ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 13, 2021-09-19 13:00

וליד טאהא: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את הדיון.

וליד טאהא: לפני שאנחנו מתחילים, הערה לחבר הכנסת פינדרוס.

יצחק פינדרוס: הבקשה שלך להערות בדיון הקודם הייתה ל 29 לספטמבר.

יצחק פינדרוס: זה יום אחרי החג.

יצחק פינדרוס: תן לנו עוד יום עד אחרי ה 30.

וליד טאהא: אבל בחול המועד אפשר לעשות כל מה שרוצים.

יצחק פינדרוס: אנחנו בחול המועד לא עובדים כאן יום אחד, אתה יודע את זה.

יצחק פינדרוס: אני מבקש עד ה 30.

וליד טאהא: הסתייגויות עד 29 – עשינו סדר שכולל את הדבר הזה.

יצחק פינדרוס: אני יכול להגיש כבר עכשיו הסתייגות.

וליד טאהא: הנושא שנדון בו עכשיו הוא תיקון חוק התכנון והבנייה.

וליד טאהא: הנושא יהיה : פרק ז' (שכירות מוסדית), רק סעיף 46 (חוק התכנון והבנייה) מתוך הצעת חוק התכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2021 ו-2022), התשפ"א-2021.

וליד טאהא: מי ירצה להציג?

יעל לינדנברג: אני אציג מטעם משרד האוצר.

יעל לינדנברג: יש לנו גם מצגת שהכנו.

יעל לינדנברג: נציג לכם את אחד השינויים שאנחנו מציעים במסגרת רפורמה לחיזוק או יצירת מוצר חדש בשוק השכירות במדינת ישראל.

יעל לינדנברג: (מוצגת מצגת) אתחיל בנתונים.

יעל לינדנברג: שוק השכירות בישראל מהווה כ-30% מכלל יחידות הדיור במדינת ישראל.

יעל לינדנברג: אחוז ניכר ממנו הוא שוק שכירות פרטית, כמו אתם מכירים.

מוסי רז: איזה אחוז?

יעל לינדנברג: אז אני אגיד הפוך – אחוז השכירות המוסדית במדינת ישראל ביחס לכלל שוק השכירות מהווה בערך פחות מאחוז אחד.

מוסי רז: בקיצור – אפס.

יעל לינדנברג: תכף נגיד מה כן נעשה, אבל השיעורים מאוד קטנים בהשוואה למה שקורה במדינות העולם.

יעל לינדנברג: וכן אנחנו רואים שמבחינת הלך הרוח הציבורי והצעדים שהממשלה נקטה בשנים האחרונות, עיקר הדגש הוא על בעלות.

יעל לינדנברג: כשאנחנו מדברים על יוקר מחירי הדיור ועליית המחירים, בדרך כלל השיח הוא על מה קרה למחירי מכירת הדירות בישראל.

יעל לינדנברג: אנחנו רואים שזה בעיקר המיקוד.

יעל לינדנברג: כששואלים אדם איפה הוא גר השיח הוא על קניית דירה, והשיח על שכירות נתפס כמשהו נחות יותר, ותכף נסביר גם למה, לתפיסתנו.

יעל לינדנברג: אנחנו כן רואים תחילה של תזוזה בדבר הזה ואנחנו כן רואים שבעצם סיפור של קניית דירה נדחה לגיל מאוחר יותר.

יעל לינדנברג: בגילאי 50 פלוס ו 60 פלוס יש יותר רכישות של דיור.

יעל לינדנברג: לעומת זאת, בגילאים הצעירים, גילאים של תחילת העבודה אנחנו רואים מעבר לשוק השכירות.

יעל לינדנברג: זה נובע, כמובן משינוי הדורות ושינוי בעולם התעסוקה.

יצחק פינדרוס: וגם בגלל המחירים.

יעל לינדנברג: הדור הצעיר מחליף עבודות יותר ממה שהיה בעבר, ויש את המעבר הזה, בגילאים הצעירים הולכים יותר לעולם השכירות ופחות לעולם הבעלות ממגוון סיבות.

יעל לינדנברג: בעצם, היום נראה ששוק השכירות אינו מהווה אלטרנטיבה מספיק טובה ואטרקטיבית לאזרחים במדינת ישראל.

יעל לינדנברג: למה זה קורה?

יעל לינדנברג: קודם כל, חוזי השכירות קצרים.

יעל לינדנברג: אין ודאות.

יעל לינדנברג: אתה לא יודע אם יעיפו אותך מחר בבוקר, אם בעל הדירה ירצה לעשות איזה שיפוץ ויוציא אותך, ירצה להכניס את הבת שלו, וכו'.

יעל לינדנברג: גם לעניין גובה השכירות אין לך ודאות – אתה לא יודע מתי ובכמה המחיר יעלה.

יעל לינדנברג: הסוגיה השלישית היא רמת השירות הנמוכה.

יעל לינדנברג: אין ודאות לגבי תיקונים, אם באמת יתקנו לך את זה ובאמת רוב הכוח נמצא בידיים של המשכיר.

יעל לינדנברג: שוב, יש כמובן מקרים שהכול בסדר, וכמובן – הסעיף האחרון זה לחץ מתוך המשפחה.

יעל לינדנברג: אנחנו מכירים את זה, זה גם עניין תרבותי שעליו כמובן אין לי באמת דרכים להשפיע מלבד לייצר משהו אלטרנטיבי שמייד אציג, אבל יש איזשהו לחץ במדינת ישראל שהתפיסה היא שקניית דירה, לעומת מה שקורה בעולם – היא יותר חזקה.

יעל לינדנברג: בהשוואה בינלאומית אנחנו רואים ששוק השכירות המוסדי מהווה פחות מאחוז אחד ביחס לכלל שוק השכירות.

יעל לינדנברג: אנחנו רואים בהשוואה למדינות אחרות – ארצות הברית וכמובן גם אירופה – הולנד, דנמרק ודוגמאות נוספות – אנחנו רואים שזה שיעור מאוד מאוד נמוך, ויש לנו לאן לשאוף.

יעל לינדנברג: אז בעצם מה המוצר?

יעל לינדנברג: אנחנו מדברים על יצירת מתחמים בקרבת אזורי תעסוקה אבל לא בהכרח, בבעלות אחודה, כלומר – כל הבניין יתוחזק על ידי חברת ניהול מסודרת.

יעל לינדנברג: המתחם מיועד לתקופה ארוכה של 15 שנה, לפחות.

יעל לינדנברג: תקופת השכירות בעיניים של השוכר היא גם ארוכה – כלומר, אנחנו מדברים על לפחות 5 שנים.

יעל לינדנברג: המתחם כולו מיועד ל-15 שנה אבל בעיניים של השוכר הוא כל פעם רואה לפחות 5 שנים.

יעל לינדנברג: כלומר, אנחנו לא מדברים בחוזים של חצי שנה-שנה ואפילו לא בשנתיים.

יעל לינדנברג: מדובר בדירות חדשות, מתוחזקות, עם רמת שירות גבוהה, כשברור בדיוק מתי ולמי פונים כשיש איזושהי תקלה בדירה.

יעל לינדנברג: זה המוצר שאנחנו רוצים לייצר.

יעל לינדנברג: המוצר הזה קיים בחלקו במדינת ישראל – ראינו, בפחות מ-1%, שמי שאחראי לקיום המוצר הוא חברת "דירה להשכיר", שבעצם עושה פרויקטים מסוג זה רק בקרקעות מדינה.

יעל לינדנברג: פה אנחנו בעצם מרחיבים את היריעה לא קר לאותן קרקעות מדינה שהמדינה מייעדת לדבר כזה, אלא גם – נאפשר לקרקעות פרטיות, לשוק הפרטי להיכנס לתחום הזה.

יעל לינדנברג: מה התועלת המשקית לדבר הזה?

יעל לינדנברג: קודם כל, כמובן, בעיניים של השוכר זה איזשהו משהו שהוא תחליף לבעלות שהוא מספיק טוב, עם ודאות, עם יציבות לגבי גובה שכר הדירה.

יעל לינדנברג: הוא יכול לישון בשקט, הוא לא חושב שיש שינויים תכופים.

יעל לינדנברג: דבר שני – זה מאפשר בעצם מוביליות חברתית ותעסוקתית.

יעל לינדנברג: אדם שמבין שזה נותן לו כמשק בית – הוא לא צריך לתהות אם מחר הוא יעביר את הילדים שלו דירה, זה מאפשר לו להגיע גם לצורך העניין מהפריפריה ולגור בקרבת אזורי תעסוקה, גם באזורי ביקוש, עם ודאות ויציבות.

יעל לינדנברג: זה גם מאפשר לנו ליצור תמהיל דירות בתפיסה תכנונית אחרת.

יעל לינדנברג: כשאנחנו מדברים על שכירות אנחנו מדברים בדרך כלל על דירות קטנות יותר, על אוכלוסייה צעירה יותר או אוכלוסייה מאוד מבוגרת – באמת, משהו שמאפשר לנו את אותן דירות של שני חדרים, שלושה חדרים, לאו דווקא הדירות הגדולות יותר שאנשים מחפשים כשהם קונים את הבית שבו הם רוצים להתיישב.

יעל לינדנברג: זה בעצם מאפשר לנו יצירה של תמהיל דירות, לפעמים גם באזורים מסוימים ציפוף יותר גבוה ובהתאם גם הגדלה היצע יחידות הדיור, שזה משהו שאם אנחנו רואים כולנו את גרף המחירים – אין ספק שזה משהו שמדינת ישראל צריכה לשאוף לשם.

