לתפקיד כפרויקטור, אני חושבת שזאת בחירה נכונה בנושא הזה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אופיר זה עבורך: ב-2013, ישבתי פה באולם בכנסת, כאשר הייתה פגישה של ראש הממשלה דאז בנימין נתניהו, ומולו ישבו ראשי רשויות ערביות, ארגוני חברה אזרחית כמוני, ודיברנו על הפשע והאלימות בחברה הערבית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ב-2013 הוא הבטיח לנו שהוא ימגר את הפשע והאלימות בחברה הערבית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: מאז עברו שמונה שנים, כלום לא קרה, והמצב רק עוד יותר התדרדר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: זה שיש 20 תחנות משטרה חדשות לא אומר כלום, כי לי זה לא נותן שום מענה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני כאמא, שיש לי ילד בן 18, כל פעם שהוא רוצה לצאת החוצה ולבלות עם החברים שלו בנצרת – אני מפחדת.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כי מה שאני רואה ביישובים הערבים זה טרור שקורה ונשלט על ידי משפחות הפשע.

שלמה קרעי: כי נציגי הציבור שלכם התנגדו להקמת תחנות - - -

אופיר כץ: אז לא צריך לבנות תחנות משטרה?

אופיר כץ: לפי מה שאת אומרת זה מיותר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לא.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני אף פעם - - - אתם מכירים אותי, אני חברה בכספים, אנחנו מכירים די - - -

אופיר כץ: אין קסם שהאלימות תיעלם.

אופיר כץ: זה לא קסם ואין אלימות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בדברים שלך לא קטעתי אותך אז אל תקטע אותי.

אופיר כץ: זה תוכנית של כמה שלבים, ותחנות זה חלק מהם.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תן לי לדבר עד הסוף.

אופיר כץ: וחבל שמרצ הצביעו נגד הקמת תחנות משטרה כשזה הגיע לכנסת.

אופיר כץ: מרצ והרשימה המשותפת.

אלכס קושניר: אופיר, היא כיבדה אותך ונתנה לך לדבר, תן לה לדבר.

אופיר כץ: היא פנתה אלי.

אופיר כץ: ואם הם רוצים למגר, למה הם הצביעו נגד הקמת תחנות בערים ערביות ב-2018?

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני לא הפרעתי לך, אני רוצה לדבר עד הסוף, בבקשה.

אופיר כץ: תצביעו בעד - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: ב-2015, אני כמנכ"לית של ארגון, הכנו תוכנית כוללנית שהגשנו אותה למשרד ראש הממשלה בנושא של אלימות ופשע בחברה הערבית ומאז – כלום.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כי אז המדיניות הייתה שהחברה הערבית היא החצר האחורית, לא מעניין אותנו מה קורה שם.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לא מעניין.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני מדברת אליך אדוני השר, זה שהיום, משפחות הפשע שולטות ברחוב הערבי, שולטות בהרבה מכרזים לצערי הרב.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בפרוטקציה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בעסקים קטנים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: מטילות טרור על אנשים והורים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני רוצה לבקש ממך דבר אחד: להתחיל לבצע.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לא לתכנן, לא לדבר על – לבצע.

ג'ידא רינאוי-זועבי: יש תוכניות, יש תקציב – צריך לבצע.

ג'ידא רינאוי-זועבי: דבר אחד שהוא מאוד מאוד חשוב: המשטרה והמשרד לביטחון פנים יש לכם את הכלים הפיננסיים והטכנולוגיים – תשתמשו בהם.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אל תלכו למקומות שבהם יש התנגשות עם החברה הערבית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לא שב"כ, לא צה"ל, גם כך יש חוסר אמון מוחלט בין החברה הערבית לבין מוסדות המדינה, ואני רוצה שאנחנו לא נגיע לשם.

אופיר כץ: אז איך את רוצה לפתור את זה?

ג'ידא רינאוי-זועבי: סליחה.

אופיר כץ: בנו תחנות - - -

שלמה קרעי: איזה חוסר אמון - - -

אלכס קושניר: שלמה, אתה הבא בתור.

ג'ידא רינאוי-זועבי: - - - אני אסיים.

שלמה קרעי: מה זה לא נאמנים למדינה את אומרת?

אלכס קושניר: לא, לא קשור.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לא, לא, אל תלך לשם כרגע, בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: הנושא האחרון שאני רוצה להעלות זה הנושא של מדיניות הדלת המסתובבת של מערכת המשפט.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אנשים מגישים אותם למערכת המשפט והם חוזרים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אז אני רוצה גם שם הידוק ופיקוח והרבה יותר עבודה רצינית גם שם.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה לכם.

שלמה קרעי: עם זה אני מסכים איתך.

אלכס קושניר: תודה רבה.

שלמה קרעי: השופטים לא עושים עבודה טובה.

אלכס קושניר: חבר הכנסת שלמה קרעי, בבקשה.

שלמה קרעי: תודה אדוני היושב-ראש, אני רוצה לשאול אדוני השר, בעיקר לגבי הממשק בסופו של דבר בין השוטר לאזרח.

שלמה קרעי: היינו בכמה דיונים בוועדות הכנסת למיניהם, דיונים מיוחדים, אם זה על אלימות שוטרים, אם זה כלפי ילדים חסרי ישע או כאלו שהתברר שהם פחות יודעים איך להתנהג ושוטר זורק אותם על הקיר, או כל מי תמונות שראינו, אם זה בהפגנות מסוימות.

שלמה קרעי: בהפגנות מסוימות מלטפים בהפגנות אחרות מתנהגים באלימות קשה מאוד.

שלמה קרעי: בעיני זה קשור לגישה השירותית לאזרח.

שלמה קרעי: ובנוסף היו גם תלונות על תלונות שמגיעות – ואני מתחבר למה שאמר חבר הכנסת אופיר כץ – לתחנות משטרה ורק אם זה איזה מישהו מפורסם או מישהי מפורסמת שמגיעה ומוציאה את זה החוצה אז זה מתברר.

שלמה קרעי: אני מקווה מאוד שאתם גם לא גורסים תלונות שם בתחנות המשטרה כמו שהסיפור שסופר לאחרונה.

שלמה קרעי: אני חושב שצריך להשקיע יותר, אדוני השר, אולי בהדרכה לשוטרים.

שלמה קרעי: הדרכה לשוטרים וכאילו – אני לא יודע מה הם עוברים בהכשרה שלהם, אם זאת רק הכשרה טכנית או גם הכשרה של גישה שירותית, של איך לפנות לאזרח, ואיך לא תמיד בממשק בין השוטר לאזרח צריך להיות ייקוב הדין את ההר.

שלמה קרעי: לפעמים צריך להסביר פנים יותר, להיות יותר זהירים, יותר רגישים.

שלמה קרעי: את הדבר הזה, אני חושב, בסופו של דבר, כל התקציב שמוצג כאן זה להגיע למשתמש הקצה.

שלמה קרעי: משתמש הקצה זה האזרח שרוצה להסתובב ברחוב בביטחון אישי, ולהרגיש טוב.

שלמה קרעי: לראות שוטר ולהיות גאה בו שהוא שוטר שמסתובב.

שלמה קרעי: לראות ניידת משטרה שעוברת ולהרגיש שהיא שומרת עליו ולא רק איזה סוג של רתיעה לפעמים, בגלל סיפורים כאלו שאנו שומעים.

שלמה קרעי: אשמח לשמוע על זה.

שלמה קרעי: תודה.

אלכס קושניר: תודה רבה שלמה קרעי.

אלכס קושניר: נירה שפק בבקשה.

נירה שפק: תודה רבה כבוד היושב-ראש, דבר ראשון אני רוצה להגיד תודה.

נירה שפק: ארגוני החירום והארגונים המשלימים עובדים ימים ולילות כדי לתת לנו מענה וצריך להגיד תודה.

נירה שפק: את זה קודם כול חשוב לי להגיד גם מפה כי אנחנו הופכים לאט לאט להיות חברה שהופכת כל דבר לשק חבטות.

נירה שפק: אני באה מישיבה בוועדת חוץ וביטחון על צה"ל, היינו בישיבה, וכל מיני אמירות שנאמרות – פתאום צה"ל הופך להיות אוכלי חינם וכאלה.

נירה שפק: ואנחנו שומעים אמירות על ארגונים נוספים, ואנחנו צריכים להוריד את זה מסדר היום.

נירה שפק: כדי שהמדינה שלנו תשרוד אנחנו צריכים שני דברים: ביטחון ואוכל.

נירה שפק: למשטרת ישראל יש חשיבות מאוד גדולה ביצירת הביטחון הפיזי וגם תחושת הביטחון.

נירה שפק: והחובה היא לא רק עלינו לספק, גם משטרת ישראל חייבת לספק את הדברים האלה.

נירה שפק: אנחנו כחברה צריכים לגבות אותה.

נירה שפק: אחד הדברים שמפריעים לי זה שמשטרת ישראל איבדה את ההרתעה.

נירה שפק: ראינו את זה בהכאה של השוטרים, ראינו את זה בדריסת הניידת, ראינו את זה באבנים על רכבים.

נירה שפק: זה מלווה לאורך זמן והייתי שמחה לדעת מה התוכנית של משרד הבט"פ בתחום הזה של מה שנקרא אחיזה בהרתעה – לא ראיתי דבר כזה.

נירה שפק: למה זה חשוב לי?

נירה שפק: כי בסוף אנחנו פה בוועדת כספים, מעבר לתוכן, אנחנו רוצים לדעת מה הם הפרויקטים?

נירה שפק: מה ההיתכנות?

נירה שפק: ויש לנו את היכולת גם לשאול שאלות ולהסיט סעיפים ולתקצב אותם בהתאם.

נירה שפק: הסטה בין סעיפים וכאלה – כדי לעשות את זה אני צריכה את הכלים ולהבין את הפערים.

נירה שפק: בתחושת הביטחון, הקשר עם האזרח – הקשר עם האזרח הוא לא רק 100, הוא בכל מפגש של שוטר ואזרח.

נירה שפק: ואני מדברת על המשטרה אבל זה נכון לכל.

נירה שפק: לכן קצת הטריד אותי, כבוד השר, כשאמרת באופן גורף שאתה רוצה להשטיח את הפירמידה שבין המגע בשטח לבין התחנה או המטה.

נירה שפק: הקטע של הפער, ונתנו כאן דוגמאות, בין קבלת התלונה ועד החזרה היא יכולה לקחת חודשים.

נירה שפק: ואני אומרת גילוי נאות, בעלי היה קצין משטרה בעברו, קצין חקירות, והיום הוא עורך דין פלילי ואני מהצד מתצפתת על הקצב.

נירה שפק: הקצב בין האזרח – לא משנה מה התוצאה אם זה לרעה או לטוב – הוא לא טוב.

נירה שפק: האזרחים בתווך הזה, בכל הרמות, ניקח מאלימות במשפחה, הטרדות מיניות, כל דבר שרק להעלות, הפער במענה הוא מחייב את המטה.

נירה שפק: לכן הייתי רוצה לבקש שזאת לא תהיה אמירה גורפת אלא באבחון רלוונטי.

נירה שפק: לא ראיתי את המסלול, ואם יש את זה אני אשמח לשמוע, על שמירה על המרכיב האיכותי.

נירה שפק: בסוף כשמדברים על תקנים ,על שיאים, אז דבר ראשון הייתי רוצה לדעת מה השיא?

נירה שפק: איך אתם אל מול השיא הזה מבחינת תקינה?

נירה שפק: האם אתם משאירים buffer, לא יודעת, אולי עכשיו צריך להעצים גוף מסוים, להוריד גוף מסוים – איך אתם מנהלים את ה-buffer הזה?

נירה שפק: אנחנו כוועדה צריכים להכיר את התקצוב של כוח האדם, ומה התוכניות לשמירת מרכיב האיכות לאורך זמן?

נירה שפק: בסוף, אנחנו רוצים לתקצב אותם ואנחנו רוצים לדעת, וגם ברמה האישית כחברת כנסת, כפרלמנטרית שמבצעת בקרה לראות שזה באמת מטופל ומנוהל.

נירה שפק: הייתי רוצה לדבר על כמה דברים נוספים, הראשון, מעבר לנושא של הפירמידה וכוח האדם שביקשתי.

נירה שפק: יש את המענה למרחב הכפרי מבחינת כוח האדם.

נירה שפק: הנושא השני שמאוד חשוב לי לדבר עליו זה הנושא של הפשיעה הכלכלית וכלכלה שחורה.

נירה שפק: ישבנו פה לפני שבוע בדיון שהציג שר האוצר את התקציב ודיברו על הכלכלה השחורה והפשיעה, והוצג לנו בסקירה של משרד האוצר שיש, מה שנקרא, פגיעה בהיקף של עד 25%.

נירה שפק: פעם הציגו אל מול התל"ג מהעלייה באחוז, פעם אל מול אחוז גביית המיסים.

נירה שפק: והדבר הזה בידכם גם, והייתי רוצה לדעת מה התוכנית של זה בשני דברים.

נירה שפק: פעם אחת, מדובר כאן על תקציב של 50-40 מיליארד, זה האומדן שהציגו לנו הגופים הרלוונטיים.

נירה שפק: זה המון כסף.

נירה שפק: אוצר, תתקנו אותי אם אני טועה במספר, אבל זה מה שדובר וזה מה - - -

עמר בר-לב: על מה.

עמר בר-לב: לא הבנתי 40 מיליארד מה?

נירה שפק: הפגיעה הכלכלית נאמדת בכסף שלא נכנס לקופת המדינה בסכומים כאלה.

אופיר כץ: את יודעת שקראתי ביום שישי אצל סבר פלוצקר שהוא אמר שהנתון הזה לא נכון וזה עומד על 3%-2%.

נירה שפק: זה תלוי.

נירה שפק: לא סתם אמרתי, קראתי, וזה שונה אם זה מהתמ"ג, האם זה מהיקף הערכת העסקים והגבייה של רשות המיסים.

נירה שפק: כל אחד אומר אחרת.

נירה שפק: צריך לזכור על מה.

נירה שפק: ומכבדים את בעלי המקצוע שכותבים, אבל זה התפקיד שלנו ללמוד ובאמת לראות אם הדבר הזה, וטוב שאתה אומר לי כי אני לא קראתי את סבר.

אמיר רשף: אגב, 40-50 מיליארד זה 2%-3% תוצר.

נירה שפק: בדיוק.

נירה שפק: אני אומרת שתלוי מאיפה - - - מה שמפריע לי פה – בסוף זה מקור תקציבי שאנחנו יכולים להשתמש בו, אתם יכולים לאפשר לנו אותו, אלא גם הנגזרת של מעבר למכבסה, בעבירות המקור.

נירה שפק: בסדר?

נירה שפק: בסוף, כדי להגיע לאותו דבר יש זנות, יש הימורים, יש סחיטה, יש מלא גורמים שהטיפול בהם משפיע והייתי רוצה לראות את התוכנית הזו.

נירה שפק: נושא נוסף זה כל נושא תאונות הדרכים והאכיפה.

נירה שפק: פשיעה חקלאית – לא קיבלתי זום על זה וזה נושא שמעסיק אותי גם בשדולה החקלאית וגם בכלל כחיה במרחב כפרי, בעוטף עזה, למי שלא יודע.

נירה שפק: הדבר האחרון שאני רוצה לדבר עליו זה מוכנות לחירום.

נירה שפק: כיושב-ראש המשנה למוכנות העורף, בעצם כל משרדי הממשלה, אנחנו נזמן אתכם לוועדת המשנה, לבוא להציג גם כמשרד הבט"פ מה נעשה בתחום מוכנות העור, וגם באכיפה על התוכניות של הגופים האחרים.

נירה שפק: יש הרבה דברים שלא קיבלתי עליהם מענה.

נירה שפק: אני יודעת שבסקירה כזאת זה לא מספיק, אבל אנחנו בפערים אל מול הגרף התקציבי.

נירה שפק: אני מבקשת שעם מה שלא אעלה כאן, כבוד היושב-ראש, שיהיו השלמות שיגיעו אלינו לפני הדיונים הבאים, כדי שנוכל לדעת על הסטות.

נירה שפק: צוואר הבקבוק זה ההסטה התקציבית.

נירה שפק: תודה.

אלכס קושניר: בכתב.

אלכס קושניר: קודם כל, אני רוצה לומר, שהעברתי היום למנהל הוועדה את התקציב בקובץ אקסל כפי שהתבקשנו לעשות.

אלכס קושניר: אז במהלך היום אתם חברי הוועדה תקבלו אותו.

טמיר כהן: זה כבר הועבר.

אלכס קושניר: זה כבר הועבר אליכם, אז לשימושכם.

נירה שפק: אלכס, אבל כדי לדעת לעבור עליו - - -

אמיר רשף: אלכס, גם לחברי הוועדה שבפוטנציה?

אלכס קושניר: תגיד לי מי בפוטנציה.

נירה שפק: אלכס, כדי לעבור על הסעיפים האלה אני צריכה את ההשלמות האלה כדי שנדע אם התקציב סופי.

אלכס קושניר: לא אמרתי את זה במקום, אמרתי את זה בנוסף.

נירה שפק: תודה.

אלכס קושניר: חבר הכנסת ניר ברקת, בבקשה.

ניר ברקת: קודם כל רציתי לשאול את השר, אני בתחושה שלאור החקירות שנעשות עכשיו בנושא מירון, יש תחושה שהצמרת של המשטרה עסוקה מאוד בעצמה.

ניר ברקת: ולצערי זה מאוד מאוד מעיב על היכולת להוביל תהליכים, בוודאי יוזמות ורפורמות, שאנשים לא בטוח נשארים במערכת, ויש חשש לא מבוטל בתוך המשטרה – רציתי לדעת איך זה משפיע להערכתך על היכולת להוביל תהליכים?

ניר ברקת: הדבר השני, אני רוצה להתייחס גם לתפיסת העולם של המשטרה.

ניר ברקת: כשהייתי ראש העיר ירושלים, עברתי חמישה מפקדי מחוז.

ניר ברקת: והיו כאלה שמזכירים לי מה שקורה עכשיו שהם היו בתפיסה של הכלה.

ניר ברקת: מכילים אירוע, מכילים, לא נכנסים, עושים א' עושים ב', תפיסה יותר הגנתית כזאת.

ניר ברקת: והיו כאלה שהלכו בדיוק הפוך – יותר יוזמה, יותר כניסה, הרבה הרבה יותר התקפה מאשר הגנה.

ניר ברקת: וחלק מהדיון הוא האם התקציב מבטא איזשהו מהלך של מעבר מהגנה להתקפה?

ניר ברקת: לפעילות שהיא יותר ממוקדת, אגרסיבית, ללכת ראש בראש מול הרעים, ולהפוך את התפיסה של המשטרה.

ניר ברקת: היום לצערי הרב, בחלק מהערים המעורבות או בנגב, המצב הוא כזה שהחשש הגדול הוא שיש חשש כניסה פנימה.

ניר ברקת: והפושעים, ברמה כזו או אחרת, ישנים טוב בלילה ויוצאים לצערנו הרב לפעילות במקומות נורמטיביים שלא ישנים בלילה; כדוגמת באר שבע ובערים מעורבות נוספות.

ניר ברקת: השאלה היא איך נכנסים לשם וגורמים להם לא לישון בלילה?

ניר ברקת: זה שינוי תפיסתי.

ניר ברקת: ולא בטוח שניתנה הדעת למשמעות של השינוי בתפיסה הזאת, בוודאי בתיעדופים פנימיים בתוך בטחון הפנים.

ניר ברקת: דבר נוסף שאני רוצה להבין ולדעת, מניסיוני כראש העיר ירושלים, הלכנו חזק מאוד בשיתופי פעולה עם המשטרה: הרחבנו את השיטור הקהילתי, את השיטור העירוני.

ניר ברקת: למען האמת, אני מאמין מאוד גדול במשטרה עירונית.

ניר ברקת: השאלה היא אם זה לא הזמן לנסות לרתום את הקהילה.

ניר ברקת: אולי לא בכל מקום הערים בשלות לכך, אבל במקומות שבהם ראשי הערים בשלים, מדוע שלא ניכנס לתהליך מרתק של יצירת משטרה עירונית ולהעביר חלק מהאחראיות לסדר לראשי ערים שמוכנים ומעוניינים בכך?

ניר ברקת: הדבר הזה מחייב ומייצר יותר מחויבות ומבזר את האחריות לביטחון גם לשלטון המקומי – ויש לו יכולות.

ניר ברקת: חד משמעית יש מקומות בשלטון המקומי שיש את היכולות הללו, והשאלה היא עוד פעם: האם זה בתוכנית העבודה?

ניר ברקת: ולחליפין, האם זה מתוקצב?

ניר ברקת: יש לנו רק משטרה אחת, אני מתמקד רגע בנושא המשטרה, וכולנו רוצים לראות אותה מצליחה.

ניר ברקת: במקום שהמשטרה משתפת פעולה חזק עם האזרחים ועם הקהילות ועם השלטון המקומי, רואים תוצאות הרבה יותר טובות מאשר אחרת.

ניר ברקת: הייתי שמח לשמוע התייחסות לנושא הזה.

אלכס קושניר: תודה רבה חבר הכנסת ניר ברקת.

אלכס קושניר: חבר הכנסת ינון אזולאי, בבקשה.

ינון אזולאי: תודה רבה, לשר, למנכ"ל, לכל מי שהציג, ותודה רבה גם לממ"מ שכל פעם מחדש אנחנו נהנים מהסקירה העמוקה והמעמיקה.

ינון אזולאי: תודה על הכול.

ינון אזולאי: הייתי רוצה לדבר על כמה נושאים בקצרה.

ינון אזולאי: קודם כל הנושא של השב"ס.

ינון אזולאי: הייתי מבקש לקבל נתון: מה קורה עם השחרורים המנהליים, כמה כרגע יש שממתינים?

ינון אזולאי: ואם ממתינים, למה הם ממתינים?

ינון אזולאי: בנושא ביקורי אסירים, יש אבות שיש להם ילדים ונמנע מהם לבקר, נמנע מהם ביקור מול הילדים שלהם.

ינון אזולאי: אפשר רק על ידי איזושהי מחיצה.

ינון אזולאי: דיברו אז על קורונה, כל פעם אומרים קורונה, אבל שנה וחצי הם לא ראו את הילדים ללא מגע, לא נתנו נשיקה לילד שכל כך זקוק לזה.

ינון אזולאי: אני מבקש לדעת מה קורה עם זה?

ינון אזולאי: בעבר פנינו בנושא.

ינון אזולאי: מתי זה הולך להסתיים, אם מתכננים בכלל שזה יסתיים?

ינון אזולאי: לגבי המחיר המופרז של השיחות של האסירים בתוך בתי הכלא.

ינון אזולאי: צריך לעשות שם פעם אחת סדר.

ינון אזולאי: אדם שמתקשר מהכלא לא צריך לשלם מחיר מופרז.

ינון אזולאי: וכן גם בקנטינות, שיהיה פיקוח על הדבר הזה.

ינון אזולאי: האסירים שנמצאים שם גם כך מרצים את העונש, אין עניין להעניש את המשפחות שלהם.

ינון אזולאי: ואם יש לכם בקרה לגבי מי שמפקידים לו לקנטינה אז בעצם לא אסיר אחר לוקח לו כל מיני – ואני מכיר מקרים, מגיעים אלי מקרים.

ינון אזולאי: בתור אחד שמטפל בזה, היו אסירים שאסיר אחר איים עליהם ולקח להם את הכסף.

ינון אזולאי: פניתי במקרה הזה, הוא לא בדיוק טופל.

ינון אזולאי: אבל אני מאמין שאתם רוצים לטפל וזה חשוב מאוד לשב"ס.

ינון אזולאי: לגבי אזיקים, מגיעים עצורים עם אזיקים לבתי משפט, חבר הכנסת משה ארבל ואני לא פעם ביקרנו בבתי משפט.

ינון אזולאי: בחוק אנחנו יודעים שלא כל אסיר צריך להגיע עם אזיקים.

ינון אזולאי: הייתי בבית חולים וקרה מקרה, ולא רק שהערתי לאותו סוהר שהגיע שלא היה צריך לאזוק את אותו אחד או שכן היה צריך לאזוק אותו, הוא היה צריך להוכיח לי את זה.

ינון אזולאי: אבל הוא קרא לשוטר שיוציא אותי כשאני מציג את עצמי כחבר כנסת.

ינון אזולאי: זה הזוי.

ינון אזולאי: לא יכול להיות שבשביל עבודה קלה, ואני אומר לכם שאני יודע שהסוהרים והשוטרים באמת עושים עבודת קודש, ולא יכול להיות שבגלל שאין תקנים או שאין יכולת – תוסיפו ארבעה סוהרים, אז שהמדינה תוסיף חלק מהתקציב ותפנה גם לזה.

ינון אזולאי: לא צריך שאותו אחד שמגיעות לו את הזכויות הבסיסיות – הוא עשה את העבירה והוא משלם על זה, אבל הוא לא צריך לקבל עונש על עונש על עונש.

ינון אזולאי: הדבר הנוסף הוא, דיברנו על הנושא של לוחמי האש – מבקר המדינה – יש בעיות בהכשרות.

ינון אזולאי: אין מספיק הכשרות.

ינון אזולאי: צריך לראות מה נותנים, מה עושים ואיך אנחנו עוזרים להם.

ינון אזולאי: לגבי כוח אדם, גם אם יאיישו את כל כוח האדם, אנחנו יודעים שעדיין חסר להם.

ינון אזולאי: איך אנחנו עושים את זה והאם אתם מתערבים בוויכוח שיש בין ועד העובדים לבין הרשות עצמה?

ינון אזולאי: צריך לפתור את הבעיה הזאת.

אופיר כץ: זה ויכוח חדש, משהו מהימים האחרונים.

ינון אזולאי: לא, היה.

ינון אזולאי: זה משהו של שנים.

ינון אזולאי: בגלל שזה ממשלה חדשה אתה מתכוון?

יצחק פינדרוס: יש כמה שרים ללא תיק, להפנות אותם לטיפול - - -

ינון אזולאי: לגבי המשטרה, יש תאונות דרכים ואנחנו יודעים שגם במגזר הערבי, גם במגזר החרדי – אני לא רואה מספיק הסברה במגזר החרדי בכל הנושא של תאונות הדרכים.

ינון אזולאי: אני לא רואה את המשטרה נכנסת, ואני מדבר אתכם במיוחד על הולכי רגל שנפגעים, שנהרגים.

ינון אזולאי: צריכה להיות הסברה, לא לתרגם, אלא להסביר.

ינון אזולאי: וזה צריך להיות ביחד עם הקהילות עצמן שיודעים להסביר ולא לתרגם.

ינון אזולאי: אנשים עם מוגבלות.

ינון אזולאי: אנחנו רואים לא פעם ששוטרים מכים אנשים עם מוגבלויות עד זוב דם.

ינון אזולאי: אנחנו זוכרים את זה אצל הילד ינקי.

ינון אזולאי: אנחנו זוכרים בקורונה מה קרה.

ינון אזולאי: ואומרים להם: זה עדיין מוגבלות וממשיכים להכות.

ינון אזולאי: מה נעשה בנידון?

ינון אזולאי: אני הצעתי הצעה שאולי תיקחו אנשים עם מוגבלויות כמו שבכנסת, וזה סמל שלוקחים אנשים עם מוגבלויות ונותנים להם שיעבדו פה ואנחנו מכירים אותם יותר.

ינון אזולאי: אני חייב להגיד לכם:

ינון אזולאי: כך גם לנו יש יחס שונה וחיובי יותר מלפני מה שהכרנו.

ינון אזולאי: עם כל מה שרצינו, אנחנו פתאום חיים איתם ביחד.

ינון אזולאי: יש לנו משהו אחר ואני חושב שגם במשטרה זה צריך להיות.

ינון אזולאי: צריך לחדד את הנושא הזה.

ינון אזולאי: לא יכול להיות שהאלימות תכה.

ינון אזולאי: מספיק פעם אחת הם פגועים ממה שהם, צריך לפגוע בהם עוד פעם ועוד פעם ועוד פעם?

ינון אזולאי: המשטרה צריכה לעשות לזה סוף.

ינון אזולאי: אלימות המשטרה כלפי הציבור החרדי.

ינון אזולאי: אנחנו יודעים על היד הקלה על ההדק – כשרואים חרדי, להכות אותו ולהכות אותו ולהכות אותו.

ינון אזולאי: אדוני השר, אני מבקש ממך שתיקח את זה לתשומת לבך, שיהיה לדבר הזה סוף.

ינון אזולאי: חרדי הוא גם בן אדם.

ינון אזולאי: הוא כמו כל אדם אחר.

ינון אזולאי: חייבים להתייחס אליו כבן אנוש, כאדם, צריך לתת לו את אותו היחס, לא ביקשתי יחס מועדף.

ינון אזולאי: ביקשתי יחס רגיל ושווה שיהיה, שהשוטרים יבינו שהחרדי הוא לא איזה משהו עלום, הוא לא איזה חייזר מאיזה מקום.

ינון אזולאי: אתה רואה, גם אני חרדי.

ינון אזולאי: אני כמו כל חברי הכנסת פה.

ינון אזולאי: ולכן אני אומר שאנחנו צריכים לתת להם - -

אופיר כץ: רק יותר טוב.

ינון אזולאי: אני יותר טוב?

ינון אזולאי: לא אני רוצה להיות כמו כולם, אני לא רוצה להיות יותר טוב.

ינון אזולאי: זה בסדר.

ינון אזולאי: ולכן אני אומר שצריך לתת את היחס השווה גם לציבור החרדי.

ינון אזולאי: אני רוצה לדבר על הרבש"צים.

ינון אזולאי: אני יודע שזה תקציב של משרד הביטחון, אבל הם בעצם עושים פעילות של מה שתחת המשרד שלך: כבאות, מחסומים.

ינון אזולאי: אנחנו יודעים שהמעמד שלהם עדיין לא מוסדר.

ינון אזולאי: אין להם מעמד, אנחנו לא יודעים מה הם.

ינון אזולאי: צריך פעם אחת ולתמיד, אולי בכלל להכניס אותם תחתכם.

ינון אזולאי: או שלא, או שתיקח את זה אצלך כאתגר, לקחת ולהסדיר אותם.

ינון אזולאי: אנחנו רואים אותם בכל המלחמות, רואים אותם בשגרה וצריך להסדיר.

ינון אזולאי: הם הולכים לכבאות בלי שום הכשרה.

ינון אזולאי: אין להם הכשרה מינימלית ומגיעה להם הכשרה, צריך, הם מצילים אותנו.

ינון אזולאי: יושבת פה נירה שמכירה את זה טוב מאוד מהמקום שהיא באה ממנו ומהמקום שהיא גרה בו.

ינון אזולאי: ואולי היא יודעת גם לספר יותר על המצוקה שלהם.

ינון אזולאי: אבל הגיע הזמן ש - - -

נירה שפק: אני מטפלת ברבש"צים שעשו מחסום כי הוציאו אותם במשטרה למחסום, הם לא יודעים לפרוס מחסום.

נירה שפק: או שעשו תאונה או שנכנסו בהם.

נירה שפק: אין מי שמכסה אותם מבחינת הביטוח.

נירה שפק: אני מטפלת ברבש"צים שהלכו לכבות שריפות וכולם שרו את שיר הרבש"צים שמכבים שריפות, אבל יש רבש"צ שנשרף והוא לא מוגדר בשום מקום.

נירה שפק: צריך לעשות הסדרה לדבר הזה.

נירה שפק: מפעילים אותם, בדקתי את היומנים שלהם.

נירה שפק: מפעילים אותם מהתחנות ומהגופים, ובסוף הם נשארים לבד.

נירה שפק: יש לנו אנשים שנפגעו ולא יכולים לעבוד.

נירה שפק: אני מדברת על העוטף.

ינון אזולאי: אני רק רוצה לסיים ולהגיד שהביקורת היא ביקורת בונה.

ינון אזולאי: לוחמי האש עושים את עבודתם נאמנה, ראינו רק לא מזמן את השריפה, איך שהם לא ישנו ימים ולילות.

ינון אזולאי: השוטרים ברובם עושים את עבודתם נאמנה.

ינון אזולאי: יש עשבים שוטים בכל מקום.

ינון אזולאי: אבל לצערנו לפעמים אנחנו רואים איך העשבים השוטים מתרבים וצריך לעשות לזה מחסום ולהגיד: עד כאן.

ינון אזולאי: ביקרתי בבתי סוהר, הסוהרים שם עושים ונותנים את הנשמה ועושים הכול, אני יודע.

ינון אזולאי: אגב, גם לציבור שומרי התורה ומצוות, יש מענה בתוך בתי הכלא.

ינון אזולאי: יש דברים שצריך לשפר אותם, אי אפשר להגיד שהכול 100%.

ינון אזולאי: אבל שתהיה יותר אוזן קשבת.

ינון אזולאי: אני אומר לכם – גם בשב"ס, כולם עושים את העבודה.

ינון אזולאי: הביקורת היא לא ביקורת עליהם ספציפית אלא ביקורת כמערכת שאנחנו צריכים לשנות, אבל מצד שני לחזק אותם.

ינון אזולאי: וכשאנחנו מדברים גם במגזר הערבי, הרי הפסיקו את המבצע של איסוף הנשק.

ינון אזולאי: הפסיקו את זה לזמן לא יודע.

ינון אזולאי: פרסם את זה ג'וש בריינר.

ינון אזולאי: אני אומר: למה לזמן לא ידוע?

ינון אזולאי: תביאו תחליף לאותו מבצע.

ינון אזולאי: לכן אני אומר שהדברים האלה הם ביקורת בונה כבוד השר, על מנת שנוכל לראות באמת איך כולנו נוכל לחיות פה בשקט.

ינון אזולאי: ומי שקיבל את העונש, ירצה את העונש, אבל גם נדאג לזכויות שלו.

ינון אזולאי: תודה.

מאיר יצחק הלוי: תודה רבה חבר הכנסת אזולאי.

מאיר יצחק הלוי: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: תודה רבה מכובדי היושב-ראש, אין ספק שמה שעובר על החברה הערבית מבחינת שפיכות דמים כתוצאה מפשיעה ואלימות, חייב להיות תחת הכותרת מכת מדינה.

אחמד טיבי: למה אני אומר את זה?

אחמד טיבי: כי בעבר הממשלה התייחסה וכינתה מכת מדינה תופעות כאלה בחברה היהודית.

אחמד טיבי: וכשההגדרה היא מכת מדינה היחס הוא אחר.

אחמד טיבי: למשל, הברחות הנשק מבסיסי הצבא, מהגבול, מאזורים אחרים – היא מכת מדינה וצריך להפסיק אותה.

אחמד טיבי: דיברו רבות על להכניס את הצבא או לא להכניס.

אחמד טיבי: מהצבא דרוש רק דבר אחד כדי להתערב: להפסיק את ההברחות, את מסלול ההברחות של הנשק מהבסיסים שלו לתוך הישובים הערביים.

אחמד טיבי: זה כל מה שהוא צריך לעשות בנושא של הפשיעה.

אחמד טיבי: דמי חסות: אתמול נפגשנו אוסאמה סעדי עם השר בר לב, אין ספק שהגישה של השר בר לב שונה מהגישה של אמיר אוחנה וארדן, אין ספק, כל אחד יודע.

אחמד טיבי: בניתים התוצאה בשטח היא כואבת.

אחמד טיבי: יש המשך של הרציחות.

אחמד טיבי: האלימות גואה, הפשיעה גואה.

אחמד טיבי: ויש רושם, בעצם יותר מאשר רושם, שארגוני הפשיעה יותר חזקים מהמשטרה.

אחמד טיבי: שמעתי את נירה מדברת שאין הרתעה.

אחמד טיבי: איך היא נתנה דוגמה שאין הרתעה?

אחמד טיבי: שמרביצים לשוטר או פוגעים בניידת.

אחמד טיבי: לא.

אחמד טיבי: אין הרתעה כאשר רוצח יכול לרצוח עוד פעם כי לא הענישו אותו בפעם הראשונה.

נירה שפק: גם נכון.

אחמד טיבי: אין פיענוח מספיק בחברה הערבית.

אחמד טיבי: שיעור הפיענוחים בחברה הערבית הוא 20% פלוס-מינוס.

אחמד טיבי: בחברה היהודית הם פי הרבה יותר.

עמר בר-לב: 50.

אחמד טיבי: יותר מ-50 לדעתי.

אחמד טיבי: אוקיי?

אחמד טיבי: כך שהפושע בחברה הערבית יכול לרצוח והוא לא נזרק לכלא, והוא רואה "כי טוב", ואפשר לרצוח עוד פעם.

אחמד טיבי: הקלות של הרצח בשנים האחרונות היא מקוממת.

אחמד טיבי: אגב, אפשר לרצוח תמורת כמה אלפי שקלים, לפעמים כמה מאות שקלים משלמים לחיילים קטנים, לבני נוער בני 19, 20 וככה מקפחים חיי אדם.

אחמד טיבי: רוצחים.

אחמד טיבי: יורים.

אחמד טיבי: נשק זמין בכמויות.

אחמד טיבי: כנראה מאות אלפי כלי נשק, אין מספר מדויק.

אחמד טיבי: מעולם המשטרה לא סיפקה לציבור מספר מדויק כמה כלי נשק לדעתה נמצאים ביישובים הערבים.

אחמד טיבי: תלמיד תיכון יכול להשיג אקדח מתי שהוא רוצה.

אחמד טיבי: אגב, התלמיד הזה שרוצה להשיג אקדח יודע מה המחיר של אקדח X, אקדח Y, כדורים, וכדומה.

אחמד טיבי: זה נורא.

אחמד טיבי: יש שני סוגי פשיעה ואלימות.

אחמד טיבי: יש פשיעה שזה ארגוני פשיעה, זה תפקיד המדינה לטפל בהם, לא ראשי רשויות, לא חברי כנסת, לא אנשי דת.

אחמד טיבי: ארגוני פשיעה, לא האזרח הפשוט, ממש כמו אצל היהודים.

אחמד טיבי: מהיהודים לא מבקשים לטפל בארגוני פשיעה בישובים היהודים.

אחמד טיבי: יש סוג שני של אלימות בעלת סממנים חברתיים, למשל, תלמיד שמרביץ למורה בבית ספר או סכסוך שכנים על קרקע.

אחמד טיבי: אלה דברים שכולנו נושאים באחריות.

אחמד טיבי: באחריות מהבית הספר, מהרחוב, בבית.

אחמד טיבי: הורים שרואים שלבן שלהם יש אקדח בגיל 17 ולא שואלים אותו מאיפה האקדח, למה אקדח, נושאים באחריות.

אחמד טיבי: המשטרה לבדה צריכה לטפל, והמשטרה חזקה.

אחמד טיבי: למה אני אומר שמשטרת ישראל היא משטרה חזקה ומקצועית?

אחמד טיבי: כי היא הצליחה.

אחמד טיבי: איפה היא הצליחה?

אחמד טיבי: בנתניה, בנהריה, בגוש דן.

אחמד טיבי: כשהיא רוצה היא מצליחה.

אחמד טיבי: ואני רוצה שהיא תצליח בטייבה ואום אל פחם, ובמקומות בישובים הערבים, כמו שהיא הצליחה בנתניה.

אחמד טיבי: והיא לא הטילה את האחריות על הקורבן בנתניה, על תושבי נתניה.

אחמד טיבי: פשוט, הייתה החלטה והיא בוצעה.

אחמד טיבי: לא יכול להיות שלגשת למכרז – זה לא מכרז רציני – זה סכנת חיים.

אחמד טיבי: כי ארגוני הפשיעה השתלטו על המכרזים בחלק מהרשויות המקומיות.

אחמד טיבי: השתלטו על המכרזים.

אחמד טיבי: חלק מהרציחות שהיו לאחרונה קשורות למכרזים.

אחמד טיבי: ויש כאלה שנאלצים לפנות לארגוני הפשיעה ולא לכתובות לגיטימיות אחרות בגלל שהפכו להיות גם מוקד לפתרון סכסוכים.

אחמד טיבי: ארגוני פשיעה.

אחמד טיבי: זה כישלון.

אחמד טיבי: כישלון של המדינה, כישלון של המשטרה וכישלון חברתי, כן.

אחמד טיבי: כישלון של החברה כאשר פושע הופך להיות מפושע לאיש שפונים אליו או למודל לחיקוי למשל לנוער בגיל 17 ו-18.

אחמד טיבי: אסור שהדבר הזה יימשך.

אחמד טיבי: אפרופו תחנות משטרה, אני גר בטייבה, בטייבה יש תחנות משטרה, מעולם לא ביקשתי להסיר אותה או להתנגד לקיומה.

אחמד טיבי: נשמעה כאן טענה על התנגדות לתחנות משטרה.

אחמד טיבי: באום אל פחם הוקמה תחנת משטרה, והרציחות לאחר הקמת המשטרה עלו.

אחמד טיבי: אני לא יודע.

אחמד טיבי: אני לא אומר שיש קשר בין הקמת תחנת המשטרה והעלייה ברציחות.

אחמד טיבי: אבל זה לא פתרון קסם, זה מה שאנחנו אומרים.

אחמד טיבי: הקמת תחנת משטרה היא לא פתרון קסם לטיפול בארגוני פשיעה.

אחמד טיבי: היא לא פתרון קסם.

אחמד טיבי: כפי שגיוס שוטרים ערבים ולא יהודים זה לא פתרון קסם.

אחמד טיבי: משטרת ישראל יכולה לטפל במה שנמצא אצלה.

אחמד טיבי: טוב שיש תקציב, אנחנו מדברים על תקציב אדוני השר, טוב שהקצתם תקציב.

אחמד טיבי: אבל טיפול בארגוני הפשיעה הוא לא רק באמצעות תקציבים.

אחמד טיבי: יש את רשות המיסים, אתם יודעים, יש טיפול כלכלי, טיפול בכל תחומי החיים.

אחמד טיבי: נקודה שנייה שאני רוצה לדבר עלייה היא תאונות דרכים.

מאיר יצחק הלוי: רק תתכנס כי השר צריך לענות.

אחמד טיבי: מיד.

אחמד טיבי: תאונות דרכים בחברה הערבית, שיעור ההרוגים מתאונות דרכים בקרב ערבים הוא יותר מהשיעור שלנו באוכלוסייה.

אחמד טיבי: גם תשתיות, גם גורם אנושי, גם חוסר הסברה ומודעות.

אחמד טיבי: כמו שינון אמר, יש כבישים אדומים והמשטרה יחד עם משרד התחבורה צריכים לשים דגש על הכבישים האדומים ועל הצורך לשים קץ או להוריד לפחות את שיעור ההרוגים הנורא – זה גם מוות נורא – כתוצאה מתאונות דרכים בחברה הערבית.

אחמד טיבי: תודה רבה.

מאיר יצחק הלוי: תודה.

מאיר יצחק הלוי: בבקשה, השר ממש צריך לצאת, אחרי זה ניתן לשר.

אוסאמה סעדי: שתי שאלות אדוני השר והמנכ"ל, בעניין גל הפשיעה והאלימות.

אוסאמה סעדי: אתמול נרצח עורך דין גאנם ג'בארין, והיום מתפרסם שהוא הגיש בעצמו תלונות למשטרה על איומים שהוא מקבל.

אוסאמה סעדי: וכנראה שהתלונות הללו לא טופלו.

אוסאמה סעדי: זה גם מתקשר למקרי רצח של נשים, שנשים מגישות תלונות והן לא מטופלות, ולצערנו אחרי זה היו מקרים של רצח אותן נשים ואנחנו יכולים לתת דוגמאות.

אוסאמה סעדי: אם אתה יכול באמת להתייחס לנושא הזה, כי זה נושא שעכשיו כולם מדברים עליו באום אל פחם ובחברה הערבית בכלל.

אוסאמה סעדי: לעניין השב"ס ואני ראיתי את המצגת בתחילה, אבל נאלצתי לצאת כי יש דיון בוועדת חוץ וביטחון על אלימות מתנחלים.

אוסאמה סעדי: חשוב מאוד שסוף סוף מדינת ישראל תקיים את פסיקת בג"ץ.

אוסאמה סעדי: זה שדוחים את זה כל הזמן, ועכשיו דוחים את זה ל-2027; האם באמת יש תוכנית ויש תיקצוב להקמת בתי כלא חדשים?

אוסאמה סעדי: ועד אז, יש את כל הנושא הזה של הפוסטה – כלי רכב שמסיע אסירים ועצורים – שאתם אמנם בוועדת חוקה, עכשיו אנחנו דנים בהצעת חוק ועדות חזותית שאתם רוצים לייעל ולחסוך בדיונים, אבל האם באמת יש תקציב לעניין הזה של הפוסטה?

אוסאמה סעדי: שבמקום שאותו רכב יסתובב בכמה בתי כלא ואז הנסיעה צריכה לקחת עשר שעות ו-12 שעות מבתי כלא, להקצות תקציב נוסף ואז לחסוך את הנסיעות האלה ולחסוך את הסבל של האסירים.

אוסאמה סעדי: תודה.

מאיר יצחק הלוי: תודה רבה.

מאיר יצחק הלוי: אדוני השר.

עמר בר-לב: כמה זמן יש לי?

אופיר כץ: אתה מחליט.

עמר בר-לב: אמרנו בהתחלה שעה וארבעים, לא?

אוסאמה סעדי: אז תתחיל.

עמר בר-לב: טוב, ראשית חלק גדול מחברי הכנסת ששאלו שאלות והעירו הערות אינם פה.

עמר בר-לב: בכל אופן, אתייחס לחלק מהנושאים שעלו.

עמר בר-לב: דבר ראשון צריך לזכור, זאת אמירה כללית – הגופים שמתחת לבט"פ הם גופים גדולים.

עמר בר-לב: משטרת ישראל היא קרוב ל-30,000 איש.

עמר בר-לב: ברור שיש צורך להשתפר כל הזמן, לשפר את ההתנהלות כמעט בכל תחום.

עמר בר-לב: ולצערי גם יש לא מעט חריגים בכל מיני אירועים מסוימים.

עמר בר-לב: התפקיד שלנו הוא לדאוג שהחריגים יהיו חריגים ולא יהיו נורמה.

עמר בר-לב: ופשוט אני מתייחס באופן כללי לחלק מההערות שנאמרו כאן בנושא הזה ביחס שוטרים לאזרח, וכן הלאה וכן הלאה.

עמר בר-לב: אני בהחלט מקבל את האמירות.

עמר בר-לב: שוב, חלק גדול מהנושאים שחברי הכנסת העלו היו אמירות, לא שאלות, אז בהחלט אנחנו מודעים לזה וזאת המטרה – שאירועים חריגים, יהיו חריגים ולא נורמה.

עמר בר-לב: אירועים חריגים תמיד יהיו וצריך לשאוף שיהיו מה שפחות.

עמר בר-לב: לגבי יעדים כמותיים שיושב-ראש הוועדה שאל.

עמר בר-לב: יש סדרה של יעדים כמותיים, אני יכול לתת כמה דוגמאות.

עמר בר-לב: היעדים הכמותיים הכי פשוטים והכי ברורים זה בנושא כוח אדם בגופים השונים.

עמר בר-לב: אתן לכם דוגמה: אם בשנת 2020 במשטרת ישראל היו רק 2% מהשוטרים היו מוסלמים, אז היעד לסוף שנת 2022 שזה יעלה ל-3.5%.

עמר בר-לב: אני מזכיר שבמדינת ישראל בערך 20% מהאוכלוסייה היא אוכלוסייה לא יהודית.

עמר בר-לב: אותו דבר בשב"ס, בכיבוי אש, אותו דבר לגבי יוצאי אתיופיה, ולגבי נושאים מגדריים ונשים.

עמר בר-לב: בדיוק התחלתי לענות על הנושאים הכמותיים ששאלת.

עמר בר-לב: זאת אומרת שיש כאן ממש באחוזים יעדים מאוד ברורים.

עמר בר-לב: אני יודע שברגע שלא קובעים יעד, אז גם לא יודעים עד כמה עמדו בו.

עמר בר-לב: כשקובעים יעד גם בסוף אם עומדים ב-80% ממנו, 70%, זאת ההתחלה.

עמר בר-לב: יש יעדים נוספים בחלק מהתחומים, אני פשוט לא רוצה להיכנס ליותר מדי פרטים, למשל, משפחות פשע, יש יעד כמותי מבחינת המדיניות שלי למשטרת ישראל – כמה משפחות פשע צריך להביא לבית המשפט במהלך שנת 2022.

עמר בר-לב: לא אכנס למספרים, אבל זה ברור למה.

עמר בר-לב: בנושא רצח, היעד זה לרדת לפחות ב-10% במספר מקרי הרצח.

עמר בר-לב: בנושא התאונות הקטלניות, לרדת ב-15%.

עמר בר-לב: אני נותן לכם ככה טעימות של דוגמאות.

עמר בר-לב: פשיעה חקלאית שהעלתה נירה שאיננה כאן, יש ירידה בפשיעה החקלאית, היעד הוא לרדת בעוד 10% לפחות.

עמר בר-לב: נושא השירותיות לאזרח שדיברנו קודם, והזכירו אותו חלק מחברי הכנסת, לגבי הנושא הזה – עלייה ב-15% בנכונות לפנות ולדווח למשטרה.

עמר בר-לב: איך אתה בודק את השירותיות?

עמר בר-לב: אם אזרחים לא פונים, סימן שיש כאן בעיה בשירותיות.

עמר בר-לב: אם יותר ויותר אזרחים פונים, אז זה מצביע על עלייה בשירותיות.

עמר בר-לב: יש מדדים שקבענו, למשל, בנושא תחושת הביטחון האישי – נשאלתי על זה כאן.

אופיר כץ: זה עדיין 15%?

עמר בר-לב: עד סוף 2022.

אופיר כץ: לא, סקר שעשיתם לאיזה שנה?

עמר בר-לב: כל היעדים שאמרתי לכם זה עד סוף שנת 2022.

אופיר כץ: היעד הוא רוצה שתהיה עלייה של 15%?

תומר לוטן: ירידה.

עמר בר-לב: לא, בשיפור השירותיות לעלות ב-15%, בתאונות לרדת ב-15%.

עמר בר-לב: יש נושאים שאנחנו עושים בהם סקרים, למשל, בנושא תחושת הביטחון האישי.

עמר בר-לב: זה נושא מאוד חשוב, אבל איך אתה מודד אותו?

עמר בר-לב: שיפור בהשוואה על פי סקר הלמ"ס שייעשה, יש סקרים קודמים, ואנחנו צריכים להוכיח קודם לעצמנו ואחרי זה לציבור שהיה שיפור.

עמר בר-לב: יש הרבה מאוד יעדים כמותיים.

עמר בר-לב: לגבי אלימות ברשתות החברתיות, שוב, יש את פרויקט 105 שהוא בעיקר עוסק באלימות בפגיעה בבני נוער ברשתות החברתיות.

עמר בר-לב: פרויקט מאוד מוצלח שהושק לפני ארבע שנים בלבד.

עמר בר-לב: מוצלח מאוד.

עמר בר-לב: אחד היעדים למשטרת ישראל זה לחשוב ולעשות פיילוט בפרויקט נוסף.

עמר בר-לב: נושא של תחנות משטרה - - -

ינון אזולאי: רק לגבי זה, לגבי הרשתות החברתיות, יש היום גם את הסיפור של הטלגראס ודברים כאלה.

ינון אזולאי: יש לכם אכיפה?

ינון אזולאי: אתם מצליחים באמת להגיע?.

עמר בר-לב: מה זה אכיפה?

ינון אזולאי: השאלה אם אתם מצליחים להגיע אליהם?

ינון אזולאי: אנחנו יודעים שהרבה בני נוער נופלים שם.

עמר בר-לב: רגע, בשביל שהמשטרה תטפל בנושא מסוים היא צריכה שמישהו יגיש תלונה.

עמר בר-לב: אוקיי?

ינון אזולאי: לא, לא, אם אני עכשיו יושב פה כשוטר, אני רוצה לדעת כחוקר, כולנו יודעים שזה מסתובב, אתה נכנס לטלגראס ואתה יכול להזמין, יש כל מיני שיטות, אני לא בדיוק מתמצה, אני לא יכול לעשות עם זה כלום, אבל אתה מזמין ואז מגיע שליח ונותן לך.

ינון אזולאי: אם רוצים לעלות על הרשתות האלו אפשר לעלות, השאלה אם אתם עושים צעד גם בשביל לתפוס אותם ולמגר את זה או שאתה אומר לי: אני יושב ואני מחכה לתלונה.

ינון אזולאי: התלונה הרי לא בדיוק תגיע כל כך מהר.

ינון אזולאי: כי הרי לכולם יש את אותו אינטרס.

עמר בר-לב: תראה, אתה מדבר על מה שנקרא הdarknet- – רשת אפלה – על הדברים שקורים ברשת השחורה.

עמר בר-לב: ברור שכל הנושא של פשעים דיגיטליים ופשיעה דיגיטלית, שלצערנו עלתה מאוד בתקופת הקורונה כי הייתה הרבה יותר הסתובבות, הייתה קפיצת מדרגה – אין ספק שזה נושא חשוב מאוד שמשטרת ישראל צריכה להתמודד איתו.

עמר בר-לב: זה ברור.

ינון אזולאי: כרגע אין משהו.

עמר בר-לב: לגבי הרעיון של איגום תחנות, כמו שהזכיר מאיר יצחק הלוי, שנמצא באילת ובמקומות אחרים; הרעיון הוא רעיון מצוין.

עמר בר-לב: כמובן שיש כאן שאלה תקציבית.

עמר בר-לב: מזה אני רוצה להרחיב לנושא תחנות המשטרה בכלל.

עמר בר-לב: גם חבר הכנסת אחמד טיבי שם סימן שאלה עד כמה תחנת משטרה משפרת את ההתמודדות עם הפשיעה.

עמר בר-לב: אז התשובה היא שתחנת משטרה משפרת את ההתמודדות עם הפשיעה, אבל יש כאן אבל.

עמר בר-לב: אם היום אנחנו מחליטים להקים תחנת משטרה, שזה אומר 50 מיליון שקל, היא תתחיל לפעול רק בסוף 2023.

עמר בר-לב: לכן כשאנחנו מדברים היום על מאבק באלימות ובפשיעה, הייתה שאלה מאוד רלוונטית שהמשטרה התלבטה בתוך עצמה וגם אנחנו: האם נכון לדוגמה, לקחת 50 מיליון שקל מסוימים ולהשקיע אותם בבניית תחנה שאת התוצאות נתחיל לראות בסוף 2023 או לקחת את הכסף הזה ולהשקיע בדברים שישפיעו בצורה מידית?

עמר בר-לב: למשל, הקמת מפלג כלכלי שכל ייעודו לעסוק בתקיפה דרך הגורמים הכלכליים.

אחמד טיבי: אפשר לשכור מבנה מארגוני פשיעה.

ינון אזולאי: אפשר גם לשכור את השוטרים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: שמה יש חיילים.

אופיר כץ: אפשר מאבטחים מהתנועה האסלאמית.

ינון אזולאי: כפר קאסם, לא?

אחמד טיבי: יש השתלטות על מבנים וקרקעות.

עמר בר-לב: חברת הכנסת זועבי, לגבי האמירה שלך, היו לנו תוכניות מצוינות, בואו נתחיל לבצע – זה בדיוק המסר.

עמר בר-לב: המסר שלנו, ואני והמשטרה והגופים האחרים לא מחכים לתקציב של 2022.

עמר בר-לב: הדברים שאפשר לעשות היום, אנחנו עושים היום.

עמר בר-לב: יש הרבה מאוד שינויים שהמפכ"ל הכניס.

עמר בר-לב: שינויים חיוביים שגם נותנים את אותותיהם.

עמר בר-לב: אבל הבעיה היא כפי שאמרתי קודם, למה האזרחים לא מרגישים את זה?

עמר בר-לב: כי לדעתי בעקבות שומר החומות הייתה קפיצה גדולה מאוד בפשיעה, בזילות של שימוש בנשק וכן הלאה.

עמר בר-לב: ולכן לצערי יש כאן – גם האזרחים לא מרגישים בזה והרבה פעמים גורמים במשטרה מאוד מאוד מתוסכלים כי הם עושים דברים יותר טוב מאשר שעשו בעבר, אבל האזרחים לא מרגישים.

עמר בר-לב: אתן דוגמה: בדרום – מישהו שאל אותי על הדרום – מעצר עד תום ההליכים בשלושת החודשים האחרונים קפיצה ב-100% על מספר האירועים שהיו בתקופה המקבילה אשתקד.

עמר בר-לב: אם זה לנושא של ירי, אם זה לנושאים אחרים, גם בנושא הפשיעה הכלכלית.

עמר בר-לב: בדקתי את עצמי, לא לפני הפגישה, לפני פגישות אחרות לראות האם באמת השינויים שהציגו לי במחוז דרום, שינויים דרמטיים, האם הם מביאים תוצאות והתשובה היא כן.

עמר בר-לב: מבחינה כמותית התשובה היא כן.

עמר בר-לב: האם זה מספיק?

עמר בר-לב: התשובה היא לא.

עמר בר-לב: חד משמעית זה לא מספיק.

אוסאמה סעדי: מה עם תקציבים לבתי כלא ושטח המחייה?

עמר בר-לב: תכף אגיע לזה.

עמר בר-לב: אני הולך לפי הסדר.

אלכס קושניר: אדוני השר, יש לנו שבע דקות.

עמר בר-לב: לגבי ההרתעה - - -

אופיר כץ: - - - לא קיבלתי אותו.

עמר בר-לב: לגבי ההרתעה, נאמרו כאן אמירות שהמשטרה איבדה את ההרתעה שלה.

עמר בר-לב: אני רוצה לומר כמה דברים: אחד, במשך שלושת השנים האחרונות ואולי יותר, יותר משלושת השנים האחרונות, גורמים מסוימים, כולל בממשלה, עשו מאמצים בשביל להחליש את המשטרה.

עמר בר-לב: זה התחיל במתקפות על רב ניצב אלשיך, וזה המשיך בכך שלא מינו מפכ"ל כי אם רק ממלא מקום, וכן הלאה וכן הלאה.

עמר בר-לב: אלו רק דוגמאות מסוימות.

אופיר כץ: ניסו למנות מנכ"ל, הוועדה פעמיים פסלה.

עמר בר-לב: אלו רק דוגמאות נוספות.

עמר בר-לב: לכן בסוף ההרתעה, אם רוצים לחזק את ההרתעה, זה לא בדיבורים זה במעשים.

עמר בר-לב: והמעשים שאנחנו עושים, אני מאמין שיחזקו את ההרתעה.

עמר בר-לב: אם אנחנו מסתכלים על השבועות האחרונים, בסוף השבוע האחרון, בימי רביעי עד שבת, נעשו מבצעים בכל הארץ – בדרום, בצפון, במרכז.

עמר בר-לב: מבצעים עם מאות שוטרים שהשתתפו במבצעים שהגיעו ליעדים שנחשדו כעוברים על עבירות.

עמר בר-לב: בוצעו הרבה מאוד מעצרים.

עמר בר-לב: נמצאו כלי נשק.

עמר בר-לב: נמצאו סמים.

עמר בר-לב: נמצא כסף מזומן.

עמר בר-לב: שבוע לפני כן ביום שישי במחוז צפון, 350 שוטרים פשטו על 63 יעדים.

עמר בר-לב: את הדברים האלה לא ראיתם לפני חצי שנה ומעלה.

עמר בר-לב: זאת אומרת שיש כאן - - -

ינון אזולאי: - - - אף פעם לא - - -

אופיר כץ: - - - פעם ראשונה שתופסים סמים ונשקים.

אופיר כץ: זה לא התפקיד של המשטרה?

עמר בר-לב: יש כאן ריכוז מאמץ מבצעי - - -

ינון אזולאי: נשמע כאילו זאת הצלחה שפעם הראשונה זה יוצא.

עמר בר-לב: ותאמינו לי, מפכ"ל המשטרה מבין בנושאים המבצעיים ואגלה לכם עוד סוד: גם אני מבין בכמה דברים מבצעיים.

עמר בר-לב: יש כאן קפיצת מדרגה או שתי מדרגות במעשים בשטח.

אופיר כץ: הוגשו כבר כתבי אישום על המעצרים האלו של ה - - -

עמר בר-לב: תראו, כתבי האישום זה כבר לא במגרש של הבט"פ.

עמר בר-לב: הוזכרו כאן גם כמה הערות לגבי דלתות מסתובבות וכן הלאה.

עמר בר-לב: חלק מהדברים, לשנות את המציאות הזאת – אתם צודקים.

עמר בר-לב: דלתות מסתובבות, אנשים מגיעים למעצר עד תום ההליכים ובסוף משחררים אותם.

עמר בר-לב: חלק מהדרך להתמודד עם זה, זה עם שינוי חקיקה ועדכוני חקיקה.

עמר בר-לב: מעונשי מינימום, נדמה לי היום - - -

אופיר כץ: אתמול הצבענו על זה.

עמר בר-לב: אתמול - -

אופיר כץ: אגב, גם אנחנו באופוזיציה הצבענו בעד

עמר בר-לב: - - עבר בכנסת.

עמר בר-לב: דרך זה, דרך למשל חוק, מישהו הזכיר מצלמות, נדמה לי שאתה הזכרת את המצלמות.

עמר בר-לב: אז התשובה היא לא.

עמר בר-לב: אחרי שקורה אירוע, נכון לחוק היום, המשטרה לא יכולה לבוא אוטומטית ולאסוף את כל המצלמות.

עמר בר-לב: בימים אלה אנחנו מגישים – שוב, זה משרד המשפטים מוביל את זה – הצעת חוק שתאפשר במקרים כאלה שקרה פשע, תאפשר למשטרה ללא צו שוטר לאסוף את כל המצלמות.

ינון אזולאי: כמה נעצרו בפעם האחרונה, וכמה שוחררו ללא שום הגבלה?

ינון אזולאי: זה מאוד חשוב, כי לפעמים יש מסה של מעצרים, כדי ליצור הרתעה, אבל אנחנו יודעים שגם במעצרים האלה לא פעם היו אנשים שלא באמת נשארו שם, ואפילו ברמה של חפים מפשע.

ינון אזולאי: אנחנו יודעים את זה.

ינון אזולאי: השאלה היא האם יש לך את הנתון הזה?

ינון אזולאי: אתה יודע מה – רק על המעצרים האחרונים.

ינון אזולאי: אני כבר לא מבקש על השנה האחרונה.

עמר בר-לב: אין לי את הנתון הזה.

עמר בר-לב: מה שאני אומר הוא שחלק מההתמודדות בדיוק עם נקודת התורפה הזו, שאנשים בסוף נעצרים ומשוחררים או מקבלים על החזקת נשק לא חוקי מעצר של שלושה חודשים או שישה חודשים.

עמר בר-לב: חלק מהעניין הזה הוא שינויי חקיקה או חקיקה חדשה, יש הצעת חוק שתגיע לדעתי לוועדת חוקה בנושא של לאפשר לשוטרים חיפוש בבתים שיש בהם חשד כזה או אחר או עדות כזאת או אחרת שזאת לא עדות ש - - - היום הם צריכים אישור של שופט.

עמר בר-לב: הדברים האלה בקנה, הדברים האלה יגיעו כאן לוועדות בכנסת להערכתי בשלושת-ארבעת החודשים הקרובים, וחלק מהשאלה היא כמה מהר הם יצאו כאן בצורה של חקיקה?

אופיר כץ: אדוני השר, אני פה עם החוק של הפיקוח, ורשום שמשטרת ישראל ורשות התביעה רשאיות להשתמש בצילום לשם מניעת ביצוע עבירה, חקירה, עבירה או לשם ניהול הליך פלילי.

אופיר כץ: זה בחוק הפיקוח, הם כן יכולים לגשת למצלמות של גני הילדים.

עמר בר-לב: אז התשובה היא לא.

אופיר כץ: זה החוק.

עמר בר-לב: אני לא יודע לגבי ילדים בפרט.

עמר בר-לב: אבל באופן כללי התשובה היא לא, ולכן עכשיו אנחנו מביאים הצעת חוק שתאפשר את זה.

עמר בר-לב: לגבי השאלות על בתי הכלא, יש דברים שאני צריך לבדוק, השאלה של שיחת טלפון מהכלא שהיא הרבה יותר יקרה וכן הלאה, אני כמובן אבדוק.

עמר בר-לב: כמה דברים: יש כמובן את החלטת בג"ץ, נכון להיום, שב"ס עומד על קרוב ל-50%, בין 40% ל-50%, בהגדרה של 4.5 מטר.

עמר בר-לב: בסוף 2022 השאיפה היא להגיע ל-80%.

עמר בר-לב: עדיין, ואני אומר את זה כאן בצורה ברורה, לצערי אנחנו לא נגיע בסוף 2022 ל-100%.

עמר בר-לב: חלק מהעניין הוא גם תלוי במה יהיה תקן הכליאה, ותקן הכליאה מתקשר לשאלה שנשאלתי על שחרור מינהלי כזה או אחר.

עמר בר-לב: יש תקן כליאה היום.

עמר בר-לב: תקן הכליאה היום הוא 14,000.

ינון אזולאי: יש כמה שאלות שלא קיבלנו תשובות.

עמר בר-לב: רגע, שניה.

ינון אזולאי: סליחה, אני רוצה לשאול.

עמר בר-לב: שנייה, מה זה אומר?

עמר בר-לב: זה אומר שאם מחר בבוקר, בגלל אלף ואחת סיבות, אנשים שקיבלו תקופת מעצר כזאת ואחרת, יש 14,005 אסירים?

עמר בר-לב: צריך חמישה אסירים לשחרר.

ינון אזולאי: שאלתי כמה כאלה כרגע נמצאים אם יש?

עמר בר-לב: לכן, ישנם קריטריונים מסוימים את מי ניתן לשחרר תחת העניין הזה.

עמר בר-לב: גם פה, אנחנו מביאים עדכון של הצעת החוק.

עמר בר-לב: לדוגמה - - -

ינון אזולאי: לא, אבל עד שתעבור פה הצעת החוק, אנחנו יודעים שקיימים.

עמר בר-לב: תקשיב.

ינון אזולאי: אני מקשיב, אני יודע, אני מכיר.

עמר בר-לב: אתה לא יודע, כי אתה לא יודע מה אנחנו הולכים להביא.

ינון אזולאי: בסדר, אבל אני שואל על עכשיו, לא שאלתי מה מביאים.

עמר בר-לב: אולי זה לא מעניין אותך, אוקיי.

עמר בר-לב: אז אם זה לא מעניין - - -

ינון אזולאי: אני שואל על עכשיו.

ינון אזולאי: מה אני שואל?

ינון אזולאי: החקיקה זה בסדר, אין לי בעיה להישאר פה עוד שעתיים, הבעיה שהיושב-ראש לוחץ שאפילו לא קיבלתי תשובות על דברים שלי, שזה מאוד חשוב.

ינון אזולאי: אם זה על המגזר החרדי, על אנשים עם מוגבלויות, על אסירים שאתה מדבר.

ינון אזולאי: ביקשתי לדעת כמה יש כרגע שיכולים להשתחרר בשחרור המינהלי ולא משתחררים ולמה לא משתחררים?

ינון אזולאי: זה מה שביקשתי לדעת.

עמר בר-לב: לא, לא.

עמר בר-לב: כל מי שעל פי החוק צריך להשתחרר בשחרור המינהלי הוא משוחרר.

ינון אזולאי: אוקיי, תודה.

ינון אזולאי: זהו.

עמר בר-לב: - - -

ינון אזולאי: הייתה תקופה שלא היה אפשר בגלל שלא היה ועדה, לכן אני שואל.

עמר בר-לב: עוד משפט, היה פקק בשחרורים המינהליים עד שיוקמו הוועדות.

עמר בר-לב: זה צריך להגיע.

עמר בר-לב: מהרגע שהוקמו הוועדות, כל מי שאמור להשתחרר בשחרור מינהלי ישוחרר.

ינון אזולאי: בדיוק בגלל זה שאלתי.

ינון אזולאי: תודה.

אלכס קושניר: אדוני השר, אדוני המנכ"ל, תודה רבה.

ינון אזולאי: רק שתדע שעל המגזר החרדי לא קיבלנו תשובות, לא על אנשים עם מוגבלות, אני חושב שלפחות תתייחס למגזר החרדי.

ינון אזולאי: תודה.

אלכס קושניר: תן לי להתייחס לזה.

אלכס קושניר: אני יודע שלא קיבלתם תשובות לכל השאלות, מפאת קוצר הזמן, יש לנו דיון נוסף שצריך להתחיל בשעה 14:00.

אלכס קושניר: אני מבקש אדוני השר ואדוני המנכ"ל, לתת לנו תשובות בכתב על כל הנושאים שלא הספקנו לענות לפני שאנחנו נעבור על הצבעות על התקציב.

אלכס קושניר: תעבירו את זה בבקשה לוועדה.

אופיר כץ: רגע, אלכס, את הדוגמאות שהבאתם, נוכל להעביר לשר שיבחן את התלונות של האזרחים?

אופיר כץ: זה אפשרי?

עמר בר-לב: בהחלט.

עמר בר-לב: כל הנתונים הנוספים שאתם רוצים, תעבירו אלינו ואנחנו נשיב בכתב.

אלכס קושניר: בסדר גמור.

אוסאמה סעדי: גם הנושא של העורך דין שנרצח אתמול, שהיו תלונות למשטרה שלא טופלו?

אלכס קושניר: תודה רבה אדוני השר, תודה רבה לעובדי המשרד, המשטרה, השב"ס, מכבי האש.

אלכס קושניר: ואני באמת רוצה לחזק אתכם ולברך אתכם, אתם עושים עבודת קודש יחד עם המשרד.

אלכס קושניר: אדוני השר, הצלחה שלך זה הצלחה שלנו, אז בהצלחה.

אלכס קושניר: תודה רבה.