ועדת הכלכלה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 48, 2021-10-12 11:30

מיכאל ביטון: שלום רב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

מיכאל ביטון: אנחנו ממשיכים בחוק שאנחנו מכנים רפורמת הבנקאות הפתוחה, שירות מידע פיננסי שיאפשר לתת הצעות טובות יותר ללקוחות.

מיכאל ביטון: המידע הזה נמצא בבנקים והחוק הזה מסדיר מי יוכל לקבל מידע פיננסי באישור הלקוח כדי לתת לו הצעות לשירותים שונים כולל חברות קיימות, חברות חוץ בנקאיות וחברות פינטק שהולכות וצומחות בתחומים הללו.

מיכאל ביטון: היינו בשלב ההקראה.

מיכאל ביטון: הגענו לסעיף 24.

מיכאל ביטון: מהסעיף הזה אמרתי שתינתן אפשרות להעיר על 24 כי לא סיימנו הערות.

מיכאל ביטון: אם יש למישהו בזום הערה על 24, הוא גם יוכל לומר אותה.

מיכאל ביטון: נמשיך לקרוא עוד כמה סעיפים, ותינתן זכות להעיר גם על 24 בסבב ההערות הבא.

מיכאל ביטון: אנא המשיכו לקרוא.

מיכאל ביטון: 25.

מיכאל ביטון: בבקשה.

עמיהוד שמלצר: הגבלות על איסוף או קבלה של מידע פיננסי ושימוש בו.

עמיהוד שמלצר: 25.

עמיהוד שמלצר: (א) נותן שירות לא יאסוף מידע פיננסי, לא יקבל מידע פיננסי שנאסף בידי אחר, ולא יעשה שימוש במידע שנאסף על ידו או על ידי אחר, אלא לשם מתן שירות ללקוח הנוגע להתנהלותו הכלכלית, על בסיס אותו מידע, ובכלל זה – (1) ריכוז מידע פיננסי בעבור הלקוח; (2) ריכוז מידע פיננסי והעברתו לגוף שניתן להעביר לו מידע לפי סעיף 29, לשם שימוש במידע על ידי אותו גוף, בעבור הלקוח, למטרה כאמור באותו סעיף; (3) השוואת עלויות; (4) תיווך; (5) ייעוץ בדבר התנהלות כלכלית; (6) מתן הצעה מטעם נותן השירות להתקשרות עם הלקוח.

עמיהוד שמלצר: (ב) נותן שירות לא יאסוף מידע פיננסי, לא יקבלו ולא יעשה בו שימוש, כאמור בסעיף קטן (א), אלא לאחר שהלקוח נתן את הסכמתו המפורשת לכך בהסכם עמו כאמור בסעיף 26.

עמיהוד שמלצר: (ג) נותן שירות לא יאסוף ולא יקבל מאחר אלא מידע פיננסי הדרוש לו לשם מתן השירות ללקוח כאמור בסעיף קטן (א).

עמיהוד שמלצר: (ד) על אף האמור בסעיף קטן (א) – (1) נותן שירות שהוא מקור מידע לא יאסוף מידע פיננסי, לא יקבלו ולא יעשה בו שימוש, כאמור בסעיף קטן (א), לשם מתן הצעה מטעמו להתקשרות עם הלקוח, כאמור בפסקה (6) של אותו סעיף קטן, בכל הנוגע למוצר פיננסי או לשירות פיננסי שמתקיימים לגביו שניים אלה: (א) המידע לגבי המוצר או השירות אינו כלול באחד מסלי המידע הפיננסי החלים לעניין אותו מקור מידע; (ב) הוא מוצר או שירות דומה למוצר או לשירות אחר שהמידע לגביו כלול באחד מסלי המידע הפיננסי החלים לעניין מקור מידע אחר; לעניין זה, "מוצר או שירות דומה", למוצר או שירות אחר – מוצר או שירות השייך לאותו סוג מוצרים או שירותים שנועדו לתכלית דומה, המנוי בתוספת הרביעית שאליו שייך גם המוצר או השירות האחר; (2) נותן שירות רשאי לעשות שימוש במידע פיננסי שאסף או שהתקבל מאחר, כאמור בסעיף קטן (א), גם לצרכים סטטיסטיים הקשורים למתן שירות מידע פיננסי לכלל לקוחותיו, ובלבד שניתנה לכך הסכמה מפורשת של הלקוח ושהמידע שיוצג ללקוחות יהיה מידע סטטיסטי שהוא מידע לא מזוהה; (3) השר, בהסכמת שר המשפטים ובהתייעצות עם מאסדר נותן השירות, רשאי לקבוע שימושים שנותן שירות לא יהיה רשאי לעשות במידע פיננסי ולא יהיה רשאי לאסוף או לקבל מידע לצורך עשייתם, לפי סעיף קטן (א), אם מצא כי הדבר דרוש לשם שמירה על עניינם של לקוחות נותן השירות.

עמיהוד שמלצר: (ה) השר רשאי לקבוע, משיקולים הנוגעים לתחרות במערכת הפיננסית, כי הוראות סעיף קטן (ד)(1) לא יחולו על נותן שירות שהוא מקור מידע בעל היקף פעילות קטן ושמתקיימים לגביו תנאים שיקבע.

עמיהוד שמלצר: (ו) אין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מהוראות כל דין אחר, ובכלל זה מחובת רישוי לפי דין אחר, החלות לעניין שימוש במידע פיננסי כאמור בסעיף קטן (א).

עמיהוד שמלצר: המטרה של החוק היא להגביר את התחרות בשוק הפיננסי, ולכן אנו פה מכווינים את המטרות שלשמן ניתן לאסוף מידע או לעשות בו שימוש שזה רק לשם מתן שירות ללקוח ולא לשם מכירת המידע או שירות לגורם אחר, וגם שירות ללקוח שנוגע להתנהלותו הכלכלית.

עמיהוד שמלצר: בהמשך הסעיף אנו פורטים דוגמאות שדיברנו עליהם גם בהגדרה של אילו שימושים נכנסים בהגדרה – השירות ללקוח ונוגעים להתנהלותו הכלכלית.

עמיהוד שמלצר: אעבור עליהם בקצרה, אבל נחדד שמדובר ברשימה שאינה סגורה ואלה רק דוגמאות של השירותים הללו.

עמיהוד שמלצר: ריכוז מידע פיננסי מאפשר פריקות – מדובר באיסוף של מידע פיננסי ממקורות מידע שונים.

עמיהוד שמלצר: למשל, אם יש ללקוח חשבון בנק, ויש לו הלוואה במקום אחר ואם הוא מנהל את חשבון הרכישה וקנייה של ניירות ערך במקום אחר, יוכל לבקש מנותן השירותים – תאסוף הכול ותציג במקום אחר, באתר אחד.

עמיהוד שמלצר: שתיים, ריכוז מידע פיננסי והעברתו לגוף שניתן להעביר לו מידע לפי סעיף 29.

עמיהוד שמלצר: מדובר בהעברת מידע לגופים שניתן להעביר אליהם מידע פיננסי – נגיע לסעיף 29.

עמיהוד שמלצר: 3 זה השוואה של עלויות, ריביות, שלא בהכרח כולל תיווך.

עמיהוד שמלצר: אפשר לומר - בנק מסוים פרסם שניהול העו"ש אצלו הוא במחיר כזה, אתה משלם במחיר אחר – יכול לעבור אליו.

עמיהוד שמלצר: תיווך זה תיווך בין גורמים שהם ספקים פיננסיים לבין הלקוח.

עמיהוד שמלצר: מעבירים לאותם גופים את המידע בהסכמה של הלקוח, ועל בסיס המידע הזה אותם גופים מציעים הצעות ערך ללקוח.

עמיהוד שמלצר: ייעוץ בדבר התנהלות כלכלית - מדובר בהגדרה מאוד רחבה בעניין התנהלות כלכלית.

עמיהוד שמלצר: למשל, איך כדאי לך לנהל את התזרים שלך, הצעות ייעול, הצעות לאפשרות לחיסכון, התראות במקרה שמחיר המוצר שאתה צורך, המחיר שלהם עלה ואלה רק דוגמאות.

עמיהוד שמלצר: פסקה (6) – מתן הצעה מטעם נותן השירות להתקשרות עם הלקוח.

עמיהוד שמלצר: כאן אפשרנו גם לספקים או ליצרנים של מוצרים פיננסיים להיות או בעלי רשיון או גורמים שפטורים מרשיון ובעלי אישור ויכולים לקבל את המידע של הלקוח באופן ישיר – לתת לו הצעה מטעמם.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: עדי בן אברהם, יועצת לשכת סוכני הביטוח.

מיכאל ביטון: הערות שאנו אוספים עכשיו זה רק לסעיפים שדנו בהם.

מיכאל ביטון: הערות כלליות עשינו כבר.

מיכאל ביטון: אם אתה רוצה להתייחס לסעיפים שהוקראו, 23,24, 25 – בבקשה.

עדי בן אברהם: בוקר טוב.

עדי בן אברהם: הנקודה שאנחנו רוצים להתייחס לגבי פרק ג' שחל לגבי הסעיפים האלה מתייחס לעובדה שסוכני הביטוח לא הוחרגו וניתן להם פטור רק לפרק ג', ואנו סבורים שסוכני הביטוח כגורם שמטפל ונגיש לציבור, צריך להיות פטור מכל התהליך של הרישוי והאישור.

עדי בן אברהם: מכאן אנו סבורים שכל הסעיפים שפה החריגו רק את סוכני הביטוח בפרק ג' צריך להחילם ביחס לסוכני הביטוח על כלל החוק.

מיכאל ביטון: נקבל התייחסות להערתך תכף.

מיכאל ביטון: עו"ד אייל דותן, איגוד הבנקים.

מיכאל ביטון: הבטחתי לך פעם קודם – 23, 24, 25, הערות.

מיכאל ביטון: בינתיים תתקן את התקלה וניתן לך בהמשך.

מיכאל ביטון: בבקשה.

עודד אופק: הערה שיש לנו בסעיף 24(2) – יש הבחנה בין רגולטורים שונים וההסדרה שתחול עליהם.

עודד אופק: אנו חושבים שלא צריך להיות ארביטראז' רגולטורי במובן זה שכל מאסדר יקבע הוראות שונות לגבי ניגוד העניינים.

עודד אופק: אנו חושבים שהוראות ניגוד העניינים צריכות להיות לכל הגופים ולא רק לחלק מהגופים שייקבעו בהתאם להסדר הרלוונטי – מה שפותח פתח בהמשך לארביטראז' רגולטורי בין הגופים השונים.

מיכאל ביטון: נא להתייחס לשתי ההערות.

מיכאל ביטון: אתה איגוד האשראי ואיגוד הביטוח – נא להתייחס.

מיכאל ביטון: בבקשה.

יובל טלר: לגבי ההערה של נציג לשכת סוכני הביטוח – אני מניח שנדבר על זה כשנגיע לסעיף 37 שמדבר על הסוגיה הזאת.

איתי עצמון: כאן מדובר על אותן הוראות?

יובל טלר: הוא התייחס לסעיף 37 שמחיל פטור על סוכני ביטוח.

יובל טלר: זה לא הסעיף הזה.

יובל טלר: זה כל הפרק הזה.

יובל טלר: סעיף 37 לא פוטר אותם מזה אלא אומר שפעילות התיווך של סוכני הביטוח שמוסדרת בחוק סוגני הביטוח לא תוסדר בהתאם לחוק הזה כי יש ההסדרה המקבילה שלו.

יובל טלר: זה לגבי הסוגיה הזאת.

יובל טלר: לגבי הנקודה השנייה – התייחסנו לנושא של הארביטראז' הרגולטורי לגבי הוראות מאסדר.

יובל טלר: בדיוק בגלל זה קבענו את הסמכות לשר לקבוע כשיראה שיש בעיה של חוסר אחידות בין הרגולטורים – השר יוכל לקבוע את הדברים בתקנות גם, כדי לצמצם אותו ארביטראז' שעלול להתפתח.

יובל טלר: אנו כן חושבים שבמהות זה משהו שמאוד מכוון פעילות שוטפת של גופים.

יובל טלר: לכן העדיפות היא שזה כן יהיה באמצעות מאסדר ולא באמצעות שר.

יובל טלר: ככל שתהיה בעיה של ארביטראז' רגולטורי, הדבר הזה יוכל לחזור לעלות לשר, ושם הוא יאחד את הרגולציה בנושא הזה ויקבע הוראות אחידות.

אוהד מעודי: היושב-ראש, אם אפשר להגיב – אוהד מעודי מהפיקוח על הביטוח, סגן בכיר לממונה.

אוהד מעודי: קודם כל אומר כהערה כללית שאנחנו כרשות שכן גם מנגישה לא מעט מידע לציבור בעולמות שלנו – העולמות של הביטוח והפנסיה – אנחנו בעד שקיפות.

אוהד מעודי: אנחנו גם מברכים על החוק עצמו שבא לעשות תחרות בעולמות של הבנקים.

אוהד מעודי: לגבי ההערה שנאמרה פה, יש שים לב – יכול להיות שכשנגיע לסעיף 37 יש להתייחס חזה, אם יש החרגה מסוימת כאשר יש הוראות מחריגות אצלנו, אבל השאלה אם לא צריך פה פטור, כי גופים שמפוקחים על-ידינו ברמת העיקרון הם מפוקחים.

אוהד מעודי: באופן כללי יש סעיפים מאוד ברורים לגבי הטעיה, לגבי ניגודי עניינים, לגבי היבטים צרכניים שכבר קיימים ברגולציה שלנו.

אוהד מעודי: יש לוודא – ואני לא נגד – שאין פה סתירה, כי אם תהיה סתירה זה ישחק לידיים של הגופים המפוקחים, ובמקרה הזה זה סוכנים.

אוהד מעודי: בסוף הם יבחרו את הרגולציה שנוח להם.

אוהד מעודי: כשאנחנו נבוא לעשות אכיפה ופיקוח, זה יקשה עלינו – קל וחומר זה יקשה גם על רשות ניירות ערך, אז יש לשים לב לנקודה המשמעותית הזאת.

מיכאל ביטון: בבקשה.

איתי עצמון: לגבי סעיף 25, הוא אחד מסעיפי הליבה של הצעת החוק.

איתי עצמון: רציתי לקבל הבהרה לגבי סעיף קטן (ב), הסכמה מפורשת שהלקוח נותן.

איתי עצמון: אני מניח שזה גם כפוף לתנאי ההסכם, כלומר בהסכם עצמו הלקוח יכול להסכים ממש לתנאים לגבי איסוף המידע, השימוש בו וכו'.

איתי עצמון: זה לא רק הסכמה – יש גם תנאים.

איתי עצמון: בכפוף לתנאי ההסכם, הייתי מעדיף שיהיה כתוב.

עמיהוד שמלצר: אני לא חושב שתהיה בעיה.

עמיהוד שמלצר: לא חושב שתהיה לנו התנגדות לזה.

עמיהוד שמלצר: להבנתנו, זה די ברור.

איתי עצמון: כיוון שיש רגישות, חשבנו שנכון לחדד.

עמיהוד שמלצר: בסדר.

איתי עצמון: רציתי לקבל הסבר לגבי סעיף קטן (ד) לעניין ההפניה לסלי המידע הפיננסי.

איתי עצמון: תוכל להסביר את הסעיף הקטן הזה?

יובל טלר: אסביר לגבי בכלל הסעיף ברשותך.

איתי עצמון: כי הסברתם את תחילת הסעיף ולא המשכתם.

יובל טלר: הסעיף קובע שלנותן שירות שהוא גם מקור מידע – אני מזכיר שחלק מנותני שירות הם גם מקורות מידע – יש סוגים מסוימים של נותני שירות, שיהיה אסור להם להציע הצעות ערך מטעמם.

יובל טלר: נותני השירות האלה עומדים תחת שני תנאים: הם מחזיקים במידע שלא כלול במסגרת החובות הנגשת המידע שנמצאות בחוק – סלי המידע הם מסוימים.

יובל טלר: יש עוד מידעים פיננסיים שכרגע לא נמצאים בתוך החוק.

יובל טלר: הם בשלב זה מוחרגים מתחולת החוק.

יובל טלר: יש גופים פיננסיים שמחזיקים במידע כזה, וחלקם יהיו נותני שירות בהמשך הדרך.

יובל טלר: כך אנו מעריכים וכך התייחסנו אליהם בנושא האישור.

יובל טלר: אנו אומרים ששחקנים שהם לא מנגישים מידע, לא יוכלו להציע הצעות ערך על בסיס מידע שמקבלים מתחרים שלהם לגבי מוצרים דומים.

יובל טלר: התייחסנו בתוספת הרביעית למה שנמצא במוצרים הדומים – הכנסנו את כל מוצרי חיסכון והשקעה.

יובל טלר: אנחנו מנסים לייצר פה מגרש משחקים שווה.

יובל טלר: יש שחקנים פה שיש עליהם חובת הנגשת מידע – על כולם חלה חובת הנגשת מידע לגבי המידעים שנמצאים פה.

יובל טלר: יש מידעים שלגביהם לא חלה חובת הנגשת מידע.

יובל טלר: אנו חושבים שלא נכון שגוף יוכל לקחת מידע של מתחרה שלו, כשלא חלה עליו חובת הנגשת המידע, ובאמצעות המידע הזה לתת לו הצעות ערך מטעו.

יובל טלר: אנו כן מאפשרים לאותו שחקן להציע הצעות באמצעות צד ג'.

יובל טלר: לצורך העניין, אם יש מישהו שנותן שירותי השוואת עלויות, אותו שחקן יוכל להציע הצעות ערך ללקוח – מוצרים שיעמדו על המדף.

יובל טלר: כדי לשמור על מגרש משחקים שווה חשבנו שסביר לומר שככל שיש מצבים שנמצאים תחת אותה הגדרה, נותן שירות לא יוכל לקבל עדיפות – נותן שירות שהוא גם מקור מידע - לא יוכל לקבל עדיפות על השחקנים האחרים שכן מחויבים להנגיש מידע.

איתי עצמון: טוב.

איתי עצמון: שאלה נוספת לגבי השימוש לצרכים סטטיסטיים.

איתי עצמון: זה היה נראה לנו קצת רחב.

איתי עצמון: רצינו להבין מהם אותם צרכים סטטיסטיים שקשורים למתן שירות מידע.

איתי עצמון: הלקוח מאפשר בהסכמה מפורשת – חותמים איתו הסכם לגבי שימושים מסוימים במידע הזה, והמידע הזה נאגר אחר כך לצורך סטטיסטי שהוא מסחרי אני מניח.

יובל טלר: שהוא שירות ללקוח בחלקו.

איתי עצמון: כתוב: לכלל לקוחותיו.

יובל טלר: ובלבד שהמידע שיוצג ללקוחות יהיה מידע סטטיסטי שאינו מזוהה.

יובל טלר: למשל, היום בחברת החשמל אתה מקבל התייחסות לכמה לקוחות אחרים באזור שלך משלמים חשמל.

יובל טלר: זה נותן לאנשים אינדיקציה לגבי איפה הם נמצאים ואם רוצים לחסוך יותר, לחסוך פחות.

יובל טלר: ההבנה שלנו – בסוף המטרה פה היא שירות ללקוח, והיכולת לתת שירות ללקוח מבוססת הרבה גם על מידע סטטיסטי וניתוח שלו.

יובל טלר: היכולת לנותני שירותים שרוצים לתת ייעוץ ללקוח, לשפר את ההתנהלות הכלכלית שלו – הרבה פעמים יכולים להשתמש במידע לא מזוהה שנצבר על-ידי לקוחות אחרים לטובת אותו לקוח כדי לשפר את ההתנהלות הפיננסית שלו.

איתי עצמון: באיזו מסגרת ניתנת ההסכמה הזאת של הלקוח, והאם מוסברת לו משמעות ההסכמה שלו והשימושים?

יובל טלר: אני מזכיר – בסוף ההסכמה שלו היא שהמידע שלו יוצג כלא מזוהה.

איתי עצמון: כתבתם: ובלבד שניתנה לכך הסכמה מפורשת של הלקוח.

איתי עצמון: התחום הזה מאוד מורכב.

איתי עצמון: גם אנשים שכן מבינים צריכים הסברים יותר משמעותיים מבחינת המשמעות של ההסכמה שלהם.

איתי עצמון: תכף נגיע לזה כשנדבר על חוזה ההתקשרות ועל הצורך בעינינו בפישוט ההליך הזה ללקוח.

איתי עצמון: השאלה שלנו כאן היא באיזו מסגרת ניתנת ההסכמה והאם לא צריך לומר שהוסברה לו המשמעות לפני כן.

יובל טלר: לכן הלכנו לעולם של הסכמה מפורשת.

יובל טלר: התייחסנו לזה גם במקום אחר.

איתי עצמון: איפה זה נעשה?

איתי עצמון: בצורה פשוטה.

עמיהוד שמלצר: אין לו בעיה להכניס את זה כהוראה בהסכם, כלומר בסעיף שמדבר על ההסכם אין לנו בעיה להוסיף הוראה.

איתי עצמון: כולנו מכירים את ההסכמים האלה גם בתחומים אחרים.

איתי עצמון: אומרים לך: קח עכשיו שלושים עמודים עם מונחים פיננסיים מאוד מסובכים, תחתום בבקשה בסוף כל עמוד ובזה נגמר העניין.

איתי עצמון: אין הסבר או הבנה מלאה של המשמעות של מה שאתם מבקשים.

מיכאל ביטון: החוזים עם הבנקים הם דבר איום ביותר.

מיכאל ביטון: גופן 2.

מיכאל ביטון: אף אחד לא קורא מה שמחתימה הבנקאית.

מיכאל ביטון: גם האינטליגנטים לא קוראים.

מיכאל ביטון: איך אפשר בכל זאת לעגן?

איתי עצמון: קודם כל בכתב – בלבד שניתנה לכך הסכמה מפורשת של לקוח בכתב, ואפשר לשקול שיוסבר ללקוח או זה מובלע – יש דרכים להתמודד עם זה בחקיקה צרכנית.

איתי עצמון: יש מקרים שבהם אנחנו אומרים שההוראות האלה יובלטו או שההסכמה תינתן בנפרד.

איתי עצמון: יש מקרים שנותנים מסמך גילוי – במקרה הזה פחות בעיניי כי יש כבר הסכם כתוב.

איתי עצמון: אבל אם מסבירים בעל פה ללקוח בשפה ברורה ופשוטה מה המשמעות.

מיכאל ביטון: יוסבר בעל פה.

יובל טלר: אנחנו מדברים על שירותים שברובם המוחלט לא בעל פה – הם דיגיטליים.

מיכאל ביטון: הבלטה.

מיכאל ביטון: אפשר לכתוב שיחתום על מסמך שכתוב בגופן 18.

עמיהוד שמלצר: יש פה הוראה של סעיף גילוי נאות שתחול על נותן השירות.

איתי עצמון: תכף נגיע לאופי ההתקשרות.

עמיהוד שמלצר: זה מה שמקובל בחוקי פיקוח.

מיכאל ביטון: תביאו רעיון, כשאנחנו אומרים: יוסבר ללקוח – אכן הוא הבין.

מיכאל ביטון: ואכן זה היה פשוט והיה מודע לסיכונים.

איתי עצמון: איך תיעשה ההתקשרות?

איתי עצמון: באופן מקוון?

איתי עצמון: שולחים ללקוח חוזה?

יובל טלר: אני מניח שלקוח ייכנס לאפליקציה.

יובל טלר: יאשר את הרצון שלו לקבל את השירות.

יובל טלר: במסגרת זה, יצטרך לאשר כל מיני דברים – האם הוא רוצה לאשר סל מידע כזה או אחר.

יובל טלר: בהקשר הזה הוא גם יופנה למקורות המידע שמהם הוא מנגיש את המידע, יצטרך להזדהות מולם.

איתי עצמון: יהיה פורמט מחייב שלכם בנושא?

עמיהוד שמלצר: יש סמכו לשר וגם למאסדר ב-26 לקבוע איך ייראה ההסכם הזה.

עמיהוד שמלצר: ככל שיראו בכך צורך- - -

מיכאל ביטון: אנחנו רוצים לא בשיטות הרגילות.

מיכאל ביטון: אנו רוצים פשטות ובהירות ומובנות של על מה מסכים – בסך הכל פה האזרח מסכים לחשוף את כל המידע הפיננסי שלו להמון חברות.

מיכאל ביטון: יש לזה יתרונות כדי לקבל הצעות מחיר.

מיכאל ביטון: יש לזה חסרונות שהמידע שלו מסתובב.

מיכאל ביטון: צריך להיות מודע על מה הוא חתם בצורה בולטת.

ענבר בזק: אדוני היושב-ראש, גם אם הוא מסכים - לפעמים בלית ברירה - אנשים נמצאים עם הגב לקיר.

ענבר בזק: אתה לא יודע מה מניע אותו לבצע את זה.

ענבר בזק: להסביר את המשמעות – מה המשמעות שהמידע שלו מסתובב.

ענבר בזק: אנחנו בעידן דיגיטלי די פרוץ.

ענבר בזק: גם ככה הכול מסתובב – גם את זה צריך להפסיק אגב.

ענבר בזק: מה זה אומר שמסתובב?

מיכאל ביטון: משמעות ההסכמה.

מיכאל ביטון: אייל דותן, עו"ד מאיגוד הבנקים.

מיכאל ביטון: בבקשה.

אייל דותן: תודה רבה.

אייל דותן: רציתי לחזור לגבי מה שהערנו אתמול בסוף הישיבה לגבי סעיף 23, חובת הסודיות.

אייל דותן: ביקשנו להרחיב את החריגים לחובת הסודיות לחריגים מקובלים בתחום הזה כמו היכולת להגיש תביעות.

אייל דותן: לא שמענו תגובה.

אייל דותן: לגבי סעיף 24 הערנו לגבי איסור התניית שירות בשירות.

מיכאל ביטון: תחזור על ההערה על 23.

אייל דותן: חסרים בחובת הסודיות חריגים מקובלים לחובת סודיות כמו היכולת להשתמש כדי להגן על הזכויות של נותן השירות.

אייל דותן: למשל, אם נותן השירות רוצה להגיש תביעה אזרחית – לא רק פלילית – כמו שהסעיף מתייחס – או להתגונן בתביעה אם מגישים תביעה נגדו.

אייל דותן: אלה הגנות וחריגים מקובלים בכל סעיף של חובת סודיות.

אייל דותן: לגבי סעף 24, לגבי איסור התנית שירות בשירות, התשובה שקיבלנו, שהפינטקים בהיותם תאגידים קטנים, יכול להיות שכן ירצו להתנות שירותים מסוימים שהם נותנים גם בשירותים של אופן בנקינג.

אייל דותן: לדעתנו לא פינטקים קטנים ייכנסו לתחום של אופן בנקינג וזה יכול להגיע לענקיות הטכנולוגיה הבין-לאומיות, ואנו לא חושבים שצריך לתת הגנה כזו גם להם, אז אולי אפשר להכניס את זה לפי גודל התאגיד.

אייל דותן: לגבי סעיף 25, בסעיף קטן (ב) אנו חושבים שיש להוסיף אחרי סעיף 26 גם את סעיף 39.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: תאספו את ההערות ואז תתייחסו לכולן.

מיכאל ביטון: עו"ד אמיר ונג, יועץ משפטי, חברת גמא, בבקשה.

אמיר אוחנה: תודה.

אמיר אוחנה: משרד האוצר דיבר על סעיף ד, על החשיבות של עיקרון ההדדיות, שמי שמתחבר יהיה כזה שגם מנגיש מידע למערכת, אבל העיקרון הזה מוגבל רק לסלים מסוימים שמנויים בתוספת הרביעית.

אמיר אוחנה: כלומר באופן ספציפי הוא לא מדבר למשל על מתן אשראי.

אמיר אוחנה: מי שנותן אשראי יכול להתחבר, לקבל מידע מאחרים שגם נותנים אשראי כדי לתת את ההצעות שלו בזמן שהוא עצמו לא מנגיש את המידע שלו.

אמיר אוחנה: אנו חושבים שעיקרון ההדדיות צריך לחול גם בשירותים נוספים – לא רק בסלים המאוד מצומצמים שמנויים כרגע בתוספת הרביעית.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

מיכאל ביטון: לינור דויטש, לובי 99.

לינור דויטש: שלום, אני מנכ"לית לובי 99.

לינור דויטש: אני רוצה להגיב לדברים שנאמרו פה בנושא הפרטיות.

לינור דויטש: אני מבינה את החשש של היועץ המשפטי וכדומה, אבל אני חוששת שלא ייווצר מצב שמסרבלים את התהליך וזורקים את התהליך עם המים.

לינור דויטש: כל עוד החתימה דיגיטלית ומאושרת זה בסדר.

לינור דויטש: הקטע שהבנקים מזדעקים על הפרטיות הוא שיא האבסורד.

לינור דויטש: כמות המידע שהיום הבנקים מחזיקים – מדובר על ממשק שבנק ישראל עובד עליו כבר ארבע שנים – זה לא מהיום למחר.

לינור דויטש: אנחנו פשוט לא יודעים.

לינור דויטש: למשל, יש מקרה שהתגלה לאחרונה שפינטק שעובד באופן בלעדי עם בנק דיסקונט, שומר את סיסמאות – הבנק שומר את הסיסמאות של הנכנסים אליו.

לינור דויטש: כל מיני פריצות של פרטיו הרבה יותר חמורות שלא נמצאות פה בחקיקה.

לינור דויטש: להכניס לחקיקה הזאת שהמטרה שלה היא לפתוח את המידע לתחרות, להכניס חברות פינטק לפעולה ופתאום לסרבל את התהליך זה בדיוק מה שהבנקים רוצים.

לינור דויטש: כל מה שהבנקים רוצים זה לסרבל ושיהיה לנו קשה.

לינור דויטש: אם היום באלף פעולות אחרות מספיק לאשר את זה דיגיטלית - אני לא רואה סיבה – אני בעד שיהיה בהירות אבל חשוב לא לזרוק את התינוק עם המים.

מיכאל ביטון: גם ההערה שלך נשמעה על-ידי היועץ המשפטי שלנו.

מיכאל ביטון: סעיף הסודיות פה הוא סטנדרטי והוא מספק.

איתי עצמון: התייחסת להערה שלי לגבי סעיף 25.

מיכאל ביטון: אנא התייחסו להערות שנשמעו.

יובל טלר: איגוד הבנקים, לגבי הסודיות – התייחסתם כבר.

יובל טלר: אמרתם לגבי הסודיות, שאתם יורדים מההערה.

יובל טלר: לגבי מידע פלילי – אנו בוחנים את הסוגיה.

יובל טלר: נבדוק מה נמצא בסעיפי סודיות אחרים ונעדכן, נעביר תגובה בהתאם.

יובל טלר: לגבי סוגית ההדדיות לגבי מידע על אשראי – אני מזכיר, במסגרת החוק הזה כל הגופים שנותנים רשאי מחויבים להגיש את מידע האשראי שלהם.

יובל טלר: כך קבוע בחוק הזה.

יובל טלר: לכן בעיניי ההערה היא לא רלוונטית.

יובל טלר: החריג היחיד זה אותם גופים קטנים שאולי לא יהיו מחויבים להנגיש מידע.

יובל טלר: מהבחינה הזאת אין פה פטור מוחלט לגופים קטנים אלא השר יכול לפטור גופים קטנים מהבחינה הזאת.

יובל טלר: ברור שחלק משיקולי השר לגבי מתן פטור, לגבי הנגשת מידע – האם אותו גוף קטן גם מחזיק ברשיון לקבלת מדע.

יובל טלר: לכן הטענה הזאת לא רלוונטית ולכן אין צורך להרחיב את סעיף ההדדיות.

יובל טלר: לגבי הערת לינור דויטש- - -

מיכאל ביטון: היא הגיונית, אתה אומר.

איתי עצמון: בסעיף 25 נוסיף הסכמה מפורשת בכתב.

איתי עצמון: אתם אומרים שזו אותה הסכמה שניתנת במסגרת ההסכם.

איתי עצמון: נצטרך לחשוב על העניין הזה בסעיף הבא.

איתי עצמון: זה יכול להיות נייר או מקוון.

איתי עצמון: יש לתת מענה להערה הזאת גם בסעיף 26 לגבי ההסבר, הסבר משמעות וההצגה הפשוטה של העניין ללקוח.

איתי עצמון: לגבי ההסמכה שאתם מבקשים לקבוע שנותן שירות לא יהיה רשאי לעשות שימושים נוספים – אני חושב שזה מחייב פיקוח פרלמנטרי, ההסמכה הזאת – אישור ועדת הכלכלה.

יובל טלר: מדובר פה בפעולה שיכולה להיות מיידית, ששר רואה שפעילות קורית לכיוון לא טוב והמטרה פה היא שמירה על עניינם של לקוחות.

יובל טלר: לכן חשבנו שנכון לתת פה סמכות שלא באישור הוועדה אלא סמכות הרבה יותר זמינה לשר.

מיכאל ביטון: יש דבר כזה שאתה נותן לשר סמכות, אבל הוא צריך לחזור לוועדה עד זמן מסוים.

מיכאל ביטון: הוא פעל, ואם לא הביא את זה לוועדה - זה לא בתוקף.

מיכאל ביטון: יש גם דברים כאלה.

איתי עצמון: יש מודל כזה.

איתי עצמון: הוא מאוד חריג – קיים בחוק המסגרת של התמודדות עם נגיף הקורונה.

איתי עצמון: המנגנון שם לא פשוט, מורכב ונעשה בגלל הדחיפות בהכנסה לתוקף של הגבלות שונות של נגיף הקורונה.

איתי עצמון: אני לא חושב שאנו נמצאים במטריה הזאת.

מיכאל ביטון: עברנו 25 סעיפים, וביקשנו באיזה סעיף סמכות לוועדה.

מיכאל ביטון: אנו לא רוצים לרוקן את ועדת הכלכלה מתוכן.

מיכאל ביטון: אז יהיו כמה נקודות שתצטרכו אותנו לצערכם.

מיכאל ביטון: אנחנו נהיה אפקטיביים.

יובל טלר: היו מקומות שבהם ביקשתם את הסכמת ועדת הכלכלה.

יובל טלר: כן אשמח אם תשקלו את הסוגיה הזאת ונדבר עליה בהמשך.

מיכאל ביטון: ההערה של היועץ המשפטי תידון מולכם אבל אנו כן רוצים לעגן תחנות ובקרה של ועדת הכלכלה במספר סוגיות.

איתי עצמון: הסעיפים שאנו דנים בהם הם סעיפי ליבה, רגישים, לא טכניים.

איתי עצמון: לא חשבתי שצריך פיקוח פרלמנטרי לגבי כל תקנה ותקנה בחוק הזה.

איתי עצמון: אבל בהחלט בנושאים כאלה אנו חושבים שראוי שיהיה פיקוח פרלמנטרי.

איתי עצמון: בסעיף קטן (ה) – אתם אומרים שהשר רשאי לקבוע שהוראות סעיף קטן (ד1) לא יחולו על נותן שירות שהוא מקור מידע בעל היקף פעילות קטן - כפי שמוגדר בסעיף ההגדרות - ושמתקיימים לגביו תנאים שיקבע.

איתי עצמון: זה אומר בכפוף לתנאי שיקבע או זה מבחן עובדתי?

איתי עצמון: השר יקבע תנאים ובודקים אם הם מתקיימים לגבי אותו מקור מידע?

איתי עצמון: יש פה דקות.

איתי עצמון: כלומר כשכותבים – לא יחולו על נותן שירות שהוא מקור מידע בעל היקף פעילות קטן - כפי שמוגדר בסעיף ההגדרות - ושמתקיימים לגביו תנאים שיקבע - מה השר קובע?

איתי עצמון: תנאים עובדתיים שצריכים להתקיים או הוא קובע תנאים לגבי מתן הפטור הזה?

יובל טלר: אופציה א'.

יובל טלר: הכוונה היא שהשר יכול לקבוע משיקולים שנוגעים לתחרות, נותן שירות שמתקיימים לגביו תנאים שהוראות הסעיף לא יחולו לגביו.

עמיהוד שמלצר: מה מוגדר כבעל היקף פעילות קטן.

איתי עצמון: אבל זה לא בכפוף לתנאים שיקבע.

עמיהוד שמלצר: נחדד את זה, שמדובר במאפיינים של אותו גוף.

איתי עצמון: אם כך, זה כתוב בסדר.

מיכאל ביטון: איגוד האשראי.

עודד אופק: תודה, אדוני.

עודד אופק: צוין כאן הנושא של הנגשת המידע בקשר לדיווחים.

עודד אופק: יש לאיגוד חברות האשראי השגות שאיני בטוח שמתאים לסעיף 25.

עודד אופק: זה נידון מול הנציג.

עודד אופק: אנו מבקשים דחייה מבחינת מועד ההנגשה וההדדיות.

יובל טלר: כשנגיע למועדים.

עודד אופק: ועוד הערה - הסעיף הזה מאוד מורכב.

עודד אופק: נבקש אולי לחזור אליו אחרי שנדון בסעיפים האחרים ונראה את ההשלכה שלהם מבחינת הסעיף הזה.

מיכאל ביטון: לא.

מיכאל ביטון: אין רברס.

מיכאל ביטון: יש הער לסעיף – תגיד אותה עכשיו.

מיכאל ביטון: אז אנחנו מתקדמים.

מיכאל ביטון: נקריא סעיפים 26, 27, 28 ואז הערות.

עמיהוד שמלצר: הסכם למתן שירות מידע פיננסי.

עמיהוד שמלצר: 26.

עמיהוד שמלצר: (א) נותן שירות יתקשר עם הלקוח בהסכם בכתב למתן שירות מידע פיננסי (בסעיף זה – ההסכם); במסגרת ההסכם יאפשר נותן השירות ללקוח – (1) לבחור את סוג שירות המידע הפיננסי שייתן נותן השירות ללקוח ובכלל זה את השימושים שיעשה במידע כאמור בסעיף 25; (2) לבחור את מקורות המידע, החשבונות וסלי המידע שלגביהם מסכים הלקוח לתת לנותן השירות גישה למידע פיננסי; (3) לבחור אם הגישה של נותן השירות למידע פיננסי כאמור בפסקה (2) תהיה גישה חד-פעמית או גישה מתמשכת לתקופה קצובה, ובלבד שהתקופה כאמור לא תעלה על שלוש שנים או על תקופה אחרת שקבע השר, בהסכמת שר המשפטים ובהתייעצות עם מאסדר נותן השירות.

עמיהוד שמלצר: (ב) הסכים הלקוח לאפשר לנותן השירות גישה מתמשכת לתקופה קצובה, כאמור בסעיף קטן (א)(3), ינקוט נותן השירות, אחת לשישה חודשים, במהלך אותה תקופה, בפעולות הדרושות כדי לוודא כי הלקוח מודע לכך שאפשרות הגישה עומדת בעינה בהתאם להסכמתו כאמור; לא הצליח נותן השירות לוודא כי הלקוח מודע לאפשרות הגישה כאמור אף שנקט את האמצעים הדרושים לכך, יראו את הלקוח כאילו ביטל את ההסכם לפי סעיף 28; מאסדר נותן השירות יקבע, בהוראות מאסדר, הוראות לגבי הפעולות שעל נותן השירות לנקוט כדי לקיים את החובה לפי סעיף קטן זה.

עמיהוד שמלצר: (ג) השר, בהסכמת שר המשפטים, ובהתייעצות עם מאסדר נותן השירות, ולגבי גוף המפוקח על ידי בנק ישראל – השר, בהסכמת שר המשפטים והנגיד, רשאי לקבוע הוראות לעניין ההסכם לפי סעיף זה ובכלל זה לעניין אופן בחירת הפרטים כאמור בסעיף קטן (א) ולעניין פרטים נוספים שייכללו בהסכם.

עמיהוד שמלצר: (ד) מאסדר נותן השירות רשאי לקבוע, בהוראות מאסדר, הוראות לעניין עריכת ההסכם בידי נותן השירות ופרטיו, בכפוף לתקנות שהתקין השר לפי סעיף קטן (ג), אם התקין תקנות כאמור.

עמיהוד שמלצר: החזקת מידע פיננסי ומחיקתו.

עמיהוד שמלצר: 27.

עמיהוד שמלצר: (א) נותן שירות יחזיק במידע פיננסי שנאסף על ידו או שנאסף בידי אחר והועבר לו, למשך התקופה המזערית הנדרשת לשם מתן שירות המידע הפיננסי ללקוח ולא יותר משבע שנים מיום שהגיע המידע לידיו; השר, בהתייעצות עם מאסדר נותן השירות, רשאי לקצר את התקופה האמורה בסעיף קטן זה, ולעניין נותן שירות שהוא תאגיד חוץ כהגדרתו בסעיף 18(א) רשאי השר, בהסכמת שר המשפטים ובהתייעצות עם הרשות, לקבוע תקופה שונה מהאמור בסעיף קטן זה, אם מצא כי הדין הזר המסדיר את עיסוקו של התאגיד במתן שירות מידע פיננסי קובע תקופה שונה כאמור וכי הוראות הדין הזר והפיקוח החלים על עיסוקו של תאגיד החוץ נותנים הגנה מספקת ללקוחות בעניין זה.

עמיהוד שמלצר: (ב) בתום התקופה המזערית הנדרשת כאמור בסעיף קטן (א), ימחק נותן השירות את המידע הפיננסי על אודות הלקוח בהקדם האפשרי ולא יאוחר משבעה ימי עסקים לאחר תום התקופה כאמור.

עמיהוד שמלצר: (ג) הוראות סעיף קטן (ב) לא יחולו לגבי מידע פיננסי הנדרש לנותן השירות לצורך הליך משפטי או לצורך הליך בקרה או פיקוח לפי דין, ויחולו לגביו הוראות אלה: (1) המידע יישמר במאגר מידע נפרד מכל מאגר מידע אחר; מאסדר נותן השירות רשאי לקבוע, בהוראות מאסדר, הוראות בנוגע לאופן שמירת המידע כאמור; (2) המידע ישמש רק לצורך הליכים כאמור ברישה, הנוגעים לשירות שנתן נותן השירות ללקוחותיו; (3) נותן השירות יבטיח כי לא תתאפשר כל גישה למידע, אלא אם כן נפתח הליך כאמור ברישה הנוגע ללקוח מסוים, והמידע דרוש לשם ניהול ההליך; (4) נותן השירות ימחק את המידע בתום שבע שנים מיום שהגיע המידע לידיו, למעט מידע הדרוש לשם ניהול הליך שנפתח כאמור בפסקה (3) לפני תום התקופה האמורה.

עמיהוד שמלצר: (ד) הוראות סעיף זה לא יחולו על מידע סטטיסטי שהוא מידע לא מזוהה כאמור בסעיף 25(ד)(2).

עמיהוד שמלצר: ביטול או צמצום הסכם למתן שירות מידע פיננסי בידי הלקוח.

עמיהוד שמלצר: 28.

עמיהוד שמלצר: (א) לקוח של נותן שירות רשאי, בכל עת, לבטל את ההסכם עם נותן השירות שנערך לפי סעיף 26, לצמצם את היקף השירות או השימושים שבהם בחר כאמור בסעיף 26(א)(1), וכן לצמצם את מקורות המידע, החשבונות, סלי המידע או תקופת הגישה שבהם בחר כאמור בסעיף 26(א)(2) ו-(3) ובלבד שיהיה די בהם כדי לאפשר לנותן השירות לתת את סוג השירות והשימושים שעליהם הוסכם, והכול באמצעות הודעה שימסור הלקוח לנותן השירות.

עמיהוד שמלצר: (ב) נותן השירות יאפשר ללקוח לבטל או לצמצם את ההסכם עמו כאמור בסעיף קטן (א) באופן פשוט ונוח, ובכלל זה באמצעות הודעה שתימסר באופן מקוון.

עמיהוד שמלצר: (ג) מסר הלקוח לנותן השירות הודעה על ביטול ההסכם או צמצומו בהתאם להוראות סעיף קטן (א) יחולו הוראות אלה: (1) נותן השירות יפעל בהתאם להודעת הלקוח, ואם הוא נותן שירות על בסיס מידע פיננסי שנאסף בידי נותן שירות אחר והועבר לו לפי סעיף 29(א)(3) – יודיע על כך לנותן השירות שהעביר אליו את המידע ונותן השירות האמור יפעל בהתאם להודעת הלקוח; (2) ביטל הלקוח, במסגרת ההודעה כאמור, את הסכמתו לתת גישה לנותן השירות לכל מידע פיננסי על אודותיו הנמצא אצל מקור מידע מסוים – יודיע על כך נותן השירות למקור המידע, בהקדם האפשרי ולכל המאוחר בתוך שני ימים; (3) נותן השירות ימחק את המידע הפיננסי שאינו נדרש עוד, בעקבות הודעת הלקוח, לשם מתן השירות ללקוח, בהתאם להוראות סעיף 27.

עמיהוד שמלצר: (ד) אין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מאפשרות הלקוח לבטל את הסכמתו לתת גישה לנותן השירות לכל המידע הפיננסי על אודותיו הנמצא אצל מקור מידע, באמצעות ביטול הרשאת הגישה בהודעה למקור המידע, בהתאם להוראות סעיף 44; קיבל נותן השירות הודעה ממקור מידע על ביטול הרשאת הגישה כאמור, בהתאם להוראות סעיף 44(ג), יראו אותו כאילו קיבל הודעה לפי סעיף זה על צמצום ההסכם עימו שבמסגרתה ביטל הלקוח את הסכמתו לתת לנותן השירות גישה לכל המידע הפיננסי על אודותיו הנמצא אצל מקור המידע.

עמיהוד שמלצר: סעיף 26א קובע את החובה שההסכמה של הלקוח תבוא לידי ביטוי בהסכם בינו לבין נותן השירות.

עמיהוד שמלצר: התפישה היא שמדובר בשירות שהלקוח מבקש ושהמידע הוא שלו.

עמיהוד שמלצר: ההסכם והדרישות כאן הן לכך שההסכמה ככל האפשר תהיה מפורשת ושהלקוח יהיה מודע באופן אבסולוטי וישלוט באופן מקסימלי בסוג, בהיקף המידע ובשימושים שייעשו במידע הזה וכן בתקופה שבה ייאסף המידע.

עמיהוד שמלצר: פה אנחנו קובעים ב-26(1)(א) שהלקוח צריך לבחור באופן מפורש מה ייעשה במידע.

עמיהוד שמלצר: בפסקה (2) אנו קובעים - הלקוח צריך לבחור לאיזה מידע יינתן גישה, איזה מקורות מידע, איזה סלי מידע.

עמיהוד שמלצר: בפסקה (3) - לכמה זמן תינתן הגישה של נותן השירות למידע – האם מדובר בגישה חד פעמית למידע או בגישה מתמשכת.

עמיהוד שמלצר: בנוסף, אנו קובעים הגבלה שלא ניתן יהיה לקבל הסכמה לגישה מתמשכת מעבר לשלוש שנים או לתקופה אחרת שיקבע השר.

עמיהוד שמלצר: וכן בסעיף קטן (ב) אנו רוצים לוודא שהלקוח מודע לכך שניתנת גישה למידע שלו, ואנו מחייבים את נותן השירות, במקרה שניתנה לו הרשאה לגישה מתמשכת, שיוודא שהלקוח מודע לכך שנותן השירות ניגש למידע.

עמיהוד שמלצר: בסיפא של סעיף ב אנו קובעים שאם לא הצליח נותן השירות לוודא שהלקוח מודע, הוא יראה אותו כאילו ההסכם בוטל, ואז יחולו כל ההוראות כאילו ביקש הלקוח לבטל את ההסכם.

עמיהוד שמלצר: סעיף קטן (ג) נותן סמכות לשר לקבוע איך ייראה ההסכם, ואיך יבחר הלקוח את הפרטים.

עמיהוד שמלצר: איך יבצע את הבחירה שלו, וכן אם הוא רואה לנכון לקבוע פרטים נוספים שייקבעו.

עמיהוד שמלצר: בסעיף קטן (ד) אנו נותנים סמכות למאסדר לקבוע הוראות פרטניות יותר – כמובן לגבי ההסדר וצורתו, כמובן בכפוף לתקנות שיקבע השר אם קבע.

עמיהוד שמלצר: סעיף 27 הוא סעיף נוסף שנועד להגן על המידע באמצעות הגבלה על התקופה המקסימלית שיוכל נותן השירות להחזיק במידע.

עמיהוד שמלצר: התקופה שנקבעה – ראשית, המזערית הנדרשת, אם נותן השירות לא צריך להחזיק במידע לשם מתן השירות – זו ההוראה הראשונית.

רון כץ: למה זה מזערי?

עמיהוד שמלצר: זה מה שיקבע נותן השירות ומה שהוא צריך.

עמיהוד שמלצר: אם אתה לא צריך להחזיק במידע כדי לתת את השירות, למשל אם ביקשו ממך מידע לטובת הלוואה מסוימת והלקוח כבר לקח את ההלוואה, אתה לא צריך להחזיק במידע שנדרש לצורך בחירת ההלוואה.

רון כץ: אין זמן מקבל במשק בנושא?

יובל טלר: תלוי בשימושים.

יובל טלר: יש שימושים שהוא הזמן המזערי שאתה צריך אותו.

עמיהוד שמלצר: וקבענו גם הגבלה כללית – שאי אפשר יותר משבע שנים.

רן מלמד: אבל אתה עושה פה מעקף של חוק נתוני אשראי.

רן מלמד: גם בחוק נתוני אשראי במקורי שלו זה היה 7 שנים, וכשחוקק החוק הורדנו את זה ל-3 שנים, אז מה הרציונל לעשות פה 7 ולא 3?

עמיהוד שמלצר: תקנות נתוני אשראי תוקנו לאחרונה, וניתן לשמור את המידע לשבע שנים.

עמיהוד שמלצר: סעיף קטן (ב) אומר שבתום התקופה שמותר לו לשמור את המידע צריך נותן השירות למחוק את המידע.

עמיהוד שמלצר: סעיף קטן (ג) – לאפשר לו לשמור מידע שנדרש לצורך הליך משפטי או לצורך הליך בקרה או פיקוח, כאשר מידע כזה הוא צריך לשמור אותו במאגר נפרד עם הגבלות גישה נפרדות ולהבטיח שלא ניתן יהיה להגיע אליו אלא לצורך המטרה הזאת של הליך משפטי או הליך פיקוחי.

עמיהוד שמלצר: סעיף קטן (ד) אומר שלא צריך למחוק את המידע אם מדובר במידע סטטיסטי, מידע לא מזוהה.

עמיהוד שמלצר: סעיף 28 נותן ללקוח עוד כוח לשלוט בכל עת במידע הפיננסי שלו ובהעברתו לנותן השירות.

עמיהוד שמלצר: לפי הסעיף, הלקוח רשאי לכל אורך התקופה לבטל את ההתקשרות עם נותן השירות.

עמיהוד שמלצר: הוא יכול לצמצם את השירותים שהוא מבקש, בכל עת את השירותים שהוא מקבל מנותן השירות ויכול לצמצם בכל עת את היקף המידע שנותן השירות ניגש אליו.

עמיהוד שמלצר: כך אנו נותנים ללקוח שליטה מקסימלית בהעברת המידע ובמידע הפיננסי שלו.

עמיהוד שמלצר: אנו גם מנחים, שנותן השירות יאפשר לעשות את בצורה פשוטה ונוחה.

עמיהוד שמלצר: בסעיף קטן (ג) אנו קובעים שברגע שנמסר המידע לנותן השירות, דבר ראשון הוא צריך לפעול בהתאם להודעת הלקוח, ואם הוא נותן שירות שמקבל מידע מנותן שירות אחר, הוא צריך להודיע את זה לנותן השירות שאוסף בפועל את המידע ושהוא יפסיק לאסוף את המידע, ואם מדובר בביטול של כל גישה למידע פיננסי שנמצא אצל מקור מידע מסוים – הוא צריך להודיע למקור המידע, ומקור המידע יפסיק להעביר את המידע לנותן השירות.

עמיהוד שמלצר: בפסקה (3) אומרים – ברגע שביקשו לבטל או לצמצם את השירות, הוא צריך למחוק את המילה שלא נדרש עוד לשם מתן השירות בהתאם לסעיף 27, כפי שהסברנו לעיל.

עמיהוד שמלצר: סעיף קטן (ד) אומר שאין בהוראות של הסעיף זה לגרוע מהאפשרות של הלקוח לבטל את העברת המידע באמצעות הודעה למקור המידע.

עמיהוד שמלצר: סעיף 44 – אנו מאפשרים ללקוח עוד דרך להפסיק את העברת המידע וזה באמצעות הודעה למקור המידע.

מיכאל ביטון: הערות על 26, 27, 28.

מיכאל ביטון: בבקשה.

רן מלמד: רן מלמד, נקודת מפנה, המרכז לקידום מדיניות של רווחה כלכלית.

רן מלמד: קודם כל שאלה – מה קורה אם אדם או לקוח הודיע שהוא מבטל את ההרשאה, ואחרי תקופה של ארבעה או חמישה חודשים הוא מגיש בקשה מחודשת – האם המידע שנאסף, עד כמה הוא הולך מההתחלה אחורה או אוספים אותו מחדש?

רן מלמד: וההערה - אני חושב שמשך הזמן של שבע שנים הוא ארוך מאוד.

רן מלמד: מה שאנחנו מגלים היום למי שעוקב לעומק אחרי הדוחות של בנק ישראל בנושא מאגר נתוני אשראי מגלה שיש הרבה מאד תקלות עם לקוחות שנמסים לעשות שינוי בתוצרים שעושים במידע שלהם ולא יכולים בגלל תקופות הזמן שנקבעו בחוק, ובעיקר אם התקנה שונתה וחזרה לשבע שנים כפי שהיה בחוק המקורי.

רן מלמד: אני חושב שמדובר בגזירה שתקשה במיוחד על אנשים שאולי קורות להם תקלות זמניות, מאבדים את מקום העבודה למשל, בטח בתקופה כמו עכשיו, חוזרים למקום עבודה ןמתארגנים מחדש, וצריכים להקים את המערכת הפיננסית והכלכלית שלהם מחדש, אבל העבר הזה רודף אותם שבע שנים אחורה.

רן מלמד: אני חוזר ומפציר בחברי הוועדה לקצר את משך הזמן הזה לשלוש שנים, כפי שהיה בחוק נתוני אשראי המקורי.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת רון כץ, בבקשה.

רון כץ: החוק הזה – אנחנו מעמיקים בו, אבל אני מסכים בנושא הזה.

רון כץ: החוק הזה מאוד אמורפי, ולי קשה עם חוקים יותר מכדי כלליים.

רון כץ: אני כן חושב שהצוות המקצועי צריך לראות איך אנו מפשטים ומסבירים ללקוח – שבסופו של דבר מטרת החוק הזה היא להנגיש מידע – שבסופו של דבר יבינו איך הם יכולים להשתמש בחוק הזה לטובתם.

רון כץ: המטרה שלנו היא בנושא הזה היא לפתוח את התחרות ולהקל על האזרחים.

רון כץ: יש פה הרבה מאוד דברים שאני לא מצליח להבין בוועדה הזו, ויש לראות איך או מפשטים אותו.

רון כץ: לנושא הסעדים בזמנים – אני חושב שאין שום בעיה לכתוב סעד זמנים כמקובל בנושא הזה והזה, כי אנחנו לא ממציאים פה משהו חדש.

רון כץ: הדברים פה קיימים, אם זה בחוק האשראי או בדברים אחרים.

רון כץ: אני רוצה שנזכור למה אנחנו פה – כדי לפתוח, כדי להקל, ופה כדי להיות הרבה יותר מדויקים, כי המצב הקיים כיום הוא כמעט מונופול, אז בואו נראה איך אנחנו מפשטים את הדברים.

רון כץ: תודה.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: עודד אופק, איגוד האשראי.

עודד אופק: תודה, אדוני.

עודד אופק: הנקודה שאני רוצה להתייחס אליה מתחברת לנושא הסודיות בסעיף 28(2) – לגבי נושא שהלקוח מבטל את ההרשאה.

עודד אופק: אנחנו חרדים ממצב שבו יבואו בטענות לנותני האשראי או לא משנה כרגע – זה מקורות מידע בכלל – שעשו שימוש במידע שנמסר – למרות שבוטלה ההרשאה לנותן השירות.

עודד אופק: היינו מבקשים את הוועדה לשקול, להכניס הגנה בשני היבטים: רכיב אחד לגבי כך שלא תישמע טענה כנגד מקור מידע שקיבל מידע מנותן שירות מקום שבו בוטלה הרשאה או לא ניתנה הרשאה כדין לנותן השירות, ובהיבט השני שנותני השירות יוכלו להתייחס מול הלקוחות הסופיים שמסרו את המידע שמקום שבו סירבו לתת שירות כמקור מידע או לתת שירות ללקוח הסופי, יוכלו למסור לו שהם סירבו לתת לו את השירות הזה בגלל נתונים שהם קיבלו מנותני השירות או שהוא מסר לנותני השירות ושהם הסתמכו על הנתונים האלה.

עודד אופק: אנחנו ערים להמון פניות שנערכות כל הזמן אלינו כנותני שירות, כנותני אשראי.

עודד אופק: הוזכר פה חוק נתוני אשראי.

עודד אופק: אנחנו רואים את זה הרבה גם שם, ששואלים אתנו למה סירבתם לשירות.

עודד אופק: אני לא מתייחס לחוק איסור הלבנת הון בנפרד – למה סירבתם לתת שירות, איזה מידע שימש אתכם.

עודד אופק: לכן אנו מציפים את ההערה.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: אנא התייחסו להערות על הסעיפים הללו.

יובל טלר: אשמח שנציג חברות האשראי יוכל להסביר שוב.

עודד אופק: אתייחס לנותני שירותי האשראי – לא נותני השירות כהגדרתם כאן כמקורות מידע.

עודד אופק: בסופו של דבר אנחנו נקבל את המידע הסופי מנותני השירות.

עודד אופק: אנחנו גוף פיננסי, אנחנו מקורות מידע.

יובל טלר: אתה לא מתייחס להיותכם מקורות מידע אלא לזה שאתם תינתו שירות על-ידי מתווכים שיהיו נותני שירותי מידע פיננסי.

עודד אופק: בסופו של דבר יהיו נותני שירות שיהיה להם רשיון, תחול עליהם אחריות, חובות זהירות, חובות אמונים וכו'.

עודד אופק: אנו מסתמכים על כך שהם בעלי רשיון ועושים את כל הנדרש כדי לקבל את ההרשאה.

עודד אופק: אנו רוצים להימנע מסיטואציה שאנו ערים לה בתכיפות עולה, שהטענה בסוף מופנית כלפינו: אתם השתמשתם במידע או יש לכם מידע שלא הייתם צריכים לקבל, לא נתתי הרשאה שהמידע הזה יהיה בידיכם.

עודד אופק: אנו מסתכלים קדימה.

רון כץ: אין עם זה בעיה משפטית, כי אתם מגלגלים את זה הלאה.

רון כץ: אתם קיבלתם מידע שאתם טוענים שקיבלתם אותו או ממישהו שאין לו רשיון או שפעל לא כדין.

רון כץ: הוא אשם.

רון כץ: לא אתם.

עודד אופק: אדוני כנראה צודק במובן זה שמשפטית יש לנו הגנה מצוינת.

יובל טלר: אני מציע שנחכה לסעיף 29 ונדבר על העברת מידע לאחר.

יובל טלר: אתה מדבר על העברת מידע לגוף פיננסי.

יובל טלר: זאת הכוונה שם.

מיכאל ביטון: אייל דותן.

אייל דותן: תודה.

אייל דותן: הערה פרקטית – סעיף 26א מדבר על הסכם למתן שירות מידע.

אייל דותן: ההסכם למתן שירות מידע מדבר על מה נותן השירות צריך לקבל את ההסכמות כפי שפירטו מהלקוח.

אייל דותן: מהפרקטיקה, האפשרות היא שגם חלק מהמידע, הלקוח נותן את ההסכמות אצל מקור המידע ולא אצל נותן השירות.

אייל דותן: למשל, הבחירה של חשבונות נעשה אצל מקור המידע ולא אצל נותן השירות.

אייל דותן: אז צריך לנסח את 26א כך שיאפשר גם לקבל את ההסכמות של הלקוח או אצל נותן השירות או אצל ממקור המידע.

אייל דותן: לגב 26ב, בסדר לחייב את נותני השירות, להודיע ללקוחות על ההסכמות.

אייל דותן: אנו חושבים שזה קצת חריג לומר שאם תוך שישה חודשים לא נתן הסכמתו, ההסכמה בטלה.

אייל דותן: אנו חושבים שיש לחייב את נותני השירות להודיע ללקוחות ולא לנקוט בצעדים חריגים; לכל הפחות להאריך את התקופה משישה חודשים לשנה.

אייל דותן: לגבי 27, החזקת מידע פיננסי ומחיקתו, לגבי א, תקופת שבע שנים, שלוש שנים – אני חושב שנכון מה שאמרו נציגי האוצר – זה תלוי בסוג השירות ובמוצר.

אייל דותן: יש שירותים שניתנים לתקופות יותר ארוכות, נניח הלוואות לתקופות יותר ארוכות או משכנתאות, שיש לשמור את המידע לתקופה שעשויה לעלות על שבע שנים כדי לאפשר את מתן השירותים האלה.

אייל דותן: מוצע שזה יהיה לפי סוג השירות והנסיבות שלו.

אייל דותן: לגבי 27ב, מחיקת המידע, 27ג4 דורש שהמידע יימחק לאחר שבע שנים ממועד הקבלה.

אייל דותן: אני מזכיר שאנו מדברים על שירותים שיכולים להיות מתמשכים, לטווח ארוך.

אייל דותן: כדי לאפשר לצדדים לשמור את המידע לצורך הליכים משפטיים, יש לאפשר לכל הפחות שבע שנים מתום השירות.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: ענבר בזק.

ענבר בזק: לגבי האם הלקוח חותם אצל נותן השירות או אצל הגופים המתחרים – אני חושבת שצריך להיות אפשרות שאחתום אצל הגופים המתחרים והם יעבירו את המידע לנותני השירות, כי לנותני השירות אין אינטרס לשתף פעולה עם זה, ואז הם יכולים גם לסבך את הטפסים, גם להסתיר את זה באותיות קטנות, ובעוד שהגופים הפיננסיים המתחרים ינגישו את המידע בצורה יותר קלה.

ענבר בזק: לא רואה סיבה שזה לא יהיה באתר.

ענבר בזק: אני עכשיו נכנסתי לחברה שנותנת את האישור, וזה יעבור אוטומטית לבנק.

ענבר בזק: אני לא חושבת שאני צריכה לחתום בבנק שלי לתת הנגשת מידע – מספיק אצל הגוף הפיננסי.

מיכאל ביטון: יובהר בחוק מה הגופים שאתה יכול להסמיך מטעמך לשחרר את המידע שלך.

מיכאל ביטון: הדבר יובהר בחוק מפורשות.

ענבר בזק: שזה לא יהיה בבנקים אלא להפך – אצל הגופים המתחרים.

יובל טלר: בסוף התהליך קורה מול נותן השירות, והוא מפנה אותך באמצעות האפליקציה שלו.

ענבר בזק: נותן השירות זה הבנק או הגוף?

יובל טלר: מפנה אותך לבנק לצורך הזדהות.

ענבר בזק: מצוין.

מיכאל ביטון: הערות היועץ המשפטי לסעיפים 26, 27, 28.

יובל טלר: לגבי סוגית כמה אחורה המידע הולך – אנו מדברים בשירות ששונה מאוד ממאגר אשראי.

יובל טלר: כשלקוח מחליט להתנתק מאפליקציה מסוימת ועובר לאחרת – אין מידע שעובר מאפליקציה אחת לאחרת.

רן מלמד: יתחיל מנקודה אפס.

יובל טלר: נכון.

יובל טלר: זה הופך את שבע השנים לסביר.

יובל טלר: הוא גם מבוסס על מה שנקבע בחוק נתוני אשראי.

יובל טלר: אני מזכיר שקבענו פה שחלה על נותן השירות לשמור את המידע לתקופה המזערית הנדרשת.

יובל טלר: לצורך העניין, אם נדרש ממנו רק לשלושים יום, הוא לא יכול לשמור את זה שבע שנים.

יובל טלר: שבע שנים זה רק לטובת ספציפי שהוא נותן ללקוח, שלטובתו נדרש שבע שנים.

איתי עצמון: איך מוודאים את זה?

יובל טלר: יש מאסדר שיודע לעקוב אחרי פעילות של נותן שירות.

יובל טלר: יודע לעקוב איך, כמה הוא שומר מידע.

איתי עצמון: זה מאוד ספציפי – התקופה המינימלית הנדרשת לשם מתן השירות ללקוח מסוים.

יובל טלר: נכון אבל אין לקוח מסוים – יש סכימה אומרת:

יובל טלר: הלקוח הזה לוקח את השירות הזה, לכן צריך את המידע לשבעה ימים.

יובל טלר: לקוח אחר לוקח שירות אחר וצריך מידע אחר.

יובל טלר: ברגע שהוא הפסיק לצרוך את המידע, אני צריך את זה לעוד חמישה ימים.

איתי עצמון: עדיין שבע שנים זה המון.

איתי עצמון: אני מסכים עם ההערה.

יובל טלר: בחוק מאגר שירותי אשראי השארנו שבע שנים בתקנון.

יובל טלר: לכן אני חושב שזה סביר.

אורית שרייבר: אפשר להוסיף בבקשה?

אורית שרייבר: אני מרשות ניירות ערך.

אורית שרייבר: גם בשיח עם השוק שנעשה במסגרת השוק הבנו ששבע שנים זה צורך של החברות שנותנות שירותים.

אורית שרייבר: חלק מהלקוחות רוצים את כל המידע הזה, גם את האחורה שלהם, כדי שאפשר יהיה לתת להם את הריכוז של המידע ואת ההשוואה לגבי פעילות קודמת שלהם.

אורית שרייבר: יש גם חשיבות שמשך הזמן לא יהיה ארוך מדי, ויש להם איזון בין שירותים שכן מצריכים את שמירת המידע לאורך זמן.

אורית שרייבר: זו הערה שקיבלנו מהשוק וחשבנו שנכון להאריך את התקופה.

אורית שרייבר: התקופה היתה קצרה יותר, ואחרי ששמענו את הערות הציבור הארכנו אותה.

יובל טלר: אוסיף על התייחסות לאיגוד הבנקים לגבי שישה חודשים – בסופו של דבר קבענו פה הסדר מאוזן בין היכולת של הלקוח להנגיש את המידע שלו מצד אחד.

יובל טלר: מצד שני, תקופה שיכולה להגיע לשלוש שנים.

יובל טלר: מצד שני, שאנו מעדכנים אותו כל הזמן שהוא מקבל את המידע.

יובל טלר: חשבנו ששש שנים זה הסדר מאוזן.

יובל טלר: כנ"ל לגבי שבע שנים לגבי ההליך המשפטי.

לירון מאוטנר לוגסי: עו"ד לירון מאוטנר לוגסי ממשרד המשפטים.

לירון מאוטנר לוגסי: חשוב לי לומר בהקשר להערה של איגוד הבנקים – בכוונה נקטנו פה מונח שדורש מהם לנקוט פעולות, לוודא שהלקוח מודע.

לירון מאוטנר לוגסי: שליחת הודעה נטו בלי חיווי או ידיעה שהוא פתח את ההודעה או שיש לו מודעות של הלקוח – לא נותנת מענה בהקשר הזה, חשוב לי לחדד את זה כדי שלא ישתמע שאנו מסתפקים בזה.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: הבהרה חשובה.

מיכאל ביטון: היועץ המשפטי.

חן פליישר: סליחה, להציג את הצד השני – חן מבנק ישראל, משלימה את ההסבר שלירון נתנה – מצד אחד זו הודעה ללקוח שאנו לא יודעים שקרא אותה, היא לא מספיקה ולא עונה על מה שכתוב.

חן פליישר: מד שני, אם יש אינדיקציות שהלקוח משתמש בשירות, זה גם יכול להיות פתרון.

חן פליישר: אנחנו מחפשים את המקומות שבהם הלקוח נתן את ההסכמות ושכח מזה.

חן פליישר: הוא לא משתמש באפליקציה, המידע ממשיך לזרום, ואלה האזורים שאנו רוצים לתפוס.

חן פליישר: יש מגוון פתרונות כדי לוודא את המודעות הזאת.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

מיכאל ביטון: התייחסות היועץ המשפטי של הוועדה, בבקשה.

איתי עצמון: בהתייחס לסעיף 26, בהמשך להערה שהערתי קודם לכן, אני חושב שיש להוסיף שבטרם ההתקשרות נותן השירות יספק או ימסור ללקוח מידע תמציתי על משמעות החתימה בשפה ברורה ופשוטה.

איתי עצמון: זה יכול להיות בחלון או בכל דרך שתבהיר ללקוח את המשמעות באופן ממש תמציתי.

איתי עצמון: שלא ייווצר מצב שעמודים על עמודים שהלקוח נדרש לסמן - ואם זה מקוון – בכלל, לא יודע אם יקראו או לא.

איתי עצמון: לעניין הבחירה, האם הגישה תהיה חד פעמית או גישה מתמשכת.

איתי עצמון: זו שאלה להכרעת הוועדה – אם לא נכון כברירת מחדל שהגישה תהיה חד-פעמית אלא אם כן הלקוח ביקש במפורש הרשאה מתמשכת, שוטפת.

איתי עצמון: אני לא בטוח שהלקוחות יוכלו לעקוב אחרי זה, לכן אולי נכון שקודם כל תהיה הרשאה חד-פעמית.

איתי עצמון: אשלים את ההערות לסעיף הזה ואני מציע שיתייחסו.

איתי עצמון: לגבי סעיף (ב) לגבי הפעולות שנותן השירות צריך לנקוט אחת לשישה חודשים - לא ברור כאן באילו ופעולות הוא צריך לנקוט.

איתי עצמון: האם לשלוח הודעת דוא"ל יספק?

איתי עצמון: אולי כדאי להגדיר אפילו ברמה של למנות את הפעולות ובכלל זה או להגדיר פעולות בסיסיות והמאסדר יהיה רשאי לאחר מכן להרחיב.

איתי עצמון: הערה לעניין ההסמכה של השר בהסכמת שר המשפטים לקבוע הוראות לעניין ההסכם.

איתי עצמון: האם מדובר – יכול להיות שיהיו תקנות שיחולו רק על סוג מסוים של נותן שירות – למשל רק על תאגידים בנקאיים?

איתי עצמון: ולגבי הוראות המאסדר בסעיף קטן (ד), אנו מציעים קצת להרחיב את ההסמכה ולומר שהמאסדר יידרש לקבוע בין היתר הוראות לגבי צורת ההסדר, הדרך לביטולו, צמצום היקף השירות לפי סעיף 28, הגודל המזערי של האותיות – אגב מה שאמר היושב-ראש לגבי הפונטים הקטנים של האותיות בהסכמים כאלה – ולעניין החובה למסור את החוזה או את המידע ללקוח.

איתי עצמון: אלה הערותיי לסעיף 26.

מיכאל ביטון: אנא התייחסו להערות.

מיכאל ביטון: בסוף ההערות האלה נסיים את הדיון והוא יתחדש בערב.

מיכאל ביטון: תהיו מוכנים נפשית לדיון לילי שיוביל אותו חבר הכנסת איתן גינזבורג.

מיכאל ביטון: הוא עלול להתעכב גם בשל דיוני המליאה והצבעות.

ענבר בזק: יהיו הצבעות היום?

מיכאל ביטון: לא.

מיכאל ביטון: פה אנו בשלב ההקראה – אין הצבעות.

מיכאל ביטון: הדיון של ועדת הכלכלה בנושא פקודת התעבורה, שתוכנן לשעה 13:00, יתחיל ב-13:15, והדיון של ועדת הכלכלה בנושא מקורות אנרגיה יתחיל ב-14:30.

מיכאל ביטון: דחייה של שני הדיונים בחצי שעה ורבע שעה.

מיכאל ביטון: הערות אנשי המקצוע ונסיים את הדיון.

איתי עצמון: לגבי המסירה של המידע התמציתי על משמעות החתימה?

עמיהוד שמלצר: מקובל.

יובל טלר: לגבי סוגית ברירת המחדל, חלק ניכר מהשירותים שניתנים - שירותים שמבוססים על מתן גישה מתמשכת.

יובל טלר: זה המקום שבו אנו לא רוצים לייצר חיכוך מיותר.

יובל טלר: לכן הלקוח בוחר האם הגישה חד-פעמית או מתמשכת.

יובל טלר: לא חושבים שנכון לייצר ברירת מחדל.

מיכאל ביטון: הוא יבחר חד-פעמית או מתמשכת, וזה יהיה בהסכם שהוא חותם עליו.

מיכאל ביטון: אותו דבר אנו רוצים בולטות ופשטות, בטופס שהוא מאשר, בגופן גדול ובשפה פשוטה.

מיכאל ביטון: אם אתה מרשה כניסה חד-פעמית או רב-פעמית למידע שלך.

יובל טלר: בסדר.

יובל טלר: לגבי סוגית ההגדרה של הפעולות הנדרשות, מבחינת הסעיף – הוא באמת חריג.

יובל טלר: אנו מבקשים שלא לעדכן את הלקוח אלא לוודא שהוא מודע.

יובל טלר: יש פה צעד אחד קדימה – הלקוח יודע שיש לו גישה למידע.

יובל טלר: לכן החשש הוא מצומצם.

יובל טלר: מבחינה זו נתנו הוראות סמכות למאסדר - יקבע בהוראות לגבי הפעולות שהוא צריך לנקוט.

יובל טלר: להבנתנו, אלה דברים שצריכים להיות במסגרת הוראות מאסדר.

איתי עצמון: ההערה שלי היתה גם שאלה – איך זה יעבוד ומה יספק.

איתי עצמון: ראיתי את הוראות המאסדר.

איתי עצמון: חשבתי, העליתי את העניין בפני הוועדה - האם יש צורך למנות פה לפחות חלק מהפעולות כבר בחוק.

יובל טלר: יכולה להיות תחליפיות מסוימת – אם הלקוח משתמש בשירות באופן שוטף, הוא יודע שיש לו גישה למידע.

יובל טלר: אם לא, אז זה נדרש.

יובל טלר: לכן אנו לא חושבים שנכון לכתוב בחוק דווקא דבר כזה או אחר אלא להשאיר את זה כסמכות להוראות מאסדר.

יובל טלר: לגבי השאלה האם ניתן לתת תקנות ספציפיות לגבי גופים ספציפיים.

עמיהוד שמלצר: יש סעיף 37ב שקובע באופן כללי שהתקנות יכולות להיות גם לסוגים מסוימים.

איתי עצמון: אני שואל, יכול להיות שייקבעו הוראות לגבי הסכמים רק לגבי סוגים מסוימים של גופים ולגבי אחרים לא?

יובל טלר: למשל, בנק מחתים לקוח על זה וזה, ולכן לא צריך בהכרח צריך להחתים אותו- - -

איתי עצמון: זו הסמכה כללית, לא מדויקת.

איתי עצמון: זה הוראת בכלל לעניין.

עמיהוד שמלצר: הסמכות קיימת.

עמיהוד שמלצר: עכשיו אנו לא יכולים לדעת אם הסמכות תופעל באופן פרטני לגבי סוגים מסוימים, אבל היא קיימת ב-37ב.

עמיהוד שמלצר: לכאורה תקנות כאלה אמורות להיות כלליות ולא סוגים מסוימים.

איתי עצמון: ולגבי ההרחבה שביקשנו בסעיף קטן (ד)?

איתי עצמון: רצינו לקבוע במפורש, שתהיה התייחסות לצורת ההסכם, לדרך ביטולו.

עמיהוד שמלצר: ראינו את זה בהערות ששלחתם בכתב.

עמיהוד שמלצר: נוסיף.

עמיהוד שמלצר: מקובל.

מיכאל ביטון: אנו נועלים את הדיון.

מיכאל ביטון: נתחיל את הדיון הבא בערב מההערות של היועץ המשפטי ל-27, 28, ותמשיכו בהקראת 29.

מיכאל ביטון: זה יעשה חבר הכנסת איתן גינזבורג.

מיכאל ביטון: תודה רבה, הישיבה נעולה.