יעל לינדנברג: בעצם, הרפורמה הזאת מהווה נדבך אחד במספר תכניות שאנחנו מקדמים בשאלת הדיור והגדלת היצע יחידות הדיור.

יעל לינדנברג: זה לא רק הגדלת ההיצע זה בעצם הגדלת היצע לצד גיוון הכלים.

יעל לינדנברג: יש לנו שלושה צעדים שאנחנו מקדמים במסגרת השינוי הזה.

יעל לינדנברג: אנחנו נדון בוועדה הזאת בעצם במה שאתם רואים – תכנון ייעודי לפרויקטים להשכרה, בנקודה האמצעית, כששני הדברים האחרים שהם משלימים לזה בעולם של יצירת כדאיות כלכלית ווידוא שיהיו פרויקטים כאלה זה שינויים בחוק לעידוד השקעות הון, והסרת חסמים לקרנות ריט – שני סעיפים שיידונו בוועדת הכספים.

יעל לינדנברג: אז בעצם פה אנחנו נדון איך אנחנו בעזרת שיח תכנוני מאפשרים יותר פרויקטים לדיור להשכרה, ואיך אנחנו עושים את זה.

יעל לינדנברג: אנחנו רוצים לאפשר בעזרת תיקון של חוק התכנון והבנייה שילוב של דיור להשכרה לפי אפיון המוצר שהצגתי לפני כן, באזורי תעסוקה, תוך יצירת עירוב שימושים.

יעל לינדנברג: אנחנו עושים את זה באמצעות אפשרות לוועדה מקומית לתת תוספת זכויות משמעותית בהינתן שיש שם פרויקט ייעודי לשכירות ארוכת טווח.

יעל לינדנברג: אנחנו עושים את זה גם באזורי תעסוקה, אזור שהוגדר בתב"ע לתעסוקה, וגם באזור שהוגדר למגורים, ואנחנו גם מוודאים שכל התנאים שאמרתי – החמש שנים, ומה שכתוב בעצם בתוספת השישית – יהיה רחבי על כל תוספת הזכויות האלה.

יעל לינדנברג: אם ועדה מקומית אישרה את תוספת הזכויות אנחנו יודעים שהדבר הזה הוא לא סתם, הוא לא דיור להשכרה שאף אחד לא יודע איך נראה, ואיך הוא מתנהג.

יעל לינדנברג: הוא דיור להשכרה ארוך טווח, עם ודאות לשוכר, זה משהו שהוא אקוויוולנטי לשלושת השינויים שהצגתי לפני כן.

יעל לינדנברג: כלומר, אותו הדבר יתקיים ביחס לחוק עידוד השקעות הון, אותו הדבר יתקיים ביחס לריטים – משהו שהיום לא קיים.

יעל לינדנברג: היום, השיח של דיור להשכרה – כל חוק רואה את זה בצורה אחרת.

יעל לינדנברג: אנחנו היום רוצים לייצר אחידות, לומר – זהו המוצר, וכדי לייצר אותו אנחנו עושים שינויים בחוק התכנון, כאמור, בחוק עידוד השקעות הון ובפקודת הריטים.

רון כץ: כמה אחוז מהפרויקט ניתן להוסיף?

יעל לינדנברג: אז עכשיו נצלול לזה, נסביר.

סמי אבו שחאדה: אם אפשר גם – להציג את המניע להצעה, מה הבעיה בשוק, נניח – עובדי ההייטק עכשיו קשה להם עם השכירות?

סמי אבו שחאדה: מה בדיוק - - -

יעל לינדנברג: אז הצגתי א זה בדיוק בשקף שדיבר על התועלת המשקית של הדבר הזה.

יעל לינדנברג: היום שוק השכירות לא נתפס כמשהו אטרקטיבי.

יעל לינדנברג: כשאדם שואל את עצמו – איפה אני ארצה לגור, או מה צורת המגורים שלי תהיה – הוא בדרך כלל יעדיף את המגורים.

יעל לינדנברג: בסוף, לאחוז ניכר מהאוכלוסייה – מעמד ביניים, מעמד נמוך – אין היום את ההון העצמי שיכול לאפשר לגור בבעלות באותם אזורי ביקוש ולהתפרנס בהתאם בצורה שבה מתפרנסים.

יעל לינדנברג: דרך הכלי הזה אתה אומר לאותה אוכלוסייה- אין בעיה, תבואו, תגורו בשכירות, אבל בשכירות טובה, בשכירות עם ודאות, יציבות, עם רמת שירותים גבוהה.

יעל לינדנברג: אתה מאפשר מוביליות חברתית ותעסוקתית בכל רחבי המדינה.

יעל לינדנברג: בסוף, גם מי שבא עם הון עצמי וגר בפריפריה יכול לגור באזור המרכז ככל שהוא רוצה, אם הוא רוצה להתקרב לאזורי התעסוקה – באמצעות הכלי הזה.

יעל לינדנברג: בנוסף, יש לנו את התועלת המשקית שאנחנו מגדילים דרך הדבר הזה את היצע יחידות הדיור.

יעל לינדנברג: ברגע שמאפשרים תוספת זכויות בגלל שיח תכנוני ודירות קטנות יותר – זה מאפשר את הגדלת יחידות הדיור במדינת ישראל , משהו שכולנו מסכימים שהוא נדרש.

יצחק פינדרוס: בתוספת השישית מוגדר הגודל של הדירות?

וליד טאהא: נשמע את היועץ המשפטי של הוועדה ואז נפתח בשאלות.

תומר רוזנר: אני אנסה להציג לכם את ההצעה בצורה קצת יותר מפורטת.

תומר רוזנר: הייתה גם טעות בהצגת הדברים.

תומר רוזנר: הצעת החוק עוסקת בשני היבטים של חוק התכנון והבנייה – אחד, בסמכויות של ועדה מקומית לתכנן תוכניות באופן עצמאי ללא צורך באישור של ועדה מחוזית, הרחבת סמכויות של ועדות מקומיות, ודבר שני – בהגדרתה של השכרה ארוכת טווח.

תומר רוזנר: בשנת 2015, אם אינני טועה, ואחר כך בשנת 2018 תוקן חוק התכנון והבנייה, ונוספה בו תוספת שישית שעניינה דיור בהישג יד.

תומר רוזנר: היא כוללת שני מסלולים של דיור להשכרה, דיור בהשכרה לטווח ארוך, שכרגע מוגדר בחוק כהשכרה לחמש שנים לפחות לאותו שוכר, והשכרה כוללת לתקופה של 20 שנה לפחות של הדירות במתחם, והשכרה במחיר מופחת של 20% פחות ממחיר השוק בתקופה מרבית של חמש שנים לשוכר אחד, ולתקופה של 20 שנה סך הכול.

תומר רוזנר: המונח "השכרה לטווח ארוך" מאפשר בעצם גם לוועדה המחוזית בתוכניות שהיא עושה לחייב השכרה לטווח ארוך של מינימום מסוים בתוכנית.

תומר רוזנר: לפי המצב הקיים היום ועדה מקומית רגילה יכולה לתכנן השכרה לטווח ארוך, להוסיף זכויות להשכרה לטווח ארוך על קרקעות שהן קרקעות מנהל שעומדות בתנאים מאוד מסוימים, רק על קרקעות מדינה – ובהיקף מצומצם, להוסיף זכויות של 20%.

תומר רוזנר: בהקשר הזה ההצעה היא לאפשר לוועדה מקומית רגילה לתכנן על כל קרקעות מדינת ישראל באותו היקף שדובר בו בחוק הקיים.

תומר רוזנר: כאן אין הרחבה משמעותית של סמכויות הוועדה.

תומר רוזנר: החלק השני של ההצעה מתייחס לוועדה מקומית עצמאית.

תומר רוזנר: ועדה מקומית עצמאית היא ועדה שסמכויותיה הן רחבות יותר מוועדה מקומית רגילה, היא ועדה שהוכיחה את עצמה כוועדה טובה יותר, ועדה שיכולה להתנהל באופן עצמאי.

תומר רוזנר: לפי המצב החוקי היום יש לה אפשרות להגדיל זכויות בשטח שמיועד למגורים ב 25% לטובת השכרה לטווח ארוך, ולהגדיל ב 30% בשטחי תעסוקה, להגדיל את השטח לצורך השכרה לטווח ארוך, או דיור מוגן או מעונות סטודנטים בעד 30%.

תומר רוזנר: לגבי שתי הסמכויות האלה מבקשת הממשלה הרחבה משמעותית ביותר – לגבי הסמכות להגדיל בשטח המיועד למגורים הבקשה היא לאפשר הגדלה של עד 200% מהזכויות הקיימות היום, ובשטחים המיועדים לתעסוקה הבקשה היא לאפשר הסבה של עד 100% מהשטחים המיועדים לתעסוקה לשטחים המיועדים להשכרה לטווח ארוך ולהגדיל בעוד 100%.

תומר רוזנר: זאת אומרת, בסך הכל להפוך 1,000 מ' לתעסוקה להפוך אותו ל-2,000 מ' השכרה לטווח ארוך.

תומר רוזנר: כפי שאמרתי – השכרה לטווח ארוך מוגדרת בתוספת השישית.

תומר רוזנר: מגדירים בדיוק את תקופת השכירות, את מנגנון עדכון דמי השכירות בדירה ואת חובותיו של בעל הדירה כלפי השוכר, חובתו לתחזק.

תומר רוזנר: יש פיקוח – אמור להיות – של ממונה במשרד השיכון על הדבר הזה, ויש הסדרה מאוד מפורטת של הנושא של הסדרה לטווח רחוק.

תומר רוזנר: זה לגבי הרחבת הסמכויות.

תומר רוזנר: לגבי המוצר של השכרה לטווח ארוך ההצעה היא להגדיל את תקופת השכירות המינימלית שמאפשרים לשוכר לשכור את הנכס מחמש היום, ל-10.

תומר רוזנר: הכוונה היא ש-10 שנים זה המינימום שמאפשרים לשוכר.

תומר רוזנר: היום המשכיר צריך לתת חוזה שנותן חמש שנים, לשוכר, כאשר השוכר יכול לצאת כל שנה, כלומר – הבחירה היא של השוכר אם הוא רוצה להישאר, עד חמש שנים.

תומר רוזנר: מציעה הממשלה שבמקום שיציעו לו מראש עד חמש שנים – יציעו לו עד 10 שנים.

תומר רוזנר: זאת אומרת, ההתחייבות של המשכיר תהיה ל 10 שנים, והמשכיר יכול לצאת בכל שנה.

יעל לינדנברג: עם אפשרות לשנות את שכר הדירה, כמובן, אחרי חמש שנים.

אמנון מרחב: זאת אומרת שאין מסלול הטבות לחמש שנים.

תומר רוזנר: לא מדובר במסלול הטבות.

תומר רוזנר: אני אדגיש – כיום המסלול של עידוד השקעות הון מתייחס להשכרה לחמש שנים, ושם רוצים לשנות – זה לא קשור לתיקון הזה.

אמנון מרחב: חוק עידוד השקעות הון מפנה להגדרה שעכשיו מבקשים לתקן.

תומר רוזנר: נכון.

תומר רוזנר: אם רוצים לשמר את המסלול שם כמסלול - - - זה לא מחייב, אפשר לתקן שם, אפשר להשאיר את המסלול שן כפי שהוא היום.

תומר רוזנר: ההפניה היא עניין של טכניקה, השאלה היא מה רוצים.

אמנון מרחב: הפניה היא לחוק התכנון והבנייה.

תומר רוזנר: אני לא יודע אם יש הפניה ברמה הפורמלית, אבל גם אם יש הפניה ורוצים לשמר שם את המסלול של חמש שנים, זה שני דיונים שיכולים אבל לא חייבים להתחבר.

יפתח עשהאל: רק לתקן – אין היום הפניה.

יפתח עשהאל: ההצעה מדברת על הפניה.

אמנון מרחב: ההצעה מדברת על הפניה לחוק התכנון והבנייה וכאן מבקשים לתקן את התקופה המינימלית ל 10 שנים, הווה אומר שביטלו מסלול שייצר - - -

תומר רוזנר: אבל זה שם, זה לא פה, הדיון.

יעל לינדנברג: זה דיון שכמו שאמרתי בהתחלה – התנהל בוועדת הכספים וכן יש לנו רצון לייצר איזושהי האחדה בין - - -

מוסי רז: - - -

תומר רוזנר: זה היה דיון בוועדת הכספים.

תומר רוזנר: הדיון פה – זה שפה מתקנים מ 5 ל 10 זה לא אומר שבעידוד השקעות הון חייבים לתקן מ 5 ל 10.

תומר רוזנר: זה מה שהממשלה מציעה.

מוסי רז: אבל זה אומר שבחוק הזה - - -

תומר רוזנר: החוק הזה הוא חוק תכנוני.

מוסי רז: השאלה האם זה יכול להכפיל את מספר הדירות שייבנו.

תומר רוזנר: זו שאלה אחרת.

תומר רוזנר: זו שאלה שבהחלט ראוי לדון בה אבל היא לא קשורה למסלול ההטבות.

וליד טאהא: אולי כדאי לשמוע את גרסת מנהל התכנון.

וליד טאהא: מי נמצא כאן מטעמם?

בנימין ארביב: בעניין הזה – שוב, כמו שאמר תומר רוזנר.

בנימין ארביב: ההשפעה על חוק עידוד השקעות לא נוגעת לזה.

בנימין ארביב: הוועדה תחליט ואז ננסח בהתאם.

בנימין ארביב: אנחנו לא רואים מניעה בהצעת הממשלה לתקן את זה.

בנימין ארביב: הוועדה תחליט לגבי חוק עידוד השקעות ותנסח בהתאם, אבל בהצעת הממשלה כרגע – אנחנו מצטרפים לאמור בהצעת הממשלה.

בנימין ארביב: אני רק אפנה להערה שהייעוץ המשפטי הוסיף לנוסח בסוף ההצעה, שאומרת שהתיקונים האלה לא יחולו על תכנית שכבר הוחלט להפקיד אותה – על זה באמת צריך לדבר בדיוק בגלל מה שנאמר פה כרגע.

בנימין ארביב: בגלל שכבר הוחלט להפקיד תכנית, היא הופקדה, היא אושרה, ייתכן שלא נכון לשנות את כללי המשחק ולהחמיר מ 5 ל 10 שנים, בדיוק הטיעונים שנאמרו פה - - -

קריאה: אתה מדבר על תכניות שכבר הופקדו.

בנימין ארביב: כן, בנוסח הממשלתי לא מופיעה הוראת מעבר בהקשר הזה, קרי, ניתן להבין שגם תכנית מאושרת או מופקדת - - -אין הוראת מעבר שאומרת שהשינויים בתוספת השישית לא יחולו על תכנית שכבר אושרה או הופקדה.

בנימין ארביב: הייעוץ המשפטי הוסיף הערה שאפשר לדון בה – הממשלה עדיין לא גיבשה עמדה סופית בנושא הזה – אבל בדיוק בגלל שינוי כללי המשחק שמשנים את זה מ 5 ל 10 שנים ייתכן שיש טעם לא להחיל את זה על תכנית שכבר הגיעה לשלב מתקדם והייתה הסתמכות על מה הכללים שיחולו לגביה.

איתן גינזבורג: ההצעה גובשה על ידכם?

בנימין ארביב: הממשלה מדברת בקול אחד.

בנימין ארביב: היה תיאום.

בנימין ארביב: לא שלא היו מחלוקות בתוך הממשלה, אבל היה תיאום.

איתן גינזבורג: אבל ההצעה הזאת לא פרי יוזמת מנהל התכנון.

בנימין ארביב: לא.

וליד טאהא: היא יוזמת הממשלה.

וליד טאהא: מנהל התכנון תכנן את עצמו בהתאם לתכנון של הממשלה.

מוסי רז: החוק הזה הוא חוק נכון וראוי.

מוסי רז: אני חושב שבמצב שהגענו אליו מן הראוי לעודד פניה לשכירות בכלל, ארוכת טווח בפרט, מן הראוי גם לעודד דיור ציבורי, דיור בר קיימא.

מוסי רז: אנחנו במצוקה אמיתית – מחירי הדיור ממשיכים להאמיר.

מוסי רז: אני לא רואה פתרון באופק.

מוסי רז: מדינה שגדלה כמעט ב 2% לשנה – דמיין לעצמך אדוני היושב-ראש – רמת גן חדשה כל שנה, או כל שנתיים – חיפה.

מוסי רז: זה סדר הגודל שלנו פחות או יותר.

מוסי רז: שנה וחצי חיפה, שנתיים וחצי תל אביב, כולל דיור, כבישים, משרדים, עבודה וכו'.

מוסי רז: לכן צריך לעשות חוק מהסוג הזה.

מוסי רז: אני לא רוצה להתייחס לכל אחד מהסעיפים הקטנים, אני רק רוצה לשאול: האם מישהו עשה איזושהי בדיקה - - -

סמי אבו שחאדה: זה שיש בעיית דיור וצריך לפתור אותה – מצוין.

סמי אבו שחאדה: דיור ציבורי – מצוין.

סמי אבו שחאדה: אבל מה שמוצע פה הוא לא שם בכלל.

מוסי רז: אני מבין.

מוסי רז: המצב בהשכרה – הגענו למצב שעם עליית מחירי הדיור שלקנות דיור – אם אין לך תמיכה, גב בסיסי שנוצר או מהון שלך, שלרוב הצעירים אין דבר כזה, כמובן, או מהון של ההורים, שאולי לחלק משמעותי מהצעירים יש, אבל בוודאי לא לכולם.

מוסי רז: לכן קנייה של דירה הפכה לדבר שהוא קשה יותר ויותר, ולכן המדינה צריכה לעודד דיור לשכירות.

מוסי רז: אני רק רוצה לשאול האם מישהו בדק אם התיקון הזה מ 5 ל 10 שנים – נכון שאין שם ממילא פגיעה משמעותית, אבל האם לא ייצא קצת שכרנו בהפסדנו כי זה יעשה אולי בתיקון הזה – את הבנייה לשכירות פחות כדאית.

מוסי רז: זה מה שאני רוצה לשאול.

מוסי רז: כעיקרון אני חושב שהחוק הוא בכיוון הנכון.

מוסי רז: המדינה צריכה לעודד בנייה לשכירות – גם קצרת טווח וגם ארוכת טווח, כי אנחנו במצב שבו מי שחי ממשכורת ממוצעת לא יכול אם אין לו הון בסיסי גדול מהבית – לקנות דירה, בטח ובטח לא במרכז הארץ.

מוסי רז: זו בעיה שמקיפה את רוב רובם של אזרחי ישראל, בוודאי הצעירים.

יסמין פרידמן: כמי שגרה בשכירות עדיין, מגיל 21, אני מברכת, כי יש פה כמה דברים שהם חשובים, גם למי שלא קונה דירה.

יסמין פרידמן: האחד זה באמת היציבות והידיעה ששכר הדירה לא יעלה בצורה קיצונית, כמו שחוויתי לא פעם ולא פעמיים בחיי.

יסמין פרידמן: דבר שני, כל נושא התחזוקה.

יסמין פרידמן: כמו שחוויתי המון פעמים בחיי – שאף אחד לא לוקח אחריות על תחזוקת הדירות, שמצב הדירות מתדרדר ובעלי הדירות לא מוכנים לתקן.

יסמין פרידמן: אני חושבת שיש פה הרבה הרבה דברים שאתם מציעים לשוק השוכרים שנראה בעיניי מבורך לפחות כרגע.

יצחק פינדרוס: אני קודם כל רוצה להבין –בתוספת השישית יש הגבלה לגודל הדירות?

יצחק פינדרוס: אין הגבלה.

יצחק פינדרוס: אז אני רוצה להצטרף לקודמיי ולומר שהדבר הזה הוא מבורך.

יצחק פינדרוס: בהחלט – במעבר חד מהדיון הקודם.

יצחק פינדרוס: הרעיון הוא מבורך, הדבר מבורך, רק כמי שגר בעשור וחצי האחרונים בדירה בשכירות, אני חושב שכל הבעיות שהעליתם נכונות – גם נושא היציבות, גם נושא האחזקה – הדברים הם משמעותיים.

יצחק פינדרוס: נכון, היום, כשאת מדברת על החלפת דורות – זו החלפת עשור.

יצחק פינדרוס: המציאות היא שאין כמעט שכר, גם לא של חבר כנסת, שיכול לאפשר קניית דירה בישראל במקום סביר.

יצחק פינדרוס: זה פשוט לא מציאותי בכל תחשיב כלכלי, ולכן זו הסיבה להפרשים בין המספרים בין הרוכשים דירות לבין אלה שלא רוכשים דירות.

יצחק פינדרוס: אני חושב שמה שקיים פה – אותו אחוז שקיים כרגע ואותו אחוז שקיים על התוכנית הקודמת, שאני אישית אישרתי תכניות כאלה כחבר ועדה לתכנון ובנייה בעירית ירושלים – אישרנו ליזמים.

יצחק פינדרוס: חלקם מסיבות ביורוקרטיות כאלה ואחרות עוד לא הוציאו היתרי בנייה, דיוק כמו שחברת חשמל עוד לא הוציאה היתר בנייה בעשורים האחרונים.

יצחק פינדרוס: אתה בעצם משנה להם את כל התמהיל והתחשיב.

יצחק פינדרוס: אני לא חושב שזה מוצדק.

יצחק פינדרוס: צריכה להיות תקופה שמה שקיים – לא להוריד אותו, לתת תוספת עליו – משהו שיתחיל היום, אבל מה שקיים היום בשוק לתת לו בעצם לפחות להתקדם הלאה.

יצחק פינדרוס: ומעבר לזה אני מאמין שנשמע גם מומחים – מה המשמעות הכלכלית, האם 200% נותנים מענה כלכלי או לא, מה המשמעויות של הדברים.

יצחק פינדרוס: אין לי מספיק חומר כדי להתייחס לפרטי הדבר אבל ככלל אני חושב שהוא מבורך, נכון, טוב.

יצחק פינדרוס: ככל שנוסיף יותר ונתקרב אפילו להכי קטנה בטבלה – לארצות הברית, עם 18%, בסיטואציה הקיימת היום במדינת ישראל – כן ייטב.

יצחק פינדרוס: הערת ביניים למשרד האוצר – לפני יום כיפור הייתי בדיון שניסו להסביר לי למה לא רוצים שיקנו דירות במרכזי תעסוקה.

יצחק פינדרוס: עכשיו אני נמצא בדיון שהממשלה רוצה לעודד.

יצחק פינדרוס: במקרה זה אותם נציגים של האוצר.

יצחק פינדרוס: הורדת המס, בהורדת ההלוואות לדירות במרכזי ערים העמדה של הממשלה הייתה בעד זה שאנשים ייצאו ממרכזי ערים.

יעל לינדנברג: זה לא העניין.

יעל לינדנברג: בעלות או שכירות, זה בדיוק ההבדל.

שרון רופא אופיר: די להסתכל בנתונים שלנו אל מול העולם ולהגיד לכם שהתכנית היא מבורכת.

שרון רופא אופיר: להגיד גם לך מילה טובה – אני חושבת שהמצגת הייתה מאוד טובה, מאוד מנומקת.

שרון רופא אופיר: בניגוד לדיון הקודם, פה קיבלנו את הדברים בצורה הרבה יותר קוהרנטית וברורה.

שרון רופא אופיר: אני חושבת שאם נסתכל על חסמים שמונעים מאנשים לשכור דירה – בעבר הייתי מדרגת את הלחץ החברתי מקום הראשון.

שרון רופא אופיר: פעם, עוד לפני שאנשים התחתנו היו שואלים אותם - מה קורה עם דירה, ומתי יהיה לך ילד.

שרון רופא אופיר: אז היום זה כבר קצת השתנה בעקבות המוביליות, ההבנה שאתה יכול לגור במקום אחד ולעבוד במקום אחר.

שרון רופא אופיר: העולם הגלובלי השתנה, ההבנה של איך אנחנו נראים מול העולם, מה עושים חברים שלנו בעולם.

שרון רופא אופיר: אז התייחסתם כאן לחסמים אבל מה שחסר לי, ואני רוצה לשאול: מה הם הזרזים במקומות אחרים בעולם שגורמים לאנשים כן ללכת ולשכור דירה.

שרון רופא אופיר: אני מניחה שחלק מהחסמים זה אותם חסמים שאין מי שיטפל בדירה, ואין מי שידאג לה, והשכירות קצרת הטווח, אבל אני משוכנעת שישנן עוד דברים שאפשר לתת עליהם את הדעת כדי לעודד את זה.

שרון רופא אופיר: בגדול, אני חושבת שזה חוק מבורך ואני אשמח שנתקדם.

שרון רופא אופיר: אני כחברת ועדה בהחלט סומכת את ידי על החוק הזה.

רון כץ: אני מצטרף לדברים.

רון כץ: שוק הדיור בישראל הוא במצב מאוד בעייתי והנושא של השכירות – יהיה איזשהו פלסטר קטן.

רון כץ: זה לא הדיון לרדת לרזולוציות כי אני חושב שאפשר לעשות עבודה יותר מעמיקה.

רון כץ: כמי שישב הרבה שנים בוועדת התכנון והבנייה, יש פה הרבה מאוד ניסיון שיושב פה, בשולחן הזה, שאפשר לחשוב ביחד.

רון כץ: אני כן חושב שהכיוון הוא נכון אבל צריך לרדת לרזולוציות שנגיע אליהן בוועדה הזו.

רון כץ: אני מברך ואני חושב שצריך לחשוב הלאה איך מתמרצים אפילו יותר, חוץ מאשר בהטבות מס ודברים כאלה.

רון כץ: צריכים לחשוב איך אנחנו עושים את זה בצורה טובה יותר.

רון כץ: אני יכול להגיד לכם שכשאני הייתי בוועדה עצמאית אז היה לנו הרבה שיקול דעת.

רון כץ: יכולנו לעשות דברים כאלה.

רון כץ: יש לכם לחלוטין פרטנרים פה בנושא הזה, ובואו נקווה שנצליח לעשות את זה כמה שיותר מהר, כי זה פתרון אמיתי.

איתן גינזבורג: ראשית, נברך.

איתן גינזבורג: הסיפור של המוצר הזה שנקרא דיור בשכירות ארוכת טווח, הוא מוצר חסר במדינת ישראל.

איתן גינזבורג: הוא מוצר שהיה יכול לסייע הרבה מאוד, ולדעתי הממשלות לדורותיהן נכשלו בהקשר הזה.

איתן גינזבורג: הם ניסו לאורך השנים צעד אחרי צעד, צעדים קטנים.

איתן גינזבורג: הייתה לי הזכות להוציא לפועל את שכונת המגורים הראשונה לשכירות ארוכת טווח ברעננה עם 238 יחידות לשכירות ארוכת טווח למשך 20 שנה.

איתן גינזבורג: והעסק עובד.

איתן גינזבורג: יש שם דירה אחת שעומדת ריקה, אנשים נהנים מזה, וזה הביא הרבה מאוד חבר'ה צעירים ועשה הרבה מאוד טוב לעיר.

סמי אבו שחאדה: כמה - - -

איתן גינזבורג: 25%, כרבע מהדיור.

איתן גינזבורג: אלה היו הכללים של מנהל מקרקעי ישראל.

איתן גינזבורג: אלה היו הכללים של משרד האוצר.

סמי אבו שחאדה: רבע מהדירות בפחות מ 25% - - -

איתן גינזבורג: 25% מהדירות באותה שכונה, בשכירות מופחתת.

איתן גינזבורג: למשך 5 שנים ו - - -וככל שלוקחים יותר – ההנחה יותר גדולה.

איתן גינזבורג: בשוק החופשי גם נתנו להם.

איתן גינזבורג: ככל שלוקחים יותר – השכירות שלך פוחתת.

איתן גינזבורג: אבל אחרי הברכות נדבר על החוק.

איתן גינזבורג: ראשית, אני בעד, אני בעד להוסיף דיור בשכירות ארוכת טווח, ממה אני מוטרד בחוק?

איתן גינזבורג: ראשית, אני מוטרד מאופן זכויות הבנייה המוצעות, המוגזמות.

איתן גינזבורג: אחוזי הבנייה המוגזמים.

איתן גינזבורג: לא ראיתי כמעט בשום תכנית מתאר שבאה ומעלה את אחוזי הבנייה, בטח למגורים, באבחה.

איתן גינזבורג: אני לא מדבר כרגע על תל אביב שהיא עולם בפני עצמו, בואו נדבר על ערים רגילות שאינן תל אביב.

איתן גינזבורג: אל"ף, קביעת סעיף של הגדלת 200% בנייה – ברור לכולם שזה סעיף עוקף תכנון, כי אם יש תכנית מתאר שהעיר אישרה אותה זה מכבר, והיא קבעה לעצמה זכויות בנייה מקסימליות, עכשיו בא המחוקק ומאפשר מעבר להוסיף מעבר למה שנקבע בתכנית המתאר - - -

תומר רוזנר: לא.

איתן גינזבורג: לי שר האוצר אמר שכן.

תומר רוזנר: אם יש תכנית כוללנית – האפשרות הזאת מתפוגגת.

איתן גינזבורג: אנחנו קיבלנו תשובה מפורשת שהזכויות האלה הן מעבר למה שנקבע בכל תכנית אחרת.

איתן גינזבורג: זה אומר שרשות עצמאית מוסמכת תוכל להוסיף את אחוזי הבנייה האלה מכיוון שהם מוקנים מתוקף חוק, לא מתוקף תכנית אחרת, כוללנית, גם מעבר למה שתכנית כוללנית קבעה.

איתן גינזבורג: אני אשמח אם תגיד לי אחרת.

תומר רוזנר: אז אני אתקן אותך.

תומר רוזנר: נמצא כאן גם בני ארביב שהוא מומחה לא פחות טוב ממני בעניינים האלה.

תומר רוזנר: ברגע שיש תכנית כוללנית הסמכות לגבי תעסוקה – אני לא מדברת על הגדלה - - -

איתן גינזבורג: לא, דיברתי על ההגדלה ב 200%?

תומר רוזנר: אתה מדבר על ההגדלה ב 200% של מגורים?

תומר רוזנר: אז כן.

תומר רוזנר: זה רק במגורים.

תומר רוזנר: אז היא כן נשארת.

איתן גינזבורג: אז היא נשארת, והיא מעבר לתכנית המתאר, וזה עוקף תכנון - -

תומר רוזנר: זה נכון.

איתן גינזבורג: - - וגם תכנית מתאר שאושרה לאחרונה, זה מכבר בוועדה המקומית, בוועדה המחוזית ואולי אילו בוועדה הארצית – פתאום קיבלה מתנה של עוד 200%, דבר שלא התיישב עם כל התהליך שעברו, אולי אותו - - - שוב, אינני יודע.

איתן גינזבורג: זה נכון שזה בשיקול דעת, נכון שזה בתכנית בתב"ע, הכול נכון.

איתן גינזבורג: אבל עדיין זה פורץ את ה master plan של היישוב בצורה מאוד ניכרת.

איתן גינזבורג: לכן אני חושב שבהקשר הזה טוב שמוסיפים אחוזי בנייה לשכירות, 200% נראים לי אחוזים מופקרים, מוגזמים.

איתן גינזבורג: אם אנחנו נמצאים היום בעולם של 25% לא יקרה שום דבר אם נגיע לעולם של 75%.

איתן גינזבורג: להגיע ל 200% בנייה על שטח אחד?

איתן גינזבורג: תחשבו מה זה, מה המשמעות של זה ליישוב.

איתן גינזבורג: צריך לדבר על זה.

איתן גינזבורג: אומרים 200?

איתן גינזבורג: לא מוחאים כפיים ומתקדמים.

איתן גינזבורג: לא, רבותיי.

איתן גינזבורג: 200% בנייה זו דרמה.

איתן גינזבורג: זו דרמה, ביישוב.

מוסי רז: זה עד 200.

וליד טאהא: אנחנו חייבים לשמוע את בני בנקודה הזאת.

בנימין ארביב: זו נקודה חשובה שכדאי להבהיר לחברי הכנסת, מה משמעות ההצעה.

בנימין ארביב: בסעיף קטן (ד), סעיף 62א(ד) כתוב שאם אושרה תכנית כוללנית בעצם לא חל כל סעיף קטן א(1).

בנימין ארביב: בעצם, מה שאומר זה שלא קוראים את סעיף קטן א(1) והכלל משתנה – כל תכנית שתואמת לכוללנית היא בסמכות ועדה מקומית עצמאית.

בנימין ארביב: תכנית שלא תואמת לכוללנית היא לא בסמכות ועדה מקומית עצמאית.

בנימין ארביב: אבל יש שם חריג.

בנימין ארביב: אני מקריא: "עניינים המפורטים בסעיף א(1)(2)...", זאת אומרת – דווקא פסקה (2) שבה אנחנו עסוקים כרגע היא פסקה שהמחוקק כבר בתיקון 101 קבע שאפשר לסטות מהתכנית הכוללנית.

בנימין ארביב: לכן יש הבדל בין פסקה (2) לפסקה (14) – פסקה (2) ניתן להתגבר על הכוללנית, לעומת פסקה (2) שלא ניתן.

איתן גינזבורג: אבל עדיין, אני חושב שלהוסיף - - -

וליד טאהא: מה דעתך על ה-200% בנייה?

סמי אבו שחאדה: כל היזמים התעקשו על 25%.

איתן גינזבורג: מה דעתך עד 1,000?

בנימין ארביב: אנחנו חושבים שבתוכנית הסופית – הוועדה עצמאית.

בנימין ארביב: אני מדבר כרגע על פסקה (2).

בנימין ארביב: הסמכות להוסיף עד 200% היא סמכות סבירה, אבל אנחנו חושבים שפה כן יש טעם – מה שנקבע בתיקון 101 שפסקה (2) לא כפופה לכוללנית – על זה לא היה שיח ממשלתי, ואנחנו חושבים שפה כן נכון למחוק את ההשמטה בסעיף קטן (ד), וגם תכנית לפי פסקה (2) תהיה כפופה לכוללנית, כי לא הרי סטייה של 25% מסטייה של 200% מכוללנית.

איתן גינזבורג: זו נקודה אחת – לגבי זכויות הבנייה הן נראות לי מוגזמות.

איתן גינזבורג: שתיים – לגבי עירוב שימושים.

איתן גינזבורג: ככלל, אני בעד עירוב שימושים, אבל מה עושה פה הממשלה?

איתן גינזבורג: היא באה ומבקשת להמיר אזורי תעסוקה ביישובים באזורי מגורים, וזה באזורי תעסוקה שלמים.

איתן גינזבורג: יש מקומות כאלה ואחרים שלמשל קבעו בתכנית מתאר כוללנית שלא יהיו שם מגורים באזורי תעסוקה, כתפיסת עולם תכנונית, מקומית, לגיטימית.

איתן גינזבורג: דנו, עשו על זה ישיבה והחליטו שלא.

איתן גינזבורג: באה הממשלה ואומרת – למרות שקבעתם בתכנית הכוללנית שלא –אנחנו כן מאפשרים.

וליד טאהא: אבל בכל זאת – ועדה מקומית היא זו שצריכה להחליט ואז גם הטעמים המקומיים עדיין ישלטו.

איתן גינזבורג: אני מזכיר שאפשר לערער על כל החלטה של ועדה מקומית, לפנות לוועדה מחוזית.

איתן גינזבורג: לוועדה מחוזית יש לפעמים תפיסה אחרת, אז גם אם ועדה מקומית אמרה לא – אפשר לערער על החלטתה, והוועדה המחוזית תגיד כן.

איתן גינזבורג: זו אמירה אחת.

איתן גינזבורג: אמירה שנייה היא - - -

קריאות: - - -

עמית שטאובר: סליחה – חבר הכנסת העלה נקודה לגבי זה שיש כאן תכנית שאולי לא עולה בקנה אחד עם התוכנית הכוללנית.

עמית שטאובר: אבל מדובר בתכנית, כולל התנגדויות, בתכנית של הרשות המקומית עצמה.

יצחק פינדרוס: אבל שתהיה אפשרות ערעור.

עמית שטאובר: יש אפשרות ערעור.

שרון רופא אופיר: אבל הוא לא רוצה שתהיה אפשרות ערעור.

איתן גינזבורג: אבל אם ועדה מקומית לא רוצה שיהיה עירוב שימושים, ובאו לערער והוועדה המחוזית אומרת שהיא כן רוצה את העירוב שימושים, למרות ההחלטה של הוועדה המקומית – אפשר להפוך את ההחלטה, נכון?

קריאות: - - -

עמית שטאובר: אבל זה לאחוז את החבל משתי קצותיו – מצד אחד להגיד שהוועדה המחוזית יודעת מה היא עושה - - -

וליד טאהא: החשיבה שלי – שאם יש תכנית רשותית לא להפוך אזור כזה למגורים, אני מניח שהוועדה המקומית לא תפעל בשם עצמה.

וליד טאהא: היא תקדם, בסופו של יום תכניות הקשורות ל - - -

שרון רופא אופיר: אני רוצה להוסיף על זה משפט, ולהגיד – אני מסכימה אתך.

שרון רופא אופיר: צריך להוסיף איזה משפט כי תראו – אזורי תעסוקה לא פעם במקומות – אני אתן דוגמה דווקא מהאזור שלי, אני הייתי סגנית ראש מועצה בטבעון – אזור תעסוקה שאמור להיבנות שם, צריך לתת עוגן כלכלי לרשות.

שרון רופא אופיר: אז נניח שיזמים יגישו בקשה ויידחו בוועדה המקומית כי הוועדה המקומית לא תרצה.

שרון רופא אופיר: יגיעו לוועדה המחוזית והיא תאשר את זה.

שרון רופא אופיר: אז מה עושים בכזה מצב?

שרון רופא אופיר: לכן הוא אומר שלא תהיה זכות הערעור, בין היתר.

שרון רופא אופיר: זו למשל נקודה חשובה.

איתן גינזבורג: ועוד נקודה – אני אתן את ההפך מזה: אם רוצים לקחת מאזורי תעסוקה למגורים, למה שלא תאפשרו באזורי מגורים להוסיף אזורי תעסוקה – מסחר, למשל, בקומת הקרקע של אותו רחוב או מתחם?

איתן גינזבורג: אנחנו מוסיפים פה אחוזי בנייה.

איתן גינזבורג: ולכן אני אומר – צריך לבחון את הדבר הזה היטב.

איתן גינזבורג: הרשויות המקומיות מתנגדות לסיפור הזה.

איתן גינזבורג: זה גם פוגע בכלכלה שלהן.

איתן גינזבורג: אני מזכיר לכם שחלק ממשבר הדיור הוא מכך שיש אזורי מגורים שרחוקים מאזורי תעסוקה, ומעכשיו אנחנו מצמצמים עוד יותר אזורי תעסוקה.

איתן גינזבורג: זה עוד יותר יפגע בשוק הדיור הכללי, לא בהכרח של השכירות המוסדית, וצריך גם להתייחס לדבר הזה.

איתן גינזבורג: עוד נקודה שלא מדוברת פה הכלל והיא נוגעת לזכאות – מי זכאי לאותן דירות.

איתן גינזבורג: ופה, אדוני, אני חושב שיש לוועדה תפקיד חשוב.

איתן גינזבורג: הממשלה לא התייחסה לזה בכלל.

איתן גינזבורג: היום זכאות היא זכאות מאוד עיוורת, מאוד בסיסית, שנוגעת לכולם.

איתן גינזבורג: ואני מכיר אפילו כמה חברי כנסת שזכו במסגרת זכאויות של תכניות של רשות מקרקעי ישראל ומשרד השיכון.

איתן גינזבורג: אני חושב שחייבים לתקן את סעיף הזכאות, להוסיף את סעיף מבחן ההכנסה ולקבוע את תבחינים חברתיים וכלכליים ליחידות שמושכרות בשכר דירה מופחת, כדי להבטיח שתינתן לזכאים באופן פרוגרסיבי את אותה הטבה, כשאני מציע גם להתייחס לגובה ההכנסה – נניח עשירון חמישי – שישי, אני לא בטוח שעשירונים שמיני, תשיעי ועשירי צריך לקבל הפחתות בשכר דירה, אם כן – אז אולי בעדיפות שנייה, ולא ראשונה, וגם לתת עדיפות למקצועות נדרשים, כמו מורים, אחיות, לחשוב על זה.

איתן גינזבורג: זו יכולה להיות בשורה של הוועדה.

איתן גינזבורג: מה יקרה בסוף?

איתן גינזבורג: בסוף, אותם אחוזים נמוכים מקבלים ממשרד השיכון סיוע בשכר דירה של אלף שקל בחודש.

איתן גינזבורג: יבוא אדם מהעשירון התשיעי, שמרוויח יפה מאוד בהייטק, ויקבל הטבה של 3,000 שקל בשכר דירה.

איתן גינזבורג: זה מעוות הרי.

איתן גינזבורג: ולכן אנחנו צריכים לראות איך אנחנו מטפלים בסוגיית הזכאויות שהיא שנים עמדה בצד.

איתן גינזבורג: שנים הממשלה התנגדה ואני מנחש שהיא מתנגדת גם היום – מלנגוע בנושא התבחינים.

איתן גינזבורג: התבחינים נקבעים על ידי הממשלה.

איתן גינזבורג: החוק מפנה להחלטות ממשלה והדבר הזה משתנה לפי מדיניות של שר כזה או אחר שרוצה להיטיב עם אוכלוסייה כזו או אחרת.

איתן גינזבורג: נדמה לי שהגיע הזמן לעגן את הדברים האלה בחוק.

איתן גינזבורג: אז זו היא הזדמנות – כשאנחנו דנים בנושא כל כך חשוב למשק הישראלי, לנגוע גם בסיפור הזכאויות.

איתן גינזבורג: עד כאן.

סמי אבו שחאדה: אני מצטרף לעניין הזה של הצורך.

סמי אבו שחאדה: כמי שגר בשכירות כבר המון שנים עד היום אני מבין את הצורך.

סמי אבו שחאדה: אני חושב שאחת הבעיות של שוק הדיור בישראל זה חזירות של שוק השכירות.

סמי אבו שחאדה: אני התחלתי בשכירות ביפו ב-X, ועכשיו אני משלם 300% יותר, אחרי כמה שנים, לדירה פחות טובה באותו שטח.

סמי אבו שחאדה: אני חושב שהעניין הזה – אחד הכשלים של השוק, ובהרבה מקומות בעולם אמרו ששוק השכירות אסור שהוא יהיה כל כך חזירות.

סמי אבו שחאדה: מותר להעלות את דמי השכירות כל כמה שנים בX מסוים.

סמי אבו שחאדה: במדינת ישראל מחירי הדיור עולים בטירוף.

סמי אבו שחאדה: ואז, מי שמשקיע בדירה שעולה לו 2 מיליון שקלים – הוא רוצה לשלם את המשכנתא מהשכירות.

סמי אבו שחאדה: יש בעיה בשוק.

סמי אבו שחאדה: לזה גם צריך לחשוב איכשהו פעם, צריך להתייחס לעניין הזה.

וליד טאהא: דווקא כאן אומרים שההיגיון של התוכנית הוא להגביר דיור ואז להוריד מחירים.

סמי אבו שחאדה: אני הייתי חבר מועצה בעירית תל אביב יפו.

סמי אבו שחאדה: את כל הטיעונים האלה, של כמה צריך לתת ליזמים ולקבלנים כדי לאזן את השוק, אני יכול להגיד שזה לא צלח.

סמי אבו שחאדה: תמיד בתחילת הדרך זה קצת פחות, אומרים לנו שזה קצת פחות – אבל בדרך כלל זה גם לא 25% ממחירי השוק כי אז הם אומרים לך – נכון, השוק נותן לך X על דירה בשטח הזה, אבל הדירה הזו ישנה, ואם היא תהיה דירה חדשה אז היא תעלה הרבה יותר – זה יוצא פחות או יותר במחיר השוק.

סמי אבו שחאדה: אבל תקבל דירה יותר טובה.

סמי אבו שחאדה: אז כל הטיעונים האלה הם קצת בעייתיים.

סמי אבו שחאדה: לגבי 200% - העלייה הזו מ 25% - אני יודע מי יהנה מזה.

סמי אבו שחאדה: אני יודע שזה פחות השוכרים ויותר היזמים והקבלנים.

סמי אבו שחאדה: יש פה ניסיון לעודד, אבל אני לא יודע אם זה בסוף.

סמי אבו שחאדה: עוד משהו חשוב: כיוון המחשבה, צריך לפתור את בעיית הדיור לכולם – ללא ספק.

סמי אבו שחאדה: אבל איפה פה החברה הערבית תיהנה מהדבר הזה?

סמי אבו שחאדה: באיזה אזור תעשייה נפלאים של ההייטק בחברה הערבית הם ייהנו מזה?

סמי אבו שחאדה: אני מבין שברמת החיל בתל אביב יש צורך בדבר הזה.

סמי אבו שחאדה: יקר ברמת החייל אבל אנשים גם מקבלים משכורות בהתאם, פחות או יותר.

סמי אבו שחאדה: אני לא יודע לגבי אזורי תעשייה, הרי המדינה מעודדת תעסוקה מסוימת בשנים האחרונות.

סמי אבו שחאדה: אז אני גם חושב שאנחנו צריכים לשמוע עמדה גם מהמרכז לתכנון אלטרנטיבי איך החוק הזה יפגע או לא, ישפר או לא – את תנאי השכירות בחברה הערבית.

סמי אבו שחאדה: היא נמצאת במקום לגמרי אחר מבחינה תכנונית.

סמי אבו שחאדה: יכול להיות שזה גם ייצר פגיעה, אני לא למדתי יותר מדי את השוק הזה, אבל אני לא רואה איך זה משרת את החלק הזה של האוכלוסייה שכולנו יודעים כמה הוא סובל ממצוקת הדיור.

סמי אבו שחאדה: אני כן חושב שצריך למצוא פתרונות.

סמי אבו שחאדה: כמי שסובל מהבעיה, גם.

סמי אבו שחאדה: ואני גם חושב שהעניין של שכירות ארוכת טווח יכול להיות מצוין.

סמי אבו שחאדה: אבל פה, השינויים בשוק משליכים על כל השוק.

סמי אבו שחאדה: אנחנו לא שמענו איך זה ישליך על השוק בכלל גם של היצע השכירות וגם על מחירי הידור, והעברת האוכלוסייה הזאת שיכול להיות שבאזורים מסוימים כן תיקח את האוכלוסייה הבינונית ומעלה, ותיקח אותה מהפריפריה, איפה שהיא גם יכולה לעזור במינוף האזור שבו היא חיה לפני.

סמי אבו שחאדה: אז יש בזה גם כל מיני השלכות חברתיות כלכליות שלא שמענו עליהן כלום.

סמי אבו שחאדה: מה שבטוח פה, זה מאוד ברור – שאם הייתי יזם הייתי מאוד שמח.

סמי אבו שחאדה: לגבי ההשלכות על החברתיות על מבנה החברה, על הסולם הסוציו אקונומי, שוויון, פערים בתוך החברות – אנחנו מדברים על זה הרבה פחות.

סמי אבו שחאדה: בסוף זה ישליך על המבנה הכלכלי חברתי של החברה.

סמי אבו שחאדה: אני גר עכשיו באזור של תל אביב-יפו, אני יכול עכשיו לחשוב על השלכות שהן לא כל כך מדהימות, מבחינתי כמי שגר שם.

סמי אבו שחאדה: זה יכול להביא גם לניוד מסוים של חברה מסוימת לאזורים האלה ופחות לאזורים אחרים.

סמי אבו שחאדה: אז אני גם חושב שאנחנו צריכים לשמוע ממומחים מה יהיו ההשלכות של שינוי כזה דרסטי בשוק השכירות.

סמי אבו שחאדה: אבל אני חושב שהמדינה כן רוצה לעשות עם זה משהו – ובעיקר בעניין השכירות.

סמי אבו שחאדה: אנחנו כבר מודעים, החוק הזה אומר שאנחנו מודעים לחזירות בשוק הזה.

סמי אבו שחאדה: אז לפחות החוק אומר שהחזירות בשוק אמורה להסתיים, להגיע לאיזשהו קץ.

סמי אבו שחאדה: שמותר להרים שכירות לאזרח כל כמה שנים באחוז מסוים.

סמי אבו שחאדה: עד שנגיע לחוק הזה והוא ייכנס לשטח וישתלם, וכו', יהיה גם פתרון באופן זמני.

וליד טאהא: אני רוצה שהדברים שאמר חבר הכנסת גינזבורג יקבלו התייחסות.

וליד טאהא: אבל לפני זה אני רוצה לשאול: ההיגיון הוא להגדיל את מספר יחידות הדיור – לכמה?

וליד טאהא: לכמה יחידות דיור התכנית מכוונת?

וליד טאהא: והאם באמת למישהו יש אינפורמציה האם לתכנית הזאת יש מקום בכלל בחברה הערבית, ואם כן – כמה ואיפה, כי אנחנו יודעים איפה יש אזורי תעסוקה ובעיקר יודעים איפה אין – אין ברוב היישובים הערבים.

סמי אבו שחאדה: ואם אנחנו רוצים שיבנו מעל לכל המוסכים.

סמי אבו שחאדה: באזורי התעסוקה.

איתן גינזבורג: עוד משפט אחד – אני חושב שיש כאן בעיה מסוימת עם השוק כולו.

איתן גינזבורג: פה, תומר, צריך אולי את המחשבה שלך.

איתן גינזבורג: אנחנו נותנים פה הטבה, או בעצם קובעים שאנחנו מאפשרים תוספת אחוזי בנייה לדיור בשכירות ארוכת טווח עד ל 20 שנה.

איתן גינזבורג: אחרי 20 שנה הדירות האלה יוצאות לשוק החופשי, נמכרות לכל המרבה במחיר.

איתן גינזבורג: ברור שהמוסדיים ייהנו מזה, אחרת הם לא היו נכנסים לזה – אבל מה שקורה במדינה הוא שלא נוצר פה מלאי אמיתי, תמידי, בר קיימא של דיור בשכירות ארוכת טווח.

איתן גינזבורג: אנחנו פותרים עכשיו מצוקה, פותרים אותה ל 20 השנים הבאות אבל יוצרים בעיה לדורות הבאים.

איתן גינזבורג: ואני חושב שאנחנו צריכים לחשוב ולשקול היטב האם המגבלה הזאת של 20 שנה היא מגבלה נכונה.

איתן גינזבורג: אני הייתי שמח לראות שיהיה פה שוק שלם של שכירות מבלי יכולת למכור.

איתן גינזבורג: אם מקבלים הטבה כלכלית לתוספת דירות – מה פתאום שימכרו אותן?

איתן גינזבורג: ואם ימכרו – אז מה פתאום 20 שנה?

איתן גינזבורג: כולנו נחיה בתקופות האלה.

איתן גינזבורג: זה לא ייתן פתרון אמיתי לצעירים, זה לא ייתן פתרון לשוק.

איתן גינזבורג: זה פלסטר ל 20 השנים הקרובות.

וליד טאהא: שאלה מעניינת – למה ל 20 שנה.

וליד טאהא: אז אני מבקש שתתייחסו לאחוזי בנייה, לכמות שאנחנו רוצים להגיע אליה, ולכל הנקודות שרשמתם לעצמכם.

אוראל יפרח: אני סמנכ"ל כספים ופיתוח עסקי בחברה "דירה להשכיר" שזו החברה הממשלתית שאמונה על קידום כל הנושא הזה של דיור להשכרה.

אוראל יפרח: משפט אחד, ואז אצלול לשאלות, קצת הסתכלות משקית, רשימת יישובים כפי שמישהו ציין פה, ואז לגבי הכלכליות ניתן גם תשואות כלכליות של מה אנחנו חושבים שיקרה מהתכנית הזאת.

אוראל יפרח: אחד, צריך לשים את הדברים על השולחן: היום במדינת ישראל יש שלוש חלופות למגורים.

אוראל יפרח: יש חלופה של לרכוש דירה, יש חלופה של דיור ציבורי שמגיע לאוכלוסייה מסוימת, ויש חלופה של שכירות בשוק הפרטי, שהיא חלופה לא הגיונית, לא סבירה, אין יציבות, מעלים מחירים, אין ודאות – אין מה להרחיב על הדבר הזה, כולם מסכימים.

אוראל יפרח: בישראל, בניגוד למדינות ה OECD, כפי שהציגו קודם, ואגב, כשמנתחים את כל מדינות ה OECD רואים שכולן, בין 20 ל 60% שכירות ארוכת טווח או שכירות מוסדית מתוך סך שוק השכירות באותו משק.

תומר רוזנר: אבל, להשלים את מה שאתה אומר – ב 90% ממדינות ה OECD בנוסף לשכירות ארוכת טווח יש התערבות די מעמיקה גם בשכירות הפרטית, שבארץ אין.

אוראל יפרח: אז קודם כל שני דברים: אחד, אם רוצים לעשות שינויים – בואו נעלה לפחות ל 18%, כמו בארצות הברית.

אוראל יפרח: אם רוצים לעשות שינוי משמעותי ולראות את זה בימי חיינו – אנחנו צריכים להפעיל כלים משמעותיים במשבר משמעותי, אין מה לעשות.

אוראל יפרח: ולכן צריך להתמודד עם הדברים האלה = ותכף אסביר למה 200%.

רון כץ: מישהו התייעץ פה עם השלטון המקומי בנושא הזה?

רון כץ: מה העמדה שלהם?

אוראל יפרח: כן.

רון כץ: ומה העמדה שלהם?

אוראל יפרח: אני תכף אסביר כמה יחידות עשינו עד היום ואיך הרשויות המקומיות מקבלות את הדבר הזה, אי היזמים מקבלים את הדבר הזה.

וליד טאהא: ולכמה יחידות רוצים להגיע בשנה.

יצחק פינדרוס: ברור שלשלטון המקומי יש חלק מאוד מרכזי היום בבעיית הדיור במדינת ישראל.

יצחק פינדרוס: אתה רוצה שמי שמחולל את המחלה הוא גם יביא את התרופה?

יצחק פינדרוס: אני אומר לך – השלטון המקומי הוא הגורם מספר אחד היום של בעיית הדיור במדינת ישראל.

אוראל יפרח: ומנגד – אני אומר:

אוראל יפרח: אתם רוצים לתת פתרון?

אוראל יפרח: איך אתם עוזרים לרשויות עכשיו בתשתיות?

אוראל יפרח: אתה לא יכול להעמיס 200% זכויות בלי לתת - - -

קריאות: - - -

אוראל יפרח: לגבי השאלה של תומר – הוא צודק.

אוראל יפרח: במדינות אחרות בעולם המערבי יש רגולציה מאוד מאוד עניפה סביב היחסים של שוכר ומשכיר.

אוראל יפרח: בישראל, לצערנו, המצב הוא לא ככה.

וליד טאהא: אצלנו יש רגולציה שמסבכת את העניין.

אוראל יפרח: נכון.

אוראל יפרח: תכף נתייחס לזה.

אוראל יפרח: אבל הרעיון במודל של הדיור להשכרה הוא שהוא לא דורש עכשיו חקיקה ענפה סביב הנושא הזה.

אוראל יפרח: לא צריך להגדיר יחסי שוכר ומשכיר, לא צריך להגדיר מה קורה אחרי התקופות.

אוראל יפרח: ברגע שנכנסים למודל והשוק הפרטי עושה את שלו ויש יחסי שוכר ומשכיר בהתאם למודל שאנחנו מדברים עליו – העסק עובד בצורה יותר נכונה, והשוק עושה את שלו.

אוראל יפרח: בסוף השוק הפרטי יודע לנתב את זה לעולמות שאנחנו מדברים עליהם ולמטרות שאנחנו מדברים עליהן.

אוראל יפרח: אני אתן לכם דוגמה.

סמי אבו שחאדה: אם הוא היה עושה את שלו אנחנו לא היינו פה.

סמי אבו שחאדה: אנחנו בענייני הדיור.

סמי אבו שחאדה: יש כשל שוק רציני ביותר.

אוראל יפרח: אני מסכים איתך, ובדיוק לשם העניין הזה, לשם טיפול בכשל שוק הזה הוקמה החברה הממשלתית "דירה להשכיר".

אוראל יפרח: תנו לי חמש דקות, אני מבטיח לעשות סדר.

אוראל יפרח: מספר אחד – לשים על השולחן.

אוראל יפרח: עד היום ב 5 שנות פעילות של המודל הזה, ואני מודה בזאת לאיתן על פריצת הדרך עם רעננה – מאז הפרויקט הראשון של 248 יחידות דיור היום אנחנו מדברים על סדר גודל של 13,000 יחידות דיור של השכרה ארוכת טווח בשוק בשלבי הקמה שונים, חלק כבר מאוכלסות, חלק בהקמה וחלק בשיווק.

אוראל יפרח: הבעיה שלנו היום בשוק הזה היא לא ביקושים למוצר הזה.

אוראל יפרח: הבעיה שלנו היא ליצור עוד היצע למוצר הזה.

אוראל יפרח: תבינו על מה אני מדבר.

אוראל יפרח: יש שוק שלם.

אוראל יפרח: מתוך 2.4 מיליון משקי בית שגרים היום בישראל – כ-800 אלף גרים בשכירות, שוק שלם שרוצה לעבור משכירות ספורדית, השכירות הפרטית שכולנו מכירים אותה – אני גרתי שמונה שנים וסבלתי מהדבר הזה כמוך, חבר הכנסת שחאדה, כל השוק הזה רוצה, ואנחנו צריכים לתת להם את הפתרונות.

אוראל יפרח: אם אנחנו נדבר על להגדיל מ 25% ל 30 או 75% - לא נצליח לפרוץ את זה.

אוראל יפרח: לשאלות.

אוראל יפרח: שאלתו של חבר הכנסת מוסי רז - האם 10 שנים זה ישים או לא – אנחנו רואים כבר היום מתוך 13,000 יחידות שהוצאנו, ואנחנו צפויים להוציא עוד 20,000 בשנים הקרובות, אנחנו רואים כבר היום שיזמים נכנסים לפרויקטים האלה.

אוראל יפרח: אנחנו רואים את התשואות שלהם, שהן תשואות שמתחילות להיות דומות לתשואות בארצות הברית, גם על ההון העצמי וגם התשואות הפרויקטאליות.

אוראל יפרח: אנחנו רואים את הגורמים המממנים – גם את הבנקים וגם את המוסדיים שמים כסף לפרויקטים האלה ומאמינים בהם.

סמי אבו שחאדה: התשואות האלה – הן כמה?

אוראל יפרח: התשואות האלה היום נעות בין 5 ל 7%, ותשואה על ההון העצמי – יכולה להגיע גם ל 12%, אנחנו מנסים שזה יהיה דו ספרתי.

אוראל יפרח: אלה התשואות שאנחנו מדברים עליהן.

סמי אבו שחאדה: ה 4% שאנחנו מדברים עליהם היום זה 25%.

סמי אבו שחאדה: אנחנו רוצים להעלות להם ל 200.

אוראל יפרח: כן.

אוראל יפרח: אגב, חלק לא מבוטל מהפרויקטים שאנחנו מוציאים באים עם 50% דיור במחיר מופחת, בעיקר תכניות ותמ"ליות, שאותם זכאים נהנים מהנחה של 20%, אבל זה לא הסיפור.

אוראל יפרח: הסיפור הוא שיתר הדיירים, או ה 75% הנותרים אולי לא יקבלו הנחה אבל יקבלו מחיר קבוע לעשר שנים.

אוראל יפרח: הדבר הזה שווה הרבה מאוד כסף.

אמנון מרחב: - - -זה בתב"עות שמאושרות לבנייה להשכרה - - -

איתן גינזבורג: אבל למה אתה אומר ש 75% לא ייתן פתרון?

אמנון מרחב: כי זה לא פתרון.

איתן גינזבורג: היום עם 25% יש 13,000.

אמנון מרחב: לא.

אמנון מרחב: זה תבע"ות מיוחדות שהחברה דיור להשכיר עשתה.

אוראל יפרח: קודם כל – לעשות הפרדה.

אוראל יפרח: יש את הנושא של היחס בין 25% ל 75% בתוך פרויקט פעיל של דיור להשכרה.

אוראל יפרח: אני שם את זה לרגע בצד.

אוראל יפרח: מבחינת תוספת זכויות.

אוראל יפרח: דיברת האם מספיק 75%, דובר פה על 200%.

אוראל יפרח: אני אתן לכם דוגמה.

אוראל יפרח: במתחם הבורסה ברמת גן לקחנו פרויקט שמיועד לבניין של 4 קומות.

אוראל יפרח: עשינו רה-תכנון בשיתוף עם הרשות המקומית, והגענו שם לפרויקט שהוא יותר גדול מעזריאלי מבחינת זכויות בניה, שני בניינים של 60 קומות.

איתן גינזבורג: זה מייצג את המדינה?

איתן גינזבורג: אל תיתן לי דוגמאות קצה.

איתן גינזבורג: מתחם הבורסה מייצג את המדינה?

איתן גינזבורג: זה מתאים לפתח תקווה?

איתן גינזבורג: זה מתאים ליקנעם?

יצחק פינדרוס: עזוב את יקנעם – קח את ירושלים.

אמנון מרחב: איך הצלחנו עם "דירה להשכיר" שני פרויקטים נהדרים ש - - -

רון כץ: השאלה היא איפה זה קורה לא בירושלים ולא ברעננה או תל אביב - - -

אוראל יפרח: גם באילת עשינו תוספת זכויות של 200%, פרויקט שעכשיו יוצא לדרך ואתם תראו – 140 - --

רון כץ: בלוד, ביהוד, בפתח תקווה – תן דוגמאות כאלה.

אוראל יפרח: אז הנה אני נותן – גם בלוד יש לנו פרויקט של 2,000 יחידות דיור שלקחנו, צופפנו ויחד עם העיר קידמנו והפכנו את הפרויקט לדיור להשכרה.

וליד טאהא: אתה יודע לכמה יחידות דיור אתם רוצים להגיע?

וליד טאהא: תגיד, תגיד מספר.

סמי אבו שחאדה: בלוד זה עבד?

סמי אבו שחאדה: זה בנוי או זה מתוכנן?

אוראל יפרח: זה עבד.

אוראל יפרח: יש פרויקטים בהקמה, יש פרויקטים כבר מאוכלוסים, ורוב הפרויקטים בלוד כרגע עוד בשיווק, אבל השיווקים מצליחים.

אוראל יפרח: לגבי המספר, ולגבי החברה הערבית – אז ככה: מבחינת מספר יחידות הדיור - - - תראו, השאיפה היא להגיע לסדר גודל של 10% משוק השכירות בישראל בשנים הקרובות, כלומר, אם אנחנו מדברים על בין 750 ל 800 יחידות דיור אנחנו רוצים להגיע לאזור ה 80,000 יחידות דיור שיהיו לטובת משקי הבית בישראל.

קריאה: תוך כמה שנים?

אוראל יפרח: סדר גודל של 7-5 שנים, זאת השאיפה שלנו.

וליד טאהא: תעשה חלוקה – 10,000 בשנה, לזה אתם רוצים להגיע.

אוראל יפרח: כן.

וליד טאהא: היום כמה יש?

אוראל יפרח: היום, כפי שאמרתי – סביב 13,000 יחידות דיור, שזה פחות מאחוז.

אוראל יפרח: בחברה הערבית – אני מודה שהמודל הכלכלי קצת יותר מאתגר אותנו, אבל גם לזה אנחנו מוצאים פתרונות, בעיקר בתוספת זכויות.

אוראל יפרח: היום מה שאנחנו עושים – אנחנו מקדמים תכנון על קרקע פרטית בשפרעם 1,200 יחידות דיור, ברמה 900 יחידות, בכפר קאסם 1,300, בג'אסר א זרקא 1,250 יחידות.

וליד טאהא: מה הקשר לתכנית הזאת?

וליד טאהא: אתה מדבר פה על קידום תכניות באזורים - - -

יסמין פרידמן: בתוספת אחוזים.

יסמין פרידמן: זה מה שהוא אמר.

אוראל יפרח: זכויות הבניה שייצאו פה ייועדו בחלקן לטובת פרויקטים של דיור להשכרה.

וליד טאהא: לכמה זמן התכנון הזה?

אוראל יפרח: אלה דברים שמקודמים.

אוראל יפרח: אתה יודע, תכנון לוקח כמה שנים.

וליד טאהא: הם מקודמים כבר שנים.

אוראל יפרח: אבל הנה.

אוראל יפרח: היום יש לנו פרויקט בג'לג'וליה שייצא לדרך בשבועות הקרובים של 106 יחידות דיור להשכרה ארוכת טווח, כולם, וזה ישרת את התושבים המקומיים.

קריאות: - - -

קריאה: יש לזה דרישה בחברה הערבית