הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, כנסת 24, פרוטוקול מספר 8, 2021-10-04 10:14

עאידה תומא סלימאן: בוקר טוב לכולם, אני פותחת את הישיבה של הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי.

עאידה תומא סלימאן: היום ה-4 באוקטובר 2021.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להתחיל בזה שהישיבה היום תתמקד בתנאי שכר והעסקת מטפלות-מחנכות במעונות היום, אבל לפני שאנחנו מתחילים את הדיון, שני דברים.

עאידה תומא סלימאן: היום הכנסת מציינת יום מיוחד למאבק בסרטן השד.

עאידה תומא סלימאן: אני מנצלת את ההזדמנות הזו כדי לקרוא לכל הנשים במדינת ישראל ללכת ולהיבדק, ללכת ולהגן על עצמך, וחס וחלילה, אנחנו מקוות לכל הנשים רק בריאות, אבל גם לשמור על עצמנו זה אחד מצורות החיים הבריאים.

עאידה תומא סלימאן: מצד שני, אני מזכירה לכולן שקיימנו דיונים רבים בתוך הוועדה הזו בקדנציות הקודמות, שנוגעות בנושא של סרטן השד, במיוחד בחודש אוקטובר שהוא החודש שמציינים בו בכל העולם חודש מאבק בסרטן השד.

עאידה תומא סלימאן: אחת הדרישות המאוד ברורות שציינו, היא הורדת הגיל של הבדיקה או מתן אפשרות של בדיקה חינמית, ממוגרפיה לנשים בגיל יותר צעיר כדי לאפשר, במיוחד שהתחלואה עולה בקרב הצעירות במחלה הזו.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שהמאבק הזה יניב פירות ואכן תהיה אפשרות לכלל הנשים.

עאידה תומא סלימאן: אני מזכירה שלצערי הרב יש הרבה נשים במדינה שלא מונגש להן השירות בצורה אחידה כמו נשים שחיות במרכז, ובמיוחד נשים בנגב ונשים בצפון הרחוק שצריכות לעשות מאמץ מיוחד כדי להגיע לבדיקות האלה.

עאידה תומא סלימאן: עוד הודעה, בעיניי אולי משמחת יותר.

עאידה תומא סלימאן: אתמול ועדת השרים לחקיקה הסכימה לתת החלת דין רציפות על הצעת חוק למניעת אלימות במשפחה, תיקון מספר 19, הוראת שעה, שבזמנו קידמתי, הייתה הצעת חוק שלי וקודמה דרך הוועדה לקידום מעמד האישה, עברה בקריאה טרומית בקדנציה הקודמת.

עאידה תומא סלימאן: ביום רביעי בבוקר נעשה לפי התקנון, גם כן נצביע בוועדה על החלת דין רציפות.

עאידה תומא סלימאן: תעלה למליאה ואני מאוד מקווה שבעבודה מאוד מאומצת ומהירה נצליח באמת לחוקק את החוק סוף סוף, ותהיה חובה לשלוח לטיפול גברים אלימים שיש נגדם צווי מניעה ומוגדרים כאלימים.

עאידה תומא סלימאן: הגיע הזמן לטפל בתופעה ואני מאוד שמחה.

עאידה תומא סלימאן: זאת תהיה הצעת חוק או חוק פורץ דרך בעניין.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד גאה שהצלחתי לקדם אותו בקדנציה הקודמת, ואנחנו בשיתוף פעולה עם המשרדים הנוגעים בדבר נמשיך לקדם עד לחקיקה מלאה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו כפי שאמרתי, מקיימים את הישיבה היום בעניין תנאי שכר והעסקת מטפלות-מחנכות במעונות יום.

עאידה תומא סלימאן: אני החלטתי לקיים את הדיון הזה במיוחד לאחר שכולנו בימים האחרונים חווים את השביתה שהכריזו בארגונים הגדולים שמפעילים את מעונות היום, לאחר ניסיון אחרי ניסיון כדי לקדם את הדרישות, בעיניי האמיתיות והנחוצות כדי לקדם את הנושא של חינוך לגיל הרך.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב התקדמות בנושא לא הייתה עד עכשיו למרות שהתקיימו דיונים גם בוועדת כספים וגם בוועדת זכויות הילד ונשלחו הצדדים כדי להתחיל משא ומתן כדי לקדם איזושהי הבנה.

עאידה תומא סלימאן: השביתה הזו מגיעה בתקופה מאוד רגישה בעיניי ובתקופה שהיה צריך לנצל את העובדה שממשלת ישראל, הממשלה הנוכחית החליטה לקחת על עצמה העברת החינוך לגיל הרך לאחריות של משרד החינוך וזה דבר מבורך.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו דרשנו את זה שנים רבות.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו אמרנו שחינוך זה חינוך וזה אחריות של משרד החינוך, וחינוך לגיל הרך ומעונות יום זה לא רק ארבע קירות וזה לא עניין של שמרטפייה לילדים, אלא זה מערכת חינוך רגילה שאחראית על חינוך ילדינו, כל ילדינו.

עאידה תומא סלימאן: באותה הזדמנות שהעבירו את האחריות על מעונות היום או על החינוך לגיל הרך למשרד החינוך, הוחלט שהאחריות הזו תחול בעצם רק מתחילת השנה הבאה וזה השאיר אותנו במצב, בין אוגוסט לבין דצמבר כאשר האחריות הפדגוגית, לא כל כך ברור מי אחראי עליה.

עאידה תומא סלימאן: האחריות על התפעול היא בעצם בידי משרד הכלכלה.

עאידה תומא סלימאן: זה השאיר גם כן מקום, בעיניי, לבריחה ממתן תשובות אמיתיות למערכת הפועלת של ארגונים שמספקים את השירות הזה וככה אפשר להגיד, זה באחריות הכלכלה או באחריות החינוך, חכו עד שמשרד החינוך, יהיה לו תוכנית, ובינתיים המטפלות-המחנכות ממשיכות לסבול.

עאידה תומא סלימאן: השביתה הוכרזה.

עאידה תומא סלימאן: אתמול בערב נודע לי שבדיוק באותו זמן שאנחנו יושבים עכשיו בישיבה הזו, נקבעה ב-12:00 פגישת עבודה שהייתה אמורה להתקיים ביוזמה משותפת שלי ושל חברת הכנסת מיכל שיר, יושבת-ראש ועדת זכויות הילד, כהמשך לדיונים הקודמים, פגישת עבודה עם נציגי המשרדים ונציגי ארגוני מעונות היום, הייתה אמורה להתקיים ב-12:00.

עאידה תומא סלימאן: שמעתי שהשרה אורנה ברביבאי, שרת הכלכלה, איך שאומרים, הרימה את הכפפה לאחר הדיון שגם התקיים אתמול בוועדת הכספים, וזימנה פגישה עם ארגוני הנשים המפעילים, לעכשיו ב-10:30.

עאידה תומא סלימאן: המצב גרם לכך שאני קיבלתי הרבה התנצלויות של יושבות-ראש הארגונים שהלכו לפגישה, ואני אומרת שחבל לחכות לרגע האחרון, חבל לחכות לרגע שמקיימים דיון בכנסת כדי לקיים את פגישת העבודה.

עאידה תומא סלימאן: היה אפשר לקיים פגישות כאלה גם עם האוצר.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שתהיה בשורה טובה, אבל בינתיים אנחנו ממשיכים לבדוק את הנושא הזה כאילו לא קרה כלום, כי עדיין לא שמענו שום התקדמות, לכן אני רוצה שנמשיך את הדיון בנושא.

עאידה תומא סלימאן: אני רואה שיש לנו נציג משרד הכלכלה, נציגת משרד החינוך ויש לנו נציגים של ארגוני שטח, ואני מברכת על הצטרפות חברת הוועדה, חברת הכנסת יסמין, ברוכה הבאה.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד שמחה לראות שעדיין המאבק הזה מקבל תמיכה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להתחיל עם מרסל אסולין, מנהלת אגף הגיל הרך, ויצו, שנמצאת איתנו בזום, להציג את המצב הקיים מבחינת תנאי העסקה למטפלות, שהוא אחד הגורמים להחלטה של השביתה, זה המצב והתנאים של הכנסתן של המטפלות.

עאידה תומא סלימאן: בקשה, גבירתי.

מרסל אסולין: קודם כל שלום לכולם, בוקר טוב יושבת-ראש הוועדה, אני רוצה להודות לך קודם כל בשם ויצו ובשם כל הארגונים על התמיכה שלך במאבק, אם זה בהשתתפות בהפגנה ואם זה בזום.

מרסל אסולין: את פשוט מובילה את העניין הזה באופן מעורר השראה ואנחנו רוצים להגיד לך תודה.

מרסל אסולין: אני רוצה קצת לספר לכם על המאבק שאנחנו נמצאים בו.

מרסל אסולין: ראשית, אנחנו נמצאים במאבק שהוא לא התחיל היום.

מרסל אסולין: המאבק הזה באמת נמשך כבר שנים.

מרסל אסולין: הנושא הזה נגרר לאורך שנים ופשוט מוזנח.

מרסל אסולין: כל הנושא של הגיל הרך מוזנח במדינת ישראל.

מרסל אסולין: לממשלת ישראל נדמה שילד נולד בגיל שלוש.

מרסל אסולין: הם שוכחים שיש גם מגיל לידה ועד גיל שלוש.

מרסל אסולין: יש איזה שהן שלוש שנים שמישהו צריך להסתכל על הגיל הזה.

מרסל אסולין: אנחנו הארגונים המפוקחים, הגענו למצב שאין לנו הרבה ברירות.

מרסל אסולין: אנחנו נאלצים לצאת למאבק הזה למען ילדינו, למען ילדי ישראל.

מרסל אסולין: אין לנו הרבה ברירה.

מרסל אסולין: כל הסיפור הזה של הגיל הרך, חשוב לציין, אנחנו מדברים על כ-500,000 ילדים בגילאים הללו.

מרסל אסולין: בתוך המעונות המפוקחים יש לנו כ-120,000 ילדים שנמצאים בערך ב-2,000 מסגרות מפוקחים: ויצו, נעמת, נאות מרגלית וכדומה, ואנחנו בעצם מדברים על שלוש בעיות מרכזיות.

מרסל אסולין: בואו נתחיל מנושא התקינה.

מרסל אסולין: חברים, אנחנו מדברים על תקינה, שישה תינוקות על מטפלת אחת, תשעה פעוטות על מטפלת אחת ו-11 ילדי גנון, כשאני אומרת גנון זה מגיל שנתיים, על מטפלת אחת.

מרסל אסולין: בואו רק תחשבו על אימא שיולדת תאומים, האם היא מסוגלת, כמה עזרה היא מבקשת מהאימא, מחמותה, מכל אחד שרק אפשר, ואנחנו מדברים על אותו תינוק שבגיל ארבעה חודשים מגיע למעון והוא צריך להיות עם מטפלת אחת על שישה תינוקות.

מרסל אסולין: זה הרי לא יעלה על הדעת.

מרסל אסולין: ב- OECD מדברים על ארבעה תינוקות למטפלת.

מרסל אסולין: אנחנו לא שם.

מרסל אסולין: נמשיך משם ובואו נדבר על נושא השכר.

מרסל אסולין: מטפלת מתחילה היום עם 29.12 שקלים לשעה.

מרסל אסולין: מטפלת מגיעה ל-5,700 שקלים לחודש.

מרסל אסולין: חברים, זה לא הגיוני.

מרסל אסולין: היא גם מטפלת, היא גם מחנכת, היא גם אמורה לנקות, היא אמורה לחבק, ללטף, לנשק.

מרסל אסולין: אין לה שנייה אחת שהיא יכולה להזיז את העיניים.

מרסל אסולין: מדובר פה על ילדים חסרי ישע, על פעוטות חסרי ישע.

מרסל אסולין: אי אפשר לרגע להוריד את העיניים.

מרסל אסולין: הן עובדות קשה מאוד ובסוף הן משתכרות 5,700 שקלים.

מרסל אסולין: חברים, זה פשוט לא יעלה על הדעת הדבר הזה.

מרסל אסולין: מעבר לכך, הענף נמצא בקריסה.

מרסל אסולין: מה שקרה לפני כשבע שנים עם החלטת ועדת טרכטנברג לגבי הסייעות, מרבית המטפלות שלנו עברו לרשויות המקומיות.

מרסל אסולין: ברשות המקומית היא מקבלת שכר של 40% יותר מהמטפלת שלנו, משמע שהן הולכות לנו.

מרסל אסולין: 30% מהמטפלות נוטשות אותנו במהלך השנה הראשונה, אפילו לא בתום השנה הראשונה.

מרסל אסולין: המשמעות היא שאנחנו נמצאים היום בפער של 2,000 מטפלות.

מרסל אסולין: ויצו לבד היום נמצא בפער של 180 מטפלות.

מרסל אסולין: נכנסות לעבוד המבשלות, נכנסות לעבוד המנהלות.

מרסל אסולין: אני יכולה להגיד לכם שאנחנו כמטה ויצו הולכים לשטח כדי לסייע, כדי לתמוך במטפלות.

מרסל אסולין: זה פשוט לא יעלה על הדעת.

מרסל אסולין: הענף הזה בקריסה, אתם חייבים להבין.

מרסל אסולין: כשאנחנו מסתכלים על תקינה, אגב, גם אם אנחנו נצמצם את התקינה, אין מי שיבוא לעבוד בשכר הזה ולכן זה חייב להיות משולב, תקינה עם שכר.

עאידה תומא סלימאן: מרסל, אם מותר לי לשאול, איך נקבע שכר מטפלת?

מרסל אסולין: אני אסביר לך.

מרסל אסולין: יש מה שנקרא סל התשומות.

מרסל אסולין: סל התשומות, מי שקובע אותו זה בעצם משרד האוצר, ובעצם הסל הזה הוא קובע את המחיר המפוקח שההורה ישלם.

מרסל אסולין: ההורה משלם בהתאם למה שקבע המשרד, בהתאם לדרגה וזה מה שאנחנו מקבלים.

מרסל אסולין: בתוך הסל הזה יש גם את האיגום של כמה אמורה לקבל מטפלת ומה יהיה שכר המטפלת, ולכן זה השכר של המטפלת.

מרסל אסולין: יושבת-ראש הוועדה, שתדעי שמשנת 2012 סל התשומות לא עודכן.

מרסל אסולין: זה לא יעלה על הדעת הרי.

מרסל אסולין: המשכורות עלו, רגולציה בלתי פוסקת, מצלמות.

מרסל אסולין: כל מה שנדרש, הארגונים עושים על חשבונם לכן הארגונים בקריסה.

מרסל אסולין: הארגונים לא מסוגלים יותר.

מרסל אסולין: אנחנו לא ארגון פרטי שיכול לגבות 4,000 או 5,000 שקל.

מרסל אסולין: אנחנו אל מול הסכום שמשרד העבודה קובע.

מרסל אסולין: זה עבר למשרד הכלכלה לכן אני אומרת, אנחנו לא יכולים לעלות את השכר באופן שרירותי, לכן אנחנו קוראים פה לממשלה לשבת איתנו, לפתוח מחדש את סל התשומות שלא נפתח כבר עשר שנים.

מרסל אסולין: אגב, לפני שנתיים או שלוש שנים מוטי אלישע פתח בוועדה.

מרסל אסולין: הוא בדק את העניין.

מרסל אסולין: כל הנתונים נגנזו.

מרסל אסולין: לא ברור לאף אחד מה הן תוצאות הוועדה.

מרסל אסולין: הרי הוא פתח את הוועדה.

מרסל אסולין: הוחלט לפני שנתיים שתהיה ועדה.

מרסל אסולין: לא ברור איפה הנתונים, הכול נגנז.

מרסל אסולין: אני חושבת שהגיעה העת לפתוח מחדש את סל התשומות.

מרסל אסולין: זה משהו שצריך לטפל בו, חשוב מאוד.

מרסל אסולין: הכשרה מקצועית - נמצאת פה שרה חברתי ואני יכולה להגיד לכם שנעשו באמת לא מעט דברים בהיבט של הכשרה מקצועית, ועדיין אני אומרת, אנחנו צריכים לראות איך אנחנו מרחיבים, איך אנחנו מסייעים למטפלות שלנו.

מרסל אסולין: אף אחד לא ישלח את הילד שלו לבית ספר או אף אחד לא שולח לגן אם המטפלת לא מוכשרת או אם המורה לא מוכשרת או אם הגננת לא מוכשרת, אבל במעונות היום זה בסדר, היא יכולה גם לא להיות מוכשרת.

מרסל אסולין: אגב, תבדקו את הנתונים.

מרסל אסולין: שני שליש מהמטפלות במדינת ישראל, לפחות לגבי המעונות המפוקחים, הן לא מוכשרות, ושרה, תקני אותי אם אני טועה.

מרסל אסולין: פשוט המטפלות לא מוכשרות.

מרסל אסולין: חלק מזה זה התחלופה המאוד גדולה.

מרסל אסולין: אגב, מי שנשארת כבר, היא נשארת כי היא אוהבת את הילדים, כי היא אוהבת את המקצוע אבל הן נשחקות.

מרסל אסולין: הן פשוט נשחקות.

מרסל אסולין: הן עובדות קשה.

עאידה תומא סלימאן: מרסל, יש לך עוד נקודות שאת רוצה להעלות בעניין המטפלות?

מרסל אסולין: בהקשר למה שאת אמרת יושבת-הראש, לגבי החלוקה לשלושת המשרדים.

מרסל אסולין: חשוב לי מאוד להדגיש, תראו, הסיפור הזה של המעבר למשרד החינוך, כמו שאת אמרת יושבת-הראש, זה אחד הדברים הכי משמעותיים ואני חושבת שזה רגע היסטורי מכונן למדינת ישראל, אבל אם הייתה פה תוכנית אסטרטגית, מסודרת, חמש-שנתית, ובדיוק כמו שאת אמרת יושבת-הראש, זה הולך להתחלק לשלושה משרדים.

מרסל אסולין: לא יהיה אבא, לא יהיה אימא ואנחנו נמצא את עצמנו כל היום בין שלושת המשרדים.

מרסל אסולין: זה חייב להיות גוף אחד שמרכז.

מרסל אסולין: הבטיחו לנו מעבר בינואר כמו שאמרת, ורק הפדגוגיה והבינוי יעברו בינואר.

מרסל אסולין: אנחנו לא רואים את עצמנו איך אנחנו עכשיו מתחילים להתמודד מול שלושה משרדים, ולכן אני קוראת לכם מפה, חייבים להעביר את זה למשרד אחד שרואה בראיה הוליסטית עם תוכנית מסודרת ובנויה, חמש-שנתית.

מרסל אסולין: חשוב להגיד עוד דבר, 99% מהמטפלות שלנו זה נשים.

עאידה תומא סלימאן: בגלל זה אתן נמצאות בוועדה הזו עכשיו.

מרסל אסולין: בדיוק.

מרסל אסולין: צריך לדאוג לנשים.

מרסל אסולין: זה נשים שהן מופלות לרעה ואסור לנו לשבת בשקט, ואני מודה לך שאת מקדמת את זה, בשמי ובשם הארגונים ובשם ויצו.

מרסל אסולין: תודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה לך, מרסל.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת גם לעולא פחראלדין מארגון ינבוע.

עאידה תומא סלימאן: בקשה, תציגי את עצמך.

עולא פחראלדין: בוקר טוב, אני נציגת עמותת ינבוע, ארגון הגג של המעונות המפוקחים של החברה הערבית, שמחה על הוועדה, מלאת כבוד והערכה לך, חברת הכנסת עאידה על המאבק שלך, על הרמת הדגל תמיד כשמדובר במטפלות.

עולא פחראלדין: אני כמפקחת לשעבר במשרד העבודה והרווחה, שפיקחתי על מעונות היום במחוז צפון, רואה חשיבות רבה בהשקעה במטפלות שעובדות בתוך המעונות.

עולא פחראלדין: הייתי נכנסת והייתי רואה איזה עבודה קשה הן עשו.

עולא פחראלדין: גם לי היה מעון יום וגם אצלי היו מטפלות.

עולא פחראלדין: אני מצטרפת לכל מילה שמרסל אמרה ואני לא רוצה לחזור על הדברים גם בשביל לא לגזול מזמנה של הוועדה.

עולא פחראלדין: בחברה הערבית המצב הוא יותר גרוע.

עולא פחראלדין: בחברה הערבית משלמים פחות אפילו לפעמים משכר מינימום בגלל האילוצים של שכר מאוד נמוך.

עולא פחראלדין: לסבר לכם את האוזן, בחברה הערבית במעונות היום לא גובים את הדרגה כפי שקבעה המדינה.

עולא פחראלדין: סתם דוגמה, אם הדרגה של תינוק 2,700 שקל, בחברה הערבית המקסימום שהם יכולים לשלם זה 1,500 שקל.

עולא פחראלדין: בחברה הערבית בונים את מעונות היום, לא מקבלים מעון מוכן, אז כבר מתחילים ב-3 מיליון שקל פחות, עלויות.

עולא פחראלדין: יש שכירויות.

עולא פחראלדין: אנחנו נמצאים במקום שיש לנו הרבה מטפלות.

עולא פחראלדין: גם שרה כרמון יודעת שבחברה הערבית יש לנו הרבה נשים שלמדו קורס מטפלות.

עולא פחראלדין: יש לנו תחרות על כל משרה של מטפלת, ככה שהמפעיל יכול להגיד לה, תקשיבי, את לא רוצה את השכר שאנחנו נותנים לך?

עולא פחראלדין: יש לי שלוש-ארבע שהן מתמודדות על אותה משרה.

עולא פחראלדין: אני חושבת שהוועדה הזאת צריכה לקחת בחשבון שיש הבדלים בין מקום למקום.

עולא פחראלדין: עובדה, נעמת הפעילה כמה מעונות יום בחברה הערבית ובסוף יצאה משם בגלל הנושא של אי יכולת של ההורים לשלם את הדרגה.

עולא פחראלדין: המטפלות משוועות להדרכה ולליווי.

עולא פחראלדין: היום המדינה ביקשה ארבע שעות הדרכה.

עולא פחראלדין: זה לא מספיק בשביל לתת איכות טיפול בתוך המעון.

עאידה תומא סלימאן: עולא, את עדיין מדברת על המפוקחים.

עאידה תומא סלימאן: מה אחוז המפוקחים באוכלוסייה הערבית?

עולא פחראלדין: אנחנו מדברים על 10,000 תינוקות במסגרות המפוקחים, כשיש לנו מגיל לידה עד שלוש 130,000, אז אנחנו אחוז קטן שאנחנו לא מצליחים לשרוד את החודש.

עולא פחראלדין: קחו בחשבון שיש לנו את המעונות הלא מפוקחים שהם המתחרים הכי קשים של המעונות המפוקחים, גובים על ילד לחודש 800 שקל.

עולא פחראלדין: זה לא כמו בחברה היהודית שהמעונות הפרטיים הם הרבה יותר יקרים, אז אנחנו מורידים את המחירים.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה, עולא.

עאידה תומא סלימאן: אתם כבר בתהליך של הרשמה לפי חוק הפיקוח החדש, נכון?

עולא פחראלדין: כל המעונות עכשיו, גם המפוקח, גם לא המפוקח חייב להיות בתהליך של אישור ראשוני.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: אני לא במקרה דוחה את הבקשה מנציגי המשרדים לדבר ולהגיב.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה שתשמעו קודם ואחר כך אני רוצה לשמוע מה יש לכם להציע, ואולי תחדשו לנו על מה שקורה בישיבה המקבילה עם השרה והאוצר וארגוני מעונות היום.

עאידה תומא סלימאן: יש לנו נציגים של כוח לעובדים.

עאידה תומא סלימאן: בקשה, נינט ששון מכוח לעובדים, מהמשפחתונים.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד, נושא המשפחתונים הוא קצת שונה ועניין מטפלות המשפחתונים שונה.

עאידה תומא סלימאן: זה לא אומר שאני מקלה ראש בבעיות של מנהלות המשפחתונים.

עאידה תומא סלימאן: כולם יודעים שהנושא הזה מאוד קרוב לליבי והמאבק הזה, אני שותפה מלאה בו ובגלל זה אני לא יכולה לא להשמיע את קולן של המנהלות כשהן מגיעות לדיונים.

עאידה תומא סלימאן: נינט, אני מבקשת, תהיי מרוכזת להעלות את הבעיה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזו הזדמנות להעלות את הבעיות גם שלכן, כי אתן מטפלות באותה אוכלוסיית גיל שגם מעונות היום מטפלים בהם.

עאידה תומא סלימאן: בקשה, נינט.

נינט ששון: תודה רבה לך קודם כל.

נינט ששון: אני מתנצלת, אני פשוט באמצע העבודה אז תשמעו קצת קולות של ילדים.

עאידה תומא סלימאן: ברכה, ברכה, אין שום בעיה עם קולות של ילדים.

נינט ששון: אז תודה רבה קודם כל לכל החברים ולך, חברת הכנסת עאידה סלימאן על העלאת הנושא החשוב הזה.

נינט ששון: אנו מטפלות משפחתונים, מחזקות את ידי מטפלות המעונות קודם כל, שיהיה ברור, על המאבק הצודק שמשקף את זלזול המדינה הן לגיל הרך והן לתעסוקת הנשים.

נינט ששון: אני באתי לדבר דווקא על נושא המשפחתונים.

נינט ששון: אנו מסגרת לחמישה ילדים בביתנו, בגילאים חצי שנה עד גיל שלוש שנים.

נינט ששון: אנחנו מפוקחים על ידי משרד הכלכלה ומשרד הרווחה.

נינט ששון: בזכות הפנינה הזאת שנקראת משפחתון יש 22,000 נשים שיוצאות לעבודה בראש שקט, כי זו מסגרת מאוד קטנה, אוהבת וממש קרובה למשפחה.

נינט ששון: כבר קרוב ל-40 שנים יש לנו מעמד מאוד פוגעני כעצמאיות.

נינט ששון: אני אסביר תיכף.

נינט ששון: המטפלות הוגדרו על ידי משרד העבודה והרווחה כבעלות סטטוס שאין שני לו פה במדינת ישראל.

נינט ששון: אנחנו לא עצמאיות ולא שכירות, ייצור מוזר כזה שהמדינה המציאה.

נינט ששון: אנחנו לא עצמאיות כי קובעים לנו את שעות העבודה, את הכסף.

נינט ששון: אין לנו ימי מחלה, אין לנו ימי חופשה, לא מקבלות דמי אבטלה, לא מקבלות פנסיה.

נינט ששון: השכר שלנו הוא אפילו פחות משכר מינימום.

נינט ששון: אנחנו זועקות את זעקתנו כבר קרוב ל-15 שנים מאז שחברנו, ברוך השם, טוב שנמצא בכלל מקום כזה שנקרא כוח לעובדים שממש עוזר לנו.

נינט ששון: היינו בכמה וכמה כנסות, נפגשנו עם מלא אישי ציבור, רובם נוטים את מבטם הצידה ופשוט כאילו איזשהו נושא לא נעים וממשיכים הלאה, למעט, אני חייבת לציין את חברת הכנסת עאידה סלימאן, גם את - - - גפני, את שתיהן, באמת שנרתמו ועזרו לנו במהלך השנים האלה.

נינט ששון: אנחנו שקופות לגמרי.

נינט ששון: יש לנו בעיה עם כל הנושא הזה שנקרא בכלל מטפלות.

נינט ששון: אנחנו כן באנו לזעוק פה את זעקתן של כולנו.

נינט ששון: אנחנו מאוד נשמח שמישהו ירים את הכפפה ויטפל גם בנו.

נינט ששון: זהו בסך הכול.

נינט ששון: שוב, אני ממש מודה גם לחברת הכנסת עאידה סלימאן ולכל אלה שעוסקים וכן מוכנים לקבל את טענותינו.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה, נינט.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזו גם הזדמנות.

עאידה תומא סלימאן: אם אנחנו בשעה היסטורית שמעבירים את האחריות ומכירים במדינה שחינוך לגיל הרך הוא חינוך לכל דבר וזה באחריות משרד החינוך, אז זאת הזדמנות גם שמשרד החינוך, כאשר ייכנס לתמונה ותיכף נשמע, ייקח בחשבון שחלק מהילדים במדינה נמצאים בתוך מסגרות שנקראות משפחתונים, ויתייחס גם כן למצב המעוות הזה שכבר שנים מדברים עליו.

עאידה תומא סלימאן: אני מנסה לא להשתמש בשום תיאור פוגע, אבל העוף המוזר הזה שנקרא לא עצמאי ולא שכיר וזה באזור הדמדומים הזה שתקעו את מנהלות המשפחתונים בתוכו, וכמו שאמרתי כל הזמן, מטפלת מתוסכלת ממצב ההכנסה שלה וממעמדה, זה כבר גורע מיכולת הנתינה שלה, ואנחנו רוצים מטפלות שנותנות מכל הלב ואני יודעת שהן נותנות מכל הלב, אבל הן מתאמצות מעל ומעבר כדי להגיע לדרגה הזו של נתינה כאשר מצבן הוא ככה, אז אנחנו נצרף גם את הנושא של מטפלות המשפחתונים לתוך ההתכוננות של משרד החינוך לטפל בנושא.

יסמין פרידמן: אני יכולה לומר משהו לפני שממשיכים?

עאידה תומא סלימאן: כן, בטח.

עאידה תומא סלימאן: בקשה, חברת הכנסת יסמין.

יסמין פרידמן: אני כבר כמה ימים צוללת לנושא שהוא יחסית היה חדש לי, ונורא קשה לקבל את זה.

יסמין פרידמן: השכר של המטפלות הוא בלתי נתפס.

יסמין פרידמן: העומס שיש עליהן הוא בלתי נתפס.

יסמין פרידמן: אני חושבת שגם אני וגם שרת הכלכלה שכבר נפגשה עם הנציגות לפני חודש, ואני יודעת שהם מנסים לפתור את זה.

יסמין פרידמן: זה סחבת של מעל לעשר שנים.

יסמין פרידמן: צריך לפתור את זה, צריך לגמור עם זה, צריך לשלם להן את השכר שמגיע להן, צריך שהאוצר יפתח את כיסו ואת ידו ויפתור את זה.

יסמין פרידמן: ילדים לא נולדים בגיל שלוש וזאת אחריות של משרד האוצר להגיע להסכמה ולפתור את זה.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שחלק מהציפייה של ציבור הנשים כאשר יש שרות בתוך ממשלה, שהשרות ינהלו את המאבקים האלה ויגידו, כל הכבוד שנותנים לנו אחריות, אבל עם אחריות מגיע כסף כדי שנוכל לתת את השירות המרבי כשרות משרדים.

עאידה תומא סלימאן: כמו שעמדו הרבה מהגברים השרים על זה שיוסיפו לתקציבים שלהם, והאוצר מצא את הכסף כדי לתת לכל מיני משרדים, מבחינתי שיתנו את כל הכסף למשרדים שנותנים שירות לאזרחים.

עאידה תומא סלימאן: כאשר המקצועות הם מקצועות ורודים, מקצועות שברובן נשים, לא מוצאים מי שיעשה את המאבק עבורן.

עאידה תומא סלימאן: אני קוראת גם לשרת החינוך וגם לשרת הכלכלה, ואני בשיח עם שרת הכלכלה, שינהלו את המאבק הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני באופוזיציה, אבל כיושבת-ראש הוועדה הזו מוכנה להירתם לכל מאבק שצריך כדי שהאוצר יפתח את הכיס ויוציא את הכסף.

עאידה תומא סלימאן: רעיה, מנהלת פרויקטים בארגון נבחרות.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת שלוש דקות כדי לקבל התייחסות מהמשרדים.

רעיה מרי: שלום, חברת הכנסת עאידה וכל המשתתפות.

רעיה מרי: בהמשך לדברים החשובים שנאמרו כאן, חשוב לי להציג ולהציף סוגיה כואבת שמתרחשת בחברה החרדית במעונות יום שאינם מפוקחים בצורה אינטנסיבית על ידי משרד החינוך, מעונות שהם לא בהכרח גם תחת סמל המוסד.

רעיה מרי: במעונות אלו מתרחשת הפרה בוטה של תנאי העסקה של מטפלות-מחנכות על ידי מעסיקים.

רעיה מרי: מחקרים שעשו השדולה על ידי הקו החם של השדולה לנשים, וכן על ידי מחקרים שעשה המכון החרדי למחקרי מדיניות, נחשף כי באופן שיטתי מעסיקים שהם ברובם חרדים מפרים זכויות עובדים בסיסיות בניגוד לחוקי המגן.

רעיה מרי: זה אומר אי תשלום דמי הבראה, הלנת שכר, הפרשה לפנסיה.

רעיה מרי: כל הזכויות האלו נפגעות ואין פוצה פה ומצפצף.

רעיה מרי: הנשים החרדיות הן מאוד מוחלשות כיוון שהן גם הרבה פעמים מפרנסות יחידות, הן גם לא מאוגדות תחת ועדי וארגוני עובדים ותופעה זו באמת מקשה מאוד עליהן להתאגד יחד ולמנוע את המצב הזה.

רעיה מרי: אנחנו בארגון נבחרות רוצות להעלות את הסוגיה לדיון.

רעיה מרי: יש באמת אלפי נשים שנפגעו ונפגעות גם ברגעים אלו ממש.

רעיה מרי: כפי שציינתי, הן מוחלשות ביותר.

רעיה מרי: אנחנו קוראים למשרד העבודה, עם ההעברה הצפויה לסמכותו בקרוב, גם לקחת אחריות על העניין הזה ולהעסיק באופן ישיר את אותן עובדות חרדיות כדי למנוע ולמזער את הסיכויים שלהן לפגיעה מתמשכת.

רעיה מרי: כמו כן אנחנו מבקשים ממשרד העבודה ליידע את העובדות בדבר הזכויות הבסיסיות שלהן, גם באמצעים שהם לאו דווקא מקוונים, כי יש הרבה מאוד נשים חרדיות שהאינטרנט לא נגיש להן.

רעיה מרי: בנוסף לכך אנחנו חושבים שמן הראוי שמכון המחקר והמידע של הכנסת, כאשר הוא חוקר את נושא תנאי העסקה של מטפלות-מחנכות חרדיות, לעשות את זה גם תוך פילוח מגזרי.

רעיה מרי: כפי שאמרה עולא, קיימים מאפיינים מסוימים לנשים במגזר הערבי וישנם מאפיינים שונים של מטפלות-מחנכות במגזר החרדי, ולכן אני חושבת שיש להידרש לסוגיה הזו ולעקוב אחר הנתונים.

רעיה מרי: להגביר את האכיפה גם כן כלפי אותם מעסיקים שמרשים לעצמם לפגוע באותן נשים חרדיות על אף שהם בעצמם, המעסיקים מהמגזר החרדי, הם מרגישים שבעצם החוק לא מחייב אותם והם חותמים חוזי העסקה פוגעניים יחד עם אותן נשים חרדיות שלא מודעות בהכרח לזכויות שלהן.

רעיה מרי: תודה לכם על ההקשבה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: כפי שאתן יודעות, גם בכנסת ה-20 קיימנו הרבה דיונים עם היחידה לפיקוח על ענייני התעסוקה, אז במשרד העבודה והרווחה.

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שזה עכשיו עבר למשרד הכלכלה, יחידת הפיקוח.

עאידה תומא סלימאן: אחד מהדברים שעלו תמיד זה העניין של תנאי ההעסקה של נשים גם באוכלוסייה הערבית וגם באוכלוסייה החרדית.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב היחידה עדיין מאוד רחוקה מלהשתלט על הנושא גם מבחינת מספר המפקחים הנמצאים אצלם וגם ביכולת לכסות את כל ההפרות שקיימות בשוק, אבל טוב שהסבת את תשומת ליבנו לנושא.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת למור דקל, יו"ר העמותה הישראלית למען הילד בגיל הרך.

עאידה תומא סלימאן: בקשה גבירתי, שלוש דקות.

מור דקל: בוקר טוב ותודה רבה.

מור דקל: באמת עאידה, אנחנו עוד היינו ביחד גם בוועדה לזכויות הילד וגם בוועדה למעמד האישה.

מור דקל: אני באמת מברכת את המעמד של הוועדה הזאת ואת הנושא הכול כל חשוב, אבל אני רוצה לדבר שנייה גם ממקום טיפה יותר כללי.

מור דקל: אני עכשיו יצאתי מוועדת החינוך שדיברו שם על היתר שימוש חורג.

מור דקל: כרגע מתקיימת גם ועדה על זכויות הילד, על איתור ילדים עם צרכים.

מור דקל: אנחנו כל הזמן מדברים על זה שילד לא נולד בגיל שלוש והמדינה צריכה להסתכל על כל הילדים מגילאי לידה, אבל בפועל אם אנחנו באמת רוצים לדאוג לאוצר האמיתי של המדינה שלנו ולא נדאג למבוגרים שאחראים עליו, אם זה ההורים או המחנכות וגם המחנכים, אגב, יש גם גברים לעניין וצריך לשים את זה גם על השולחן, לא נצליח.

מור דקל: איך זה מתבטא?

מור דקל: כרגע יש שביתה ויש מחאה גדולה של שוק ספציפי, של 23% מהשוק כרגע במשק שמתעסק בכל הילדים בגילאי לידה עד שלוש.

מור דקל: אם לא נתחיל להסתכל על כל השוק הזה כמקשה אחת, על כל המטפלות גם במגזר הפרטי וגם במגזר כרגע המפוקח יותר שמקבלים את התנאים שלהם, אנחנו לא נצליח באמת להביא את התוצאות, ואני רוצה להביא את זה כאן לשולחן כי אני יודעת שאנחנו מדברים גם על זה שזה עובר אוטוטו למשרד החינוך.

מור דקל: כאן יש את הערך המוסף שאנחנו מדברים כל הזמן, עאידה, היינו על זה בשיחות רבות, שצריך להעלות את הפרופסיה של המקצוע ואם לא נעלה את הפרופסיה של המקצוע, אז גם אם עכשיו המחאה תצליח לאמונה וויצו ויקבלו את התקציב שהם רוצים, יש שוק שלם שהוא הרוב, שכרגע יש שם גם פגיעה בזכויות העבודה של נשים.

מור דקל: יש שם נשים שנמצאות במעונות פרטיים ומאוד חזקים, שמקבלות משכורות עתק, אבל הרוב נמצאות בשוק פרטי שלא מפוקח, שיש שם תנאי העסקה מאוד נמוכים ולא ראויים, ובאמת הן אפילו נמצאות לפעמים במצב שגם אם הן רוצות לבוא ולהגיד מילה, מאיימים עליהם המעסיקים בפגיעות ובתביעות, וחבל.

מור דקל: את הנשים האלה אנחנו לא שומעים.

מור דקל: גם בוועדה הקודמת נשמע או המגזר הפרטי המאוד חזק או המעונות המפוקחים.

מור דקל: את שטח ההפקר הזה לא שמענו מהשטח ולכן אני אומרת, צריך לעשות כאן חשיבה מחדש, לתת סוג של מינימום שכר למקצוע הזה, להכיר במקצוע הזה כמקצוע חיוני, לתת לו מעמד של מחנכת גיל ינקות.

מור דקל: עאידה, אני באמת מעריכה אותך ואת כל הפעילות שלך גם לגבי הנשים, אבל בכלל גם מחנך וגם מחנכת לגילאי לידה עד שלוש, באמת צריך לתת להם פרופסיה, לתת מינימום העלאה בשכר, לתת הקצבה, כמה שעות הם יכולים לעבוד, מי אמור לממן את זה.

מור דקל: אגב, מקודם דיברנו על היתר שימוש חורג.

מור דקל: על מנת קודם כל שנדע בכלל לאמוד את כמות המחנכות לגיל הזה ומי שמטפלות בילדים הללו, צריך באמת טיפה להקל על הרגולציה, מצד אחד על המעונות הפרטיים כדי שיצאו מתחת לפני השטח ונבין כמה מסגרות כאלה יש בכלל במדינה, ואז מתוך זה באמת נוכל לשמוע את השטח ולהכיר ולהבין.

מור דקל: 5,500,6,000 שקלים לאישה שעובדת מ-07:00 בבוקר עד כמעט 17:00 בערב על 11, 15, 20 פעוטות שהיא צריכה להאכיל אותם, לחבק אותם, לטפח אותם ולחתל אותם ולנקות, זה לא ריאלי.

מור דקל: עדיף כבר ללכת לעבוד במקצועות הרבה פחות יוקרתיים בשוק, למה?

מור דקל: כי זה המצב.

מור דקל: אם אנחנו מצד אחד רוצים להעביר את זה ממשרד החינוך, ואנחנו רוצים להעלות את הפרופסיה ואנחנו רוצים לבטל את היתר שימוש חורג ורוצים עכשיו להקשיב למחאה של ויצו ונעמת ושל כל המעונות המפוקחים, אבל לא נדע באמת להסתכל על הנשים הללו ועל האנשים שנותנים את השירות הכי חשוב כרגע לילדים שלנו, ונכיר בהם כמקצוע חשוב, חיוני ויוקרתי לכל דבר ועניין, אז לא משנה מה נעשה כאן בוועדה, לא יהיה לנו גם כוח אדם שיבוא לעבוד במקצוע, ולכן אני מברכת וקוראת באמת לעשות איזה מהפכה גם בשכר, גם בהכרת המקצוע ובפרופסיה שלו.

מור דקל: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לפרופסור דורית ארם, חברת הנהלת העמותה למען הילד בגיל הרך.

דורית ארם: שלום לכם ותודה רבה על כך שאני יכולה לומר את דבריי כאן.

דורית ארם: אני רוצה להמשיך את הדברים שאמרה מור ולדברים שאמרה מרסל בתחילת המפגש.

דורית ארם: כן יש לנו גוף גדול של מעונות שהם מפוקחים, אבל בגוף הזה הולכות ופוחתות המטפלות שעובדות.

דורית ארם: אנחנו בעמותה למען הילד בגיל הרך כבר שנים עובדות, ועוברות משר חינוך אחד לשר חינוך אחר, לשר החינוך השלישי, למען הכנסת הפעוטות מלידה עד גיל שלוש לתוך מערכת החינוך.

דורית ארם: אני רוצה להסתכל ממרום גילי ומהידע הבין-לאומי שלי ולומר, ישראל היא ארץ שהיא מובילה בעולם בתחום החינוך.

דורית ארם: לא בכל העולם לילדים מגיל שלוש יש חינוך שהוא חינוך חינם, שהוא חינוך שניתן על ידי נשים מקצועיות, גננות בעלות ידע אקדמי, אבל איכשהו את הגיל שמתחת לשלוש אנחנו עזבנו.

דורית ארם: כעת אני רואה שזאת שעת רצון, זה משהו טוב הולך לקרות כאן, אבל אנחנו חייבות לדחוף את זה חזק מאוד כי מה שקורה זה שאנחנו שומעות כל הזמן על המצלמות ועל התעללות של מטפלות ופגיעות בתינוקות, דברים נוראיים, ואז ההורים יוצאים לרחובות, אבל לאט לאט עוזבות אותנו המחנכות כי אין להן את הכוחות לעבוד בתנאי שכר כאלה ולעשות את העבודה הקשה הזו שכולכם דיברתם עליה, בתנאים כל כך קשים.

דורית ארם: הן עוזבות אותנו ואז מה יישאר להורים?

דורית ארם: בידיים של מי הם יתנו את הדור הבא?

דורית ארם: שני בני הזוג בישראל עובדים, וזה ידוע שבישראל אחוז הנשים העובדות הוא הרבה יותר גבוה מעל מדינות ה-OECD, ויש לנו הרבה ילדים.

דורית ארם: מי יטפל בילדים שלנו בגיל לידה עד שלוש?

דורית ארם: התחלתי והעברתי חומרים להורים ואמרתי להורים, תצאו לרחובות, כי מה שעשה את השינוי בשנת 2014 זה היה צעדת העגלות.

דורית ארם: אני מקווה מאוד שהכנסת תוכל לראות את הדברים והמחוקקים והשרות שלנו, לפני שאנחנו נצטרך להוציא מאות אלפי הורים לרחובות שיאמרו, אין מי שיטפל בילדים שלנו.

דורית ארם: אנחנו אומרים במשך שנים, תשמרו על המחנכות, תדאגו לתנאי העסקה טובים להן, תדאגו לתנאי שכר טובים, לשעות עבודה נוחות ולהכשרה טובה.

דורית ארם: זה הכול.

דורית ארם: תודה רבה לכם.

עאידה תומא סלימאן: תודה, פרופסור דורית.

עאידה תומא סלימאן: ויסאל רעד, הקואליציה לחינוך מלידה.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מבקשת, בואו נתמקד, הדיון הוא על תנאי ההעסקה והכנסתן של המטפלות.

עאידה תומא סלימאן: לא נוכל עכשיו להתפרס על כל הנושא של חינוך מלידה, כי זה נושא יותר רחב.

עאידה תומא סלימאן: בקשה, ויסאל.

ויסאל רעד: שלום לכולם, כבוד יושבת-הראש, תודה על רשות הדיבור.

ויסאל רעד: אני חושבת שגם אם יש בשורות טובות בישיבה המקבילה, עדיין הדיון הזה הוא מאוד חשוב בעיניי.

ויסאל רעד: בשמי ובשם הקואליציה אני מברכת על דיון זה, הקואליציה שכוללת מעל 20 ארגונים שתומכים בקידום החינוך מגיל לידה עד שלוש.

ויסאל רעד: אני חושבת שדיון זה הוא מאוד חשוב, כי הבעיה לא נמצאת רק במעונות יום מוכרים, מעונות יום עם סמל, אלא גם כפי שאמרה מור דקל לפניי, הבעיה הזו נמצאת בכל המסגרות לחינוך מלידה עד שלוש.

ויסאל רעד: רוב המסגרות לחינוך מלידה עד שלוש הן מסגרות פרטיות, הן לא מסגרות עם סמל ומפוקחות.

ויסאל רעד: במיוחד בחברה הערבית יש סוגיה מאוד בעייתית, שמטפלות-מחנכות בחברה הערבית לא מקבלות שכר טוב והן מועסקות בתנאים גרועים.

ויסאל רעד: גם כתוצאה משיעורי ההשתתפות של הנשים בשוק התעסוקה שהם מאוד נמוכים, וגם העוני בחברה הערבית מקשה על ההורים לרשום את הילדים שלהם למעונות יום בכלל וגם למעונות יום מפוקחים שגובים יותר כסף מאשר מעונות יום פרטיים, וזה בשונה ממעונות יום בחברה היהודית, שמעון יום פרטי, העלות שלו היא יותר גבוהה, ולכן הדיון הזה בעיניי הוא מאוד חשוב וצריך לשים לב לכל המסגרות ולכל המחנכות והמטפלות במסגרות לחינוך מלידה עד שלוש.

ויסאל רעד: אני מסכימה עם מור דקל במה שאמרה שצריך להעלות את הפרופסיה ולא לשנות רק את המעמד של המחנכות-מטפלות מבחינה כלכלית, אלא גם לשנות את התפיסה.

ויסאל רעד: היום המעמד של המחנכות-מטפלות במסגרות לחינוך מלידה עד שלוש הוא לא נחשב ולכן יש תחלופה גבוהה ויש קושי בגיוס מחנכות למעונות יום.

ויסאל רעד: אנחנו רואים שיש אלפי בגרות, אלפי נשים אקדמיות שהן למדו לתואר ראשון לגיל הרך והן לא משולבות בתחום הזה.

ויסאל רעד: שוב, צריך להתייחס לכל המסגרות ולא רק למסגרות עם סמל.

עאידה תומא סלימאן: בואי נקווה שכאשר יתחיל כל הנושא של החוק החדש שיהיה מיושם, הרבה ממעונות היום יצאו מהמחתרת, בואי נגיד, ויצטרכו לתת דין וחשבון גם על תנאי ההעסקה שלהם.

עאידה תומא סלימאן: זה גם אחת מהדרכים, אבל אנחנו כולנו יודעים, אם לא יתפתח במקביל גם מערך ביקורת ופיקוח, אנחנו לא נוכל להשתלט על המצב.

עאידה תומא סלימאן: תודה לך, ויסאל.

עאידה תומא סלימאן: צפורת מאמונה, בקשה.

צפורת שימל: קודם כל תודה רבה.

צפורת שימל: אני מברכת על הדיון החשוב הזה.

צפורת שימל: כמו שאמרת, יושבת-הראש בהתחלה, אנחנו כולנו מקווים מאוד שנצא היום לאיזה שהן בשורות טובות, אבל אנחנו בהחלט לא יכולים לבנות על דיונים והתחלה של משא ומתן שאנחנו מאוד מקווים שיהיה, כיוון שאנחנו גם למודים מניסיון.

צפורת שימל: אני רוצה להוסיף כמה נקודות מאוד קצרות כי באמת בסופו של דבר גם לנו מאוד חשוב לשמוע את עמדת המשרדים ובראשם כמובן משרד האוצר.

צפורת שימל: אני רק אגיד שהתחושה היא שיש כאן איזשהו תפוח אדמה לוהט כזה שבעצם אף אחד לא רוצה לגעת בו והוא עובר בין המשרדים השונים.

צפורת שימל: הסיטואציה הזאת היא מאוד קשה, ובמי שהיא פוגעת בראש ובראשונה זה כמובן בחינוך הילדים שהם הדבר הכי מרכזי וחשוב לנו.

צפורת שימל: הנושא של התקינה, רק צריך אולי לסבר את האוזן לאור באמת הנתונים ששמענו.

צפורת שימל: אנחנו צריכים להבין שהפער שאנחנו מדברים עליו הוא פער למעשה של 25% בכוח האדם שנדרש בין מה שקיים היום לבין בעצם מה שקיים במדינות המערב.

צפורת שימל: הסיטואציה הזאת היא סיטואציה מאוד קשה.

צפורת שימל: גם הנושא הזה של הפער של יותר מ-40% בין סייעת שהיא גננת מתחילה בשלטון המקומי לבין מחנכת-מטפלת שנמצאת במסגרות של המעונות המפוקחים, הפער הזה הוא פער בלתי נתפס, ואת מרחב הפער הזה תופסות כמובן האלטרנטיבות כשיש אלטרנטיבות, אז הן מתמלאות והמטפלות באמת הולכות לאלטרנטיבות השונות.

צפורת שימל: דבר שלא הוזכר כאן ומאוד חשוב להדגיש אותו זה שאנחנו נמצאים במסגרת של משבר קורונה וזה רק מוסיף לתוך הסל הגדול הזה.

צפורת שימל: אני רוצה לדבר קצת במספרים כי זה דבר שעוד לא נאמר.

עאידה תומא סלימאן: צפורת, אני רוצה באמת לנסות למקד את הדיון.

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שעיקר הדרישות הן בשני מישורים.

עאידה תומא סלימאן: מצד אחד זה שינוי בעצם של סל התשומות כדי לאפשר עלייה בשכר של המטפלות, ומצד שני גם את עניין התקינה ושינוי בעניין הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שעכשיו מתנהל דיון אצל שרת הכלכלה ונציגי משרד האוצר, שאני לא יודעת מה מוצע שם.

עאידה תומא סלימאן: בשעה 12:00 תהיה עוד פגישת עבודה.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שאתן הגעתם למקום שאתן מרגישות שאתן לא יכולות להמשיך.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שנמצא פתרון היום.

עאידה תומא סלימאן: איך שאני קצת מכירה את הדינמיקה, זה לא בהכרח שהיום יימצא פתרון.

עאידה תומא סלימאן: אתן ממשיכות את השביתה?

עאידה תומא סלימאן: מה אתן חושבות יקרה אם לא יימצא פתרון?

צפורת שימל: מאוד חשוב לי להגיד, דיברו על סכומים של כ-200 מיליון שקלים.

צפורת שימל: זה פחות או יותר סדר הגודל שעליו דובר וצריך לשים את הדברים על השולחן.

עאידה תומא סלימאן: לא, יש אנשים שדיברו על 2 מיליארד.

צפורת שימל: בדיוק כך.

צפורת שימל: בהערכות שאנחנו עשינו בתוך הארגונים, יודעים שמדובר על סדר גודל של בין 1.5 מיליארד ל-2 מיליארד שקלים על מנת באמת לסדר גם את נושא התקינה וגם את נושא השכר.

צפורת שימל: אני חושבת שהסיטואציה כפי שבדיוק את עכשיו העלית, העובדה שבעצם מצפים מאיתנו לפנות לאוצר ואנחנו אלה שצריכים לבוא במשא ומתן מול האוצר, היא דרישה שהיא בעייתית מאוד במובן הזה שבסופו של דבר המשרדים האחראיים, ואנחנו היום מדברים לא רק על משרד אחד.

צפורת שימל: כמו שנאמר פה, יש גם את משרד הכלכלה, גם את משרד החינוך וצריך גם לזכור, יש גם את משרד הרווחה.

צפורת שימל: אנחנו נעים כיום בין שלושה משרדים שונים, כולם מבולבלים, גם אנחנו, והסיטואציה הזאת מצריכה שהמשרדים ביניהם, הם אלה שישבו עם האוצר.

צפורת שימל: הציפייה מאיתנו היא כזו שאנחנו בעצם ננהל את המשא ומתן, דבר שהוא בסופו של דבר יוביל לנזק.

עאידה תומא סלימאן: אם היית רוצה לשמוע ממני, אני חושבת שכן אתן צריכות לנהל את המאבק שלהן, והמאבק שלכן לצערי הוא מול כל המשרדים.

עאידה תומא סלימאן: ברגע שתפקידו בידי המשרדים שינהלו את המאבק שלכן, אתן תצאו מופסדות.

עאידה תומא סלימאן: אתן תנהלו את המאבק מול המשרדים.

צפורת שימל: בוודאי ובוודאי שאנחנו מתכוונות להיות שותפות מלאות למשא ומתן ולכל הדיונים.

צפורת שימל: כיוון שפנינו לאורך כל השנים האחרונות וביקשנו את אותן ישיבות ואת אותן שיחות עם משרד הכלכלה, עם משרד האוצר, אני שמחה מאוד שהיום סוף סוף נענו בקשותינו לשמוע את הדברים ואני באמת מקווה שייצא מזה דברים טובים ונהיה אנשי בשורות.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאנחנו מדברות על מקצועות ורודים ועל מאבק בעניין מקצועות ורודים.

עאידה תומא סלימאן: רק נשים יכולות להגיד משפט כזה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו רוצות להיות שותפות.

עאידה תומא סלימאן: אתן לא שותפות.

עאידה תומא סלימאן: אתן צד והמשרדים זה צד שני.

עאידה תומא סלימאן: אתן חייבות לנהל את המאבק שלכן ואנחנו אתכן.

עאידה תומא סלימאן: זה התפקיד שלנו כחברי וחברות כנסת, להיות אתכן במאבק הזה מול המשרדים.

עאידה תומא סלימאן: עם כל הכבוד לכל המשרדים ולכל השרים ולכל השרות, ינסו לחסוך כמה שאפשר כי זאת המדיניות של כל הממשלות עד היום, זה להפריט את השירותים החיוניים ולתת לארגונים לנהל ולספוג חלק מההוצאות, אז אתן לא תהיו שותפות, אתן תנהלו את המאבק הזה, ועד שלא תנהלו את המאבק הזה, נישאר במקצועות הוורודים.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, חברת הכנסת גבי.

גבי לסקי: תודה רבה כבוד היושבת-ראש ותודה על העלאת הנושא הדחוף הזה.

גבי לסקי: לא רק שאנחנו מדברות על מקצוע שהוא חיוני בכל חברה, אלא שאנחנו גם מדברים על הילדים ועל הילדות שלנו.

גבי לסקי: מי שמפקיר את המטפלות, בעצם מפקיר את הילדים, כי אם אנחנו לא ניתן את כל הכלים למטפלות לעשות את עבודתן בכבוד, בשכר ראוי, בתמיכה של כל הגופים הממשלתיים חוץ מזה שמגיע להן בזכות, אבל זה גם פגיעה בילדים שלנו ואין דבר כזה שאנחנו ניתן להמשיך את ההפקרות.

גבי לסקי: כמו שנאמר פה, קודם כל השוואת תנאי שכר, שגם לא מדובר בשכר שהוא מי יודע מה.

גבי לסקי: זה בקושי קצת מעל שכר המינימום, ומגיע למי שמטפלת בילדים ומחנכת לקבל יותר מכמעט כל מקצוע אחר במדינה הזאת.

גבי לסקי: הן לא צריכות להסתפק בשכר מהסוג הזה.

גבי לסקי: יחד עם זאת, יש גם מטפלות שהן גם עצמאיות.

גבי לסקי: על אף שמפוקחות, צריך גם להכניס אותן שהן תוכלנה לעבוד במסגרת שהן לא צריכות לנסות לראות מאיפה הן יפרנסו את עצמן, אלא שיש להן משכורת קבועה, תנאים סוציאליים, חופשות.

גבי לסקי: כל הדברים האלה הם חיוניים כדי לאפשר חברה בריאה וגם חינוך מיטבי לכל הילדים, לא משנה איפה הם גרים, גם בחברה הערבית, גם בחברה החרדית, גם בחברה הכללית.

גבי לסקי: זה דברים חשובים.

גבי לסקי: אני קוראת עכשיו בדיונים שמתקיימים, לשר האוצר, לשרת הכלכלה ולשרת החינוך, לסכם על תוכנית תקציבית רב-שנתית שתאפשר לארגונים לחתום על הסכמים קיבוציים שיביאו בתוך שלוש שנים לכל היותר להשוואת התנאים.

גבי לסקי: שניים, התוכניות תכלולנה בין היתר תקנון מטפלות ומחנכות שיהיה תקינה, כמה ילדים אפשר להכניס בתוך מעונות כאלה, ותוכנית תקציבית שתיתן מענה לחוסרים הקיימים בכל המקומות, בדגש על הפריפריה ועל מקומות אחרים.

גבי לסקי: רק ככה אפשר יהיה להביא גם עובדות ועובדים שהם איכותיים, בגלל שהן באות לא רק בגלל שמדובר בשליחות, אלא בגלל שהן יכולות להתפרנס בכבוד ולחנך את הילדים שלנו בצורה המיטבית ביותר.

גבי לסקי: תודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה, חברת הכנסת לסקי.

עאידה תומא סלימאן: העלינו את הבעיה, שמענו מכולם.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו נרצה לקבל תשובות.

עאידה תומא סלימאן: מי מתנדב?

עאידה תומא סלימאן: כלכלה, אוצר, חינוך?

חגי פורגס: שלום, אני מאגף מעונות יום בזרוע העבודה, עכשיו במשרד הכלכלה והתעשייה, ככל הנראה בדרך למשרד החינוך אם כל התהליך יעבור חלק.

חגי פורגס: אנחנו מאוד מקווים שהוא יצלח כי אנחנו רואים בזה מהלך חשוב.

עאידה תומא סלימאן: אתה יכול רק להסביר לנו, אתה אומר שאתם תעברו למשרד החינוך.

עאידה תומא סלימאן: מה יישאר במשרד הכלכלה?

חגי פורגס: לפי החלטת הממשלה שעברה, נושא הסבסוד נשאר במשרד הכלכלה.

עאידה תומא סלימאן: נושא הסבסוד אך ורק.

חגי פורגס: ככה בהחלטת הממשלה.

עאידה תומא סלימאן: ואתם, השאר שמטפלים?

חגי פורגס: רישוי, חינוך, טיפול, בינוי, כל יתר המשרדים - - -

עאידה תומא סלימאן: הכול יעבור למשרד החינוך.

קריאה: עובדי רווחה?

חגי פורגס: פעוטות בסיכון מעולם לא היה אצלנו אבל זה נשאר ברווחה.

עאידה תומא סלימאן: כן, ברור.

חגי פורגס: קודם כל, הטענות שנשמעות גם כאן וגם שנשמעו עד עכשיו בכל הדיונים ומוועדי נציגי הארגונים, הן טענות חשובות ואנחנו לא מקלים ראש בטענות האלה והן לא נופלות על אוזניים ערלות.

חגי פורגס: שרת הכלכלה כבר לפני למעלה מחודש נפגשה עם הארגונים.

חגי פורגס: ביום שישי היא נפגשה איתם בהפגנה שהייתה ליד הבית שלה, וכבר כמו שכולנו יודעים, ברגעים אלה ממש היא יושבת עם הארגונים ואנחנו שומעים את הטענות.

חגי פורגס: זה טענות חשובות וראוי שנבחן אותן בכובד ראש.

עאידה תומא סלימאן: שאני אבין, הישיבה עכשיו מתקיימת רק עם שרת הכלכלה ועדיין שומעים את הטענות או שהישיבה שמתקיימת, מתקיימת גם בנוכחות משרד האוצר?

עאידה תומא סלימאן: כי אני יודעת, אתמול השרה יצאה מוועדת הכספים כדי לשבת עם שר האוצר דווקא בנושא הזה.

חגי פורגס: ודאי, היא מתקיימת עם נציגים מהמשרד האוצר.

עאידה תומא סלימאן: אז הם מביאים איזה שהן בשורות או רק עדיין שומעים על הבעיות?

חגי פורגס: קודם כל הארגונים, ממה שאני מבין, שלחו אתמול איזשהו מכתב עם דרישות שהיו.

חגי פורגס: אני לא נמצא בישיבה עכשיו אז אני לא יכול לדעת, אבל היא בהחלט מתקיימת עם משרד האוצר ואנחנו באים לא רק לשמוע.

חגי פורגס: אנחנו באים גם לקדם את המערך הזה ויקבלו שם את ההחלטות שצריכות להתקבל.

חגי פורגס: אנחנו לא בשלב השמיעה.

עאידה תומא סלימאן: אתה ידעת שמתקיימת הישיבה הזו וגם מתקיימת ישיבת הוועדה ואנחנו נדרוש תשובות, לפחות לשמוע מה העמדה של המשרד.

עאידה תומא סלימאן: אתם שמעתם כבר הרבה זמן.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שהשרה אתמול אמרה שהיא רוצה לתמוך בשינוי המצב.

חגי פורגס: כן, אבל אנחנו גם נמצאים, ומשרד האוצר ידבר פה על נושא התקציב, וגם אנחנו בעיצומו של תהליך העברת האחריות למשרד החינוך.

חגי פורגס: הנושא הזה הוא בהחלט נושא שצריך לדון בו במסגרת המעבר הזה.

חגי פורגס: שמיעת הטענות גם הייתה והיא ממשיכה כל העת.

חגי פורגס: אני גם אמרתי שאתמול שלחו איזשהו מכתב חדש מנציגי הארגונים ואנחנו פה כדי גם לקדם את המערך הזה.

חגי פורגס: לא באנו לשמוע, באנו לקדם.

חגי פורגס: כמו שאמרתי, משרד האוצר שם בדיון אצל השרה ואני מקווה שיימצא פתרון לסיטואציה הזאת.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשמוע מה העמדה של המשרד.

חגי פורגס: אז אני אומר, העמדה היא שהטענות האלה חשובות ואנחנו לא מקלים בהן ראש ואנחנו תומכים במאבק הזה, אבל צריך למצוא את העיתוי הנכון למצוא לו את הפתרון כי אנחנו בתקופה גם שאין תקציב, ומשרד האוצר ידבר על זה, וגם בהיבט של מעבר למשרד החינוך.

עאידה תומא סלימאן: אם זה לא בזמן המאבק על התקציב, אז מתי?

עאידה תומא סלימאן: כי הם יגיעו אחר כך ותגידו, יש תקציב שאושר בכנסת ואין לנו מאיפה לתת.

עאידה תומא סלימאן: זה הזמן לעשות את המאבק.

עאידה תומא סלימאן: בוא לא נשלה את עצמנו.

עאידה תומא סלימאן: אני הסתכלתי על תקציב משרד החינוך לשנת 2021–2022.

עאידה תומא סלימאן: בשנה הבאה אתם אמורים לעבור למשרד.

עאידה תומא סלימאן: לא חל שום שינוי בתקציב הקיים השנה לנושא הזה כאשר אתם עוברים.

עאידה תומא סלימאן: זה אומר מבחינתי שלא מתוכננת שום תוספת בסל התשומות.

עאידה תומא סלימאן: ככה אני רואה את זה.

עאידה תומא סלימאן: השאלה אם יש לכם תשובה אחרת.

עאידה תומא סלימאן: אם תגידו לי, לא, חברת הכנסת, מה פתאום, ותיכף אני אשמע גם את משרד החינוך שאמור לקבל לידיים שלו את האחריות הכבדה הזו, איך הוא מתכנן לקבל אותה.

עאידה תומא סלימאן: בקשה, משרד האוצר.

אביעד שוורץ: אני מאגף תקציבים.

אביעד שוורץ: באמת יש מעבר מתוכנן.

אביעד שוורץ: השאלה האחרונה שלך לגבי התקציב, בגלל שאנחנו עכשיו יושבים, ישבנו גם אתמול עם משרד החינוך על איך בדיוק לנהל את המעבר הזה שיקרה בצורה כמה שיותר חלקה גם מבחינת המעבר.

אביעד שוורץ: בסוף יש פה עובדים שצריכים לעבור ממשרד למשרד ויש פה את הארגונים, את המעונות, את ההורים שעכשיו בעצם אמורים לעבור לאחריות של משרד אחר, ואתה לא רוצה שיהיה שם איזשהו ואקום ושזה יעבור חלק.

אביעד שוורץ: אנחנו עכשיו רק בתהליך הישיבה הזה ולכן גם הסיפור התקציבי יעבור.

אביעד שוורץ: ברגע שנעשה את החלוקה, כי יש רכיבים שנשארים במשרד הכלכלה, בעיקר מה שרלוונטי לסבסוד והדברים הקשורים אליו שנשארים, אז נעשה את החלוקה ואז כמובן שקודם כל נעביר את התקציבים הרלוונטיים מהמשרד.

אביעד שוורץ: בנוסף לזה, חלק מההסכמים שהיו, גם שרת החינוך קיבלה עוד 200 מיליון שקלים לטובת המעבר הזה.

עאידה תומא סלימאן: תיאורטית הכול יפה.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שבדרך כלל כשמעבירים, יושבים ומחלקים, איזה עובדים נשארים פה.

עאידה תומא סלימאן: לא על זה שואלים.

עאידה תומא סלימאן: זה חלוקה פנימית בתוך מערך המשרדים.

אביעד שוורץ: נכון.

עאידה תומא סלימאן: אני מדברת על תקציב שהוא כל העניין של למשל תעריף סל התשומות.

עאידה תומא סלימאן: האם מתוכנן בדיקה?

אביעד שוורץ: מה שציינת, אולי הנקודה הזאת היא פחות טובה, כי בגלל המעבר יש עכשיו איזושהי תקופה גם של מעבר שאנחנו עכשיו יושבים על לנהל אותו, אבל עוד רגע האחריות עוברת למשרד אחר.

אביעד שוורץ: להתחיל תהליך במשרד שעוד רגע מעביר את האחריות, זה לא נראה לנו דבר נכון.

אביעד שוורץ: הרי אתם יודעים, התהליך הזה, אתם לא יושבים מול השר או השרה.

אביעד שוורץ: אתם יושבים מול הבכירים בתוך המשרד, אנשי המקצוע ודנים בזה.

אביעד שוורץ: בוא לא נשלה את עצמינו.

אביעד שוורץ: האם יש החלטה פוליטית שאכן נכנסים ומזיזים ובודקים או שאתם כבר סגרתם תקציב וזהו?

אביעד שוורץ: קודם כל התקציב שנסגר, הוא נסגר לתקופה הקרובה.

אביעד שוורץ: ההשפעות מן הסתם להכניס שינויים קודם כל בשנת הלימודים הנוכחית, אני חושב שזה בעייתי במיוחד מול ההורים.

אביעד שוורץ: צריך לחשוב שכל שינוי משנה את התעריף.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא מדברים על חלק ההורים, אנחנו מדברים על מה שאתם תביאו.

אביעד שוורץ: התעריף קודם כל המפוקח הוא מחיר מקסימלי שמעון יום בעל סמל יכול לגבות.

אביעד שוורץ: הסבסוד ניתן לפי מבחני הזכאות.

אביעד שוורץ: רוב ההורים אמנם מקבלים סבסוד בסכום כלשהו, אבל ישנם גם הורים שלא מקבלים סבסוד במערכת הזאת.

עאידה תומא סלימאן: והוספתם את המספר לאחרונה.

עאידה תומא סלימאן: שללתם את הזכאות מהסבסוד מהרבה מהמשפחות.

עאידה תומא סלימאן: חסכתם איזה 55 מיליון שקל.

אביעד שוורץ: נעשה, אגב, צעד של דרישה של באמת תעסוקה מינימלית של שני בני הזוג, מה שלא היה לפני ולכן יתכן וישללו.

אביעד שוורץ: אנחנו נגלה את זה בזמן הקרוב, מכמה באמת יישלל.

אביעד שוורץ: ההערכות הם שזה יביא לצמצום בסבסוד, אבל זה לא משפיע על התעריף.

אביעד שוורץ: התעריף עצמו הוא תעריף מפוקח כמו כל מחיר בפיקוח שהמדינה מפקחת, למשל על לחם ודוגמאות אחרות שאתם יכולים לחשוב, מחיר בפיקוח של חלב, שמנת, ביצים.

אביעד שוורץ: יש מחיר שהמדינה קובעת כמה בעצם מי שמקבל את המוצר או את השירות, ישלם עבורו.

אביעד שוורץ: מעבר לזה יש סבסוד.

אביעד שוורץ: יש קשר בין הדברים.

עאידה תומא סלימאן: אם אנחנו כבר בנושא הזה, אתה אומר שאתם תגלו כמה באמת ישללו מהם את האפשרות הזו כי עוד לא התחיל כל הנושא של הדרגות.

עאידה תומא סלימאן: זה במשרד הכלכלה עד כמה שידוע לי.

חגי פורגס: המערכת להגשת בקשות לסבסוד עדיין לא נפתחה.

אביעד שוורץ: אבל גם השינוי לא נכנס לתוקף.

אביעד שוורץ: השינוי יכנס רק מנובמבר.

עאידה תומא סלימאן: אבל בינתיים נפתחה ההרשמה והכול עובד?

חגי פורגס: לא.

חגי פורגס: אמרתי, המערכת להגשת בקשה לסבסוד לא נפתחה עדיין.

חגי פורגס: בגלל השינויים יש הרבה התאמות שצריך לבצע.

חגי פורגס: בינתיים כדי לסייע אנחנו מעבירים מקדמות.

חגי פורגס: אישרנו מול החשב הכללי במשרד האוצר לשלם מקדמות לארגונים שיבקשו, וזה אנחנו מאמינים שיקל על ההורים בתשלום שכר הלימוד החודשי.

עאידה תומא סלימאן: זה לא מתקבל על הדעת.

עאידה תומא סלימאן: מקבלים החלטה להעביר ולא מתכוננים למעבר.

גבי לסקי: המעבר כבר קורה אבל עדיין לא מסודר.

גבי לסקי: אני גם כן לא מבינה את זה.

אביעד שוורץ: המעבר אמור לקרות בתחילת 2022.

אביעד שוורץ: זה ההתכווננות.

עאידה תומא סלימאן: לא, לא.

עאידה תומא סלימאן: אתם כבר העברתם.

עאידה תומא סלימאן: ממשרד העבודה והרווחה העברתם לכלכלה ואחר כך מקפיצים אותם לחינוך.

עאידה תומא סלימאן: אני לא מבינה למה צריך לטרטר.

עאידה תומא סלימאן: אתה יודע מה?

עאידה תומא סלימאן: אני לא אגן על העובדים.

עאידה תומא סלימאן: למה צריך לטרטר את כל המערכת, לטרטר את המשפחות כדי לעשות את המעברים האלה בנגלות?

עאידה תומא סלימאן: היה קשה להעביר ישר לחינוך?

עאידה תומא סלימאן: מה הסיפור?

אביעד שוורץ: יש הבדל בין להעביר מה שקרה היום במעבר של כל זרוע העבודה כזרוע ממשרד אחד למשרד אחר, שהיא כבר בהרבה מובנים סוג של יחידה עצמאית.

אביעד שוורץ: יש ממונה על זרוע העבודה, יש את מנהלי היחידות שהם עובדים ובעצם אתה מעביר את המכלול כמכלול ממשרד למשרד.

אביעד שוורץ: זה יותר פשוט מאשר לפצל.

אביעד שוורץ: ברגע שעכשיו מפצלים פעילות של יחידה, זה נושא שהוא יותר מורכב מאשר המעבר הכולל של כל הזרוע כיחידה אחת.

עאידה תומא סלימאן: טוב.

עאידה תומא סלימאן: עד כמה שידוע לך, הישיבה שהתנהלה אתמול ועכשיו מתנהלת, תביא איזושהי בשורה מצד האוצר.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו הבנו ששרת הכלכלה תומכת.

עאידה תומא סלימאן: האם משרד האוצר מביא איזושהי בשורה?

אביעד שוורץ: אנחנו ישבנו עם נציגי ארגוני מעונות היום.

אביעד שוורץ: עוד לפני חג הסוכות הייתה ישיבה במשרד האוצר עם הארגונים.

אביעד שוורץ: גם תואם מראש ישיבת המשך לאחר בירורים שנציגי הארגונים אמרו שהם ישלחו לנו בתחילת השבוע הזה, ולכן נקבעה ישיבת המשך עוד מראש לפני כל הדברים, ליום חמישי הקרוב, ואז התחילו העיצומים והשביתה לאחר מכן.

עאידה תומא סלימאן: אביעד, עם כל הכבוד לכל הח"כים החדשים, אני לא חברת כנסת חדשה, אני קצת למדתי איך האוצר עובד.

גבי לסקי: ואני לומדת.

עאידה תומא סלימאן: וזה לא כל כך מסובך.

עאידה תומא סלימאן: הם חוזרים על אותה דרך עבודה.

עאידה תומא סלימאן: אפשר ללמוד בקלות.

עאידה תומא סלימאן: אני שאלתי ספציפית.

עאידה תומא סלימאן: אל תגיד לי ביום חמישי.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו מתנהלת ישיבה ואתמול התנהלה ישיבה.

עאידה תומא סלימאן: היה נחוץ אתמול אחרי הישיבה בין שרת הכלכלה ושר האוצר, לזמן פגישה עם הארגונים בדיוק על אותו זמן שהישיבה של הוועדה מתקיימת.

עאידה תומא סלימאן: מבחינתי זה לא נשמע להקשיב לבקשות.

עאידה תומא סלימאן: מבחינתי זה לא נשמע למרוח אותם.

עאידה תומא סלימאן: מבחינתי זה אומר שחל משהו.

עאידה תומא סלימאן: קרה משהו שכינסתם בדיוק באותה שעה.

אביעד שוורץ: הישיבה עכשיו שכונסה על ידי שרת הכלכלה, לגבי המועד ומה הוביל לקביעה של השעה, אני לא יודע.

עאידה תומא סלימאן: ברור, אבל עם מה אתם הולכים לשם?

אביעד שוורץ: המטרה היא באמת לשמוע גם את עמדות הארגונים.

אביעד שוורץ: ישבנו איתם באמת גם לפני החג.

עאידה תומא סלימאן: ושמעתם.

עאידה תומא סלימאן: נו, באמת.

עאידה תומא סלימאן: אתה רוצה להגיד לי, עכשיו אני לא נותן תשובות.

עאידה תומא סלימאן: זה בדיוק מה שאתה אומר, אני לא נותן תשובות לשאלות של יושבת-ראש ועדה בכנסת ששואלת אותי מה העמדה של האוצר.

אביעד שוורץ: אני לא יכול לתת תשובות לדיון שאני לא נמצא בו, שאני לא יודע מה קורה בו.

עאידה תומא סלימאן: אני לא שואלת אותך מה קורה שם.

עאידה תומא סלימאן: היום בבוקר במשרד כשידעו שאתה מגיע לוועדה ואחרים הולכים לישיבה, מה התדרוך שקיבלתם?

עאידה תומא סלימאן: יש לכם החלטות?

עאידה תומא סלימאן: אתם מתקדמים?

אביעד שוורץ: המטרה היא לנהל שיח.

אביעד שוורץ: אמנם הועלו דרישות מצד הארגונים - - -

עאידה תומא סלימאן: וואלה, משא ומתן למען משא ומתן, עובר מהמדיני עכשיו לתקציב.

אביעד שוורץ: אנחנו מנסים כן לעשות שיח שהוא לא עם כותרות אלא שיח שינסה להבין את הדברים, להבין איפה הפערים.

אביעד שוורץ: יש טענות לפערי שכר בין מטפלות פה לסייעות.

אביעד שוורץ: לנסות להבין האם באמת קיימים, איפה הם קיימים, ממה הם נובעים.

אביעד שוורץ: גם חשוב להגיד, המחיר המפוקח שנקבע, אני לא קובע לכל מעון את השכר שהוא משלם לכל מטפלת.

אביעד שוורץ: יש דיני עבודה שחלים באופן כללי ויש הסכמי שכר של כל מעון ומעון עם המטפלות שלו.

עאידה תומא סלימאן: אני בגלל זה לא שאלתי אותך על הסכמי עבודה, שאלתי אותך על סל תשומות.

עאידה תומא סלימאן: אתה קובע בסל התשומות, אתה לא קובע מה קורה במעונות.

אביעד שוורץ: אני קובע איזשהו סל תשומות נורמטיבי.

עאידה תומא סלימאן: נורמטיבי מ-2012.

עאידה תומא סלימאן: אבל שהתעדכן ועלה בעשרות אחוזים מאז 2012.

עאידה תומא סלימאן: הוא עלה בכמה מאות שקלים, המחיר לילד מאז 2012.

עאידה תומא סלימאן: אני חושב שזה כן משמעותי.

עאידה תומא סלימאן: התעריף גדל משמעותית.

עאידה תומא סלימאן: איך עלה?

אביעד שוורץ: כי יש הצמדה.

אביעד שוורץ: המחיר נקבע ב-2012 אך הוא הוצמד.

אביעד שוורץ: רוב המחיר של המעונות מוצמד למדד של השכר בסקטור הציבורי שעלה בפחות או יותר 20% מאז.

עאידה תומא סלימאן: טוב, אני מבינה שאין שינוי בעמדת האוצר ואתם עדיין רוצים להקשיב.

עאידה תומא סלימאן: אני אציע לארגונים שאת כל מצעד העדויות של המטפלות שמדברות על הבעיות, יכוונו למשרד האוצר, כך המטפלות יוכלו להגיד לכם כמה קשה להן ותלמדו את הבעיה יותר.

עאידה תומא סלימאן: אני קצת צינית כי את האמת, אני מצפה כאשר משרד האוצר יודע על הבעיה הזו ואתה אמרת שישבתם לפני החגים, ואני יודעת, וניהלנו דיון בוועדת זכויות הילד והנושא עולה כל שני ושלישי בוועדת הכספים, ואני הייתי בקשר עם השרה בנושא הזה ואתמול התקיימה ישיבה.

עאידה תומא סלימאן: אני לא מצפה לתשובה שהיא בעצם, סליחה, ניסיון מריחה, להגיד, אנחנו רוצים להקשיב ורוצים לשמוע.

עאידה תומא סלימאן: אתם מרכז סיוע?

אביעד שוורץ: אנחנו רוצים להבין את הבעיות.

אביעד שוורץ: אני כן אומר שאנחנו גם נכונים לבעיות ואם נצטרך לבדוק מחדש את המחיר, זה גם משהו שיתכן שייעשה.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שתעביר למשרד, ואני אדאג שזה יעבור, שלא מגיעים לדיוני ועדה בלי לפחות קצת כיוון של תשובות, במיוחד שאני יודעת, מחוץ לחדר הזה כבר קרו דברים מאתמול בצוהריים עד היום.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשמוע את משרד החינוך שאמור לקבל לידיים שלו את האחריות על הנושא.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה גם התייחסות לנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לדעת עד כמה המשרד מעורב במשבר הזה שיקשה עליכם כאשר תקבלו את האחריות לידיים שלכם.

עאידה תומא סלימאן: מה העמדה שלכם מהדרישה הזו?

עאידה תומא סלימאן: האם כבר הוקמה הוועדה שבונה את התוכנית כך שהמעבר בתחילת השנה יהיה חלק כמה שאפשר ותיכנסו לתמונה?

עאידה תומא סלימאן: במה זה כרוך ולמה תשתמשו ב-200 מיליון שתקבלו?

עאידה תומא סלימאן: שאלות מאוד פשוטות.

אורנה פז: קודם כל אנחנו שמחים לקבל את האחריות הכבדה כמו שאמרת, של המעבר של המעונות, של חצי מיליון ילדים למשרד החינוך.

אורנה פז: אנחנו בימים האלה בונים תוכנית אסטרטגית לקליטת המעונות.

אורנה פז: כמעט כל יחידות המטה מעורבות בקליטה של האגף.

אורנה פז: זה אומר בינוי, זה אומר לשכה משפטית, זה אומר פדגוגיה, זה אומר רישוי, רישום, העסקה, הכשרת עובדי הוראה.

אורנה פז: כולם עסוקים בלבנות תוכנית עבודה שאנחנו נגיש אותה לממשלה עד ה-30 באוקטובר.

אורנה פז: התוכנית הזאת היא תוכנית ארוכת טווח.

אורנה פז: כמו שאת מבינה, זה לא יקרה ביום אחד.

אורנה פז: זו תוכנית לפחות של שלוש עד חמש שנים ואנחנו מציבים לעצמנו מטרות קצרות טווח.

אורנה פז: לקליטה זה ינואר.

אורנה פז: קודם כל ה-30 באוקטובר, החלטת ממשלה, אחר כך ה-1 בינואר הקליטה המעשית, וכך הלאה וכך הלאה.

אורנה פז: אני שמעתי פה ברוב קשב את הדברים הקשים שהועלו היום והטענות המוצדקות של המטפלות.

אורנה פז: כמי שמנהלת היום את הגיל הרך במשרד החינוך, גילאי שלוש עד שש, אנחנו כמשרד מאמינים שצריך לשפר את תנאי השכר ואת המעמד.

אורנה פז: ברור לנו שהמטפלות הן מחנכות של דור העתיד, וככל שאמרו את זה פה, שהן תהיינה יותר מקצועיות, שהן תהיינה יותר מתוגמלות, ככה הילדים שלנו יזכו לחינוך טוב יותר.

אורנה פז: אני יודעת שהסוגיה הזאת של גם העסקה, גם של התקינה, גם של ההכשרות היא של המנכ"לים.

אורנה פז: אני יודעת שאתמול הייתה ישיבה במשרד האוצר בנושא הזה.

קריאה: הייתה במשרד החינוך אצל מנכ"ל משרד החינוך.

אורנה פז: מנכ"ל משרד החינוך, ואנחנו כן שמים על השולחן את הדברים.

אורנה פז: ה-200 מיליון שקלים הם לכל הנושא של ההעברה אד הוק של ליווי, רישוי ופיקוח.

אורנה פז: זה מה שהולך להיות ב-200 מיליון שקל.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, זה לצרכים הפנימיים של המשרד כדי להתכונן לאחריות, אבל זה לא כלפי תקצוב המעונות או משהו כזה.

אורנה פז: כרגע כל הדברים האלה נידונים עם משרד האוצר.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: כן.

מור דקל: אני רוצה להוסיף משהו גם לאור כל השיח שעולה כאן כרגע.

מור דקל: גם לפני פתיחת שנת הלימודים עמדנו והתרענו ודיברנו על זה שאפילו מתווה לפתיחת שנת הלימודים למעונות היום, לידה עד שלוש לא נתנו משום משרד.

מור דקל: כיום את נמצאת בסיטואציה שכל משרד שאת פונה אליו, אין לו את האחריות או שהוא לא רוצה לקחת את האחריות או שכרגע זה אוטוטו עובר ממנו.

מור דקל: נכון שזה עתיד לעבור ב-1.1.22 וסוף סוף זה יגיע לאן שכולנו ייחלנו שזה יגיע ואני מצפה לזה כבר, אבל עד שזה יגיע לשם, החודשים האלה הם קריטיים.

מור דקל: בסוף ילדים כרגע נמצאים בבית, הורים שאין להם כרגע יכולת לצאת אפילו לעבוד או שהילדים נמצאים כרגע במסגרות שאף אחד לא לוקח עליהם אחריות, ואיך אנחנו מצפים שב-1.1, שכל המערך הזה יעבור תחת משרד החינוך - - -

עאידה תומא סלימאן: לא, ב-1.1 הכול יהיה פיקס ויפה וחלק והמטפלות יקבלו תוספת שכר.

עאידה תומא סלימאן: נו, באמת.

מור דקל: זה דברים שצריכים כבר לדון עליהם.

עאידה תומא סלימאן: ככה אני מבינה, כאשר מקבלים החלטה גורלית, היסטורית, אני מצפה מממשלה שמקבלת החלטה כזו להתכונן, להשאיר את המצב לפחות, להגיד אוקיי, יש חודשיים, תישארו כמו שאתם ואחרי החודשיים נפתח את הכול.

עאידה תומא סלימאן: המערכות כבר עוברות למשרד השני.

עאידה תומא סלימאן: המשרד השני, יש לו תוכנית בנויה וערוכה, קיבלה את האישור, התוכנית הזאת.

עאידה תומא סלימאן: ב-30 באוקטובר יגישו את התוכנית, אם יגישו.

עאידה תומא סלימאן: בואו נגיד שיגישו.

עאידה תומא סלימאן: עד שהתוכנית הזו תעבור את האישורים שצריכה לעבור ותקבל את כל ההערות שצריך לקבל, זה כבר.

עאידה תומא סלימאן: את חושבת שמישהו פנוי וערוך בממשלה בזמן תקציב לעבור על התוכנית הזו?

עאידה תומא סלימאן: עד שיאושר התקציב, אז תהיה תוכנית בלי תקציב.

עאידה תומא סלימאן: התקציב שלה יהיה רק 200 מיליון שקל.

עאידה תומא סלימאן: אתם לא מבינים.

עאידה תומא סלימאן: תהיה תוכנית בלי תקציב נוסף כי התקציב כבר אושר.

עאידה תומא סלימאן: התקציב כפי שרואים אותו היום, אין בו שום תוספת למעבר הזה, נכון או לא?

אביעד שוורץ: תוספת של 200 מיליון שקלים - - -

עאידה תומא סלימאן: 200 מיליון שקלים זה לצרכים של המשרד.

אביעד שוורץ: ה-200 מיליון שקלים, גם בשיח מול שרת החינוך, לא נועד בשביל שיהיה עוד ניירות במשרד לטפל במעבר.

אביעד שוורץ: הוא נועד בשביל להתחיל לטפל בדברים, שיהיה יותר פיקוח, שיהיה יותר הכשרות.

אביעד שוורץ: זה מה ששרת החינוך העלתה כשדיברנו גם על הדברים האלו.

אביעד שוורץ: הוא נועד לטובת מערכת המעונות, לא לטובת הביורוקרטיה המשרדית.

אביעד שוורץ: 200 מיליון היא תוספת משמעותית מאוד לתקציב מעונות היום.

מור דקל: אבל אביעד, יש לך הכשרות ויש לך פיקוח אבל אין לך כוח אדם.

מור דקל: הן פורשות מהמקצוע.

אביעד שוורץ: יש בעיות של כוח אדם שקיימות.

אביעד שוורץ: כמו שאתם רואים, הבעיות של כוח אדם קיימות בכלל המשק כיום בישראל.

אביעד שוורץ: המשרות הפנויות רק הולכות וגדלות.

אביעד שוורץ: לכלל המעסיקים קשה לגייס יותר עובדים כיום, למרות האבטלה ולמרות הדברים האלה.

אביעד שוורץ: גם למעונות היום קשה, גם למשרד החינוך קשה.

אביעד שוורץ: יש גם בעיות לפעמים של מורים מסוימים, של איכות הצוות וכל הדברים.

אביעד שוורץ: רוצים לא סתם לגייס צוות, רוצים לגייס צוות איכותי.

אביעד שוורץ: הכסף הזה נועד בדיוק לדברים האלה, שיהיה אפשר לממן הכשרות למטפלות, שיהיה יותר פיקוח על המעונות.

עאידה תומא סלימאן: אביעד, אני מקבלת הודעה פה מתוך הדיון הזה, שדווקא הישיבה שלכם עם הארגונים שדיברת עליה, עכשיו אני מבינה למה אתם רוצים להקשיב לבעיות, כי נאמר לי שהפגישה שהייתה לכם הייתה בעניין בידודים.

אביעד שוורץ: גם.

עאידה תומא סלימאן: אז בגלל זה עכשיו אתם מתחילים להקשיב לבעיות בעניין המטפלות, ככה אני מבינה.

קריאה: כי לא היה מתווה.

אביעד שוורץ: יש שיח עם מעונות היום כל הזמן.

עאידה תומא סלימאן: לא, לא.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד קונקרטית ומאוד ברורה.

עאידה תומא סלימאן: אתה אמרת לי שאתם ישבתם איתם.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו אני מבינה שאתם ישבתם איתם על ענייני בידודים, לא על עניין שכר מטפלות.

עאידה תומא סלימאן: למה אתם לא אומרים את זה?

אביעד שוורץ: אנחנו ישבנו איתם כי זה הדרישות שהם העלו שהם קונקרטיים לעכשיו, ולכן ישבנו איתם על הנושאים האלו.

עאידה תומא סלימאן: לא, לא.

עאידה תומא סלימאן: אני שאלתי בהתחלה בעניין שכר, לא שאלתי בעניין בידודים, אז אם שאלתי בעניין שכר היית צריך להגיד לי, לא דיברנו איתם בענייני שכר, אנחנו רק עכשיו מתחילים ללמוד את הבעיה.

עאידה תומא סלימאן: ככה עונים בצורה ברורה.

אביעד שוורץ: לא, אבל הבידודים, העניין שם הוא ענייני שכר.

עאידה תומא סלימאן: אני ממש לא אוהבת שעונים לי בצורה כזו.

עאידה תומא סלימאן: זה לא יכול להיות.

עאידה תומא סלימאן: שאלתי שאלה מאוד ספציפית.

עאידה תומא סלימאן: שאלתי בעניין המשא ומתן על הצרכים של המטפלות ועל השכר של המטפלות.

עאידה תומא סלימאן: אתם ישבתם איתם על בידודים, תגיד לי, אני מכיר אותם, פגשתי אותם, זה היה על בידודים, עכשיו מתחילים לדבר על שכר.

אביעד שוורץ: אבל הבידודים הוא עניין של שכר, זה לא עניין של בידוד בכללי.

אביעד שוורץ: העניין הוא עניין של תשלום שכר.

עאידה תומא סלימאן: זהו, אני מבינה שהאוצר לא רוצה לתת תשובות.

עאידה תומא סלימאן: ככה אני תוספת את זה וככה אני מבינה את זה ואתם עדיין לומדים את הנושא.

עאידה תומא סלימאן: כל הכבוד, תמשיכו ללמוד את הנושא ונראה לאן זה יוביל, אבל בינתיים אני אומרת לך ואני מקווה שתעביר את זה לאנשים שלך באוצר, לאחראים ולשר האוצר.

עאידה תומא סלימאן: המאבק הזה לא יעבור ככה.

עאידה תומא סלימאן: המאבק הזה מקבל תמיכה רחבה בבית הזה והמאבק הזה מקבל תמיכה גם ברחוב.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן, אם הממשלה קיבלה על עצמה החלטה, מה שנקרא היסטורית, להיות אחראית על החינוך של הילדים במדינת ישראל מיום לידה עד גיל שלוש, אז שתתכונן לפתוח את הכיס ולהוציא תקציבים ולתמוך במקצוע הזה ובנשים הנהדרות שעושות את העבודה היום-יומית.

עאידה תומא סלימאן: כמו שמצאתם כסף לעשות כל מיני תוספות בנושאים אחרים, הגיע הזמן לקחת את זה ברצינות ולא בגלל שיש נשים שם שעדיין מדברות בשיא האחריות ואומרות, אנחנו רוצים להיות שותפות בדיונים האלה, אפשר להתעלם מהן.

עאידה תומא סלימאן: לא.

עאידה תומא סלימאן: זה כבר לא רק המאבק שלהן.

עאידה תומא סלימאן: אני פונה להורים, זה המאבק שלכם, לא רק של המטפלות.

עאידה תומא סלימאן: זה המאבק של כלל ההורים במדינת ישראל.

עאידה תומא סלימאן: אם אתם רוצים עתיד טוב לילדים שלכם, תילחצו שהמדינה תשקיע בחינוך שלהם מיום לידה עד גיל שלוש, ותקבל על עצמה את האחריות, כולל משרד האוצר, כולל משרד הכלכלה, כולל משרד החינוך, ואני מזהירה שמעבר בתחילת השנה בלי הכנות מספיקות יגרום לעוד טרטור גם לפקידים במשרדים וגם בעיקר להורים ולארגונים שמפעילים את מעונות היום.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב אנחנו לא התקדמנו בנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: עדיין האוצר לא נותן תשובות.

עאידה תומא סלימאן: אני קוראת לשרות, גם שרת החינוך וגם שרת הכלכלה, שאני יודעת ואני סומכת שאם קיבלו על עצמן את האחריות על החינוך, הן רוצות לעשות את זה.

עאידה תומא סלימאן: אני אומרת להן, בבקשה, אל תיתנו יד להפוך גם חלק מהשרות לכניסה למקצועות הוורודים, כלומר אל תיתנו יד, אתן השרות, לקבל על עצמכן עוד עבודה ועוד עבודה ועוד אחריות בלי תקציבים מתאימים.

עאידה תומא סלימאן: תצאו להגן גם על המטפלות, גם על הילדים וגם על מערכת החינוך במדינה הזו ותבקשו את התקציבים ועלייה בסל התשומות, אחרת, אני אומרת לכם, תקבלו לידיים שלכם מערכת קורסת ואחר כך יגידו, השרות נכשלו בתפקיד שלהן.

עופר כסיף: אפשר להגיד משהו?

עאידה תומא סלימאן: בקשה.

עופר כסיף: תודה רבה.

עופר כסיף: קודם כל חשוב לי להגיד כדי להביע תמיכה בשביתה של המחנכות ובמחנכות.

עופר כסיף: הגעתי לכאן באיחור, אני מצטער אבל היה דיון עם שר האוצר בכספים ולא יכולתי לצאת, אז אני רוצה באמת להביע פה תמיכה של 1,000%, לא של 100% במחנכות במעונות לגיל הרך.

עופר כסיף: חשוב לי להשתמש במילה מחנכות כי זה מה שהן, ולהביע תמיכה בשביתה ובהן, ולהגיד במשפט אחד שהמאבק הוא לא מאבק "מגזרי".

עופר כסיף: נכון שהמאבק הוא על תנאי העסקה, מאבק צודק על תנאי העסקה, אבל זה אחד מהמקרים הקלאסיים שבהם האינטרס של הנאבקות או הנאבקים הוא אינטרס כלל-חברתי באופן מובהק, כי הן נאבקות פה בעצם כך שנאבקות על תקנון ועל סבסוד להורים ועל תנאי העסקה שלהן.

עופר כסיף: הן נאבקות על הילדים, על ההורים ועל החברה כולה, ובמובן הזה אני חושב שצריך להיות אוויל או עיוור או גם וגם כדי לא לתמוך במאבק שלהן, ולפחות כל עוד זה תלוי בכוחי הדל, אני מתחייב לעשות כל מה שאפשר כדי שהמאבק הזה גם יצליח.

עאידה תומא סלימאן: תודה, חבר הכנסת עופר כסיף.

עאידה תומא סלימאן: ב-12:00 יש לנו המשך פגישת עבודה גם עם יושבת-ראש ועדת זכויות הילד ונציגים מהמשרדים.

עאידה תומא סלימאן: זאת תהיה פגישת עבודה, לא ישיבת ועדה.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שנצליח לקבל תשובות יותר ברורות, אבל לצערי הרב אני שוב מתריעה, זה לא פעם ראשונה.

עאידה תומא סלימאן: תגיעו לוועדות הכנסת עם תשובות ברורות.

עאידה תומא סלימאן: אני מזכירה שוב, ועדות הכנסת הן הריבון בעניין הפיקוח על העבודה של המשרדים ואתם חייבים תשובות לוועדה.

עאידה תומא סלימאן: אני לא אסלח בפעם הבאה כאשר יגיעו ולא יתנו תשובות ברורות.

עאידה תומא סלימאן: אני נועלת את הישיבה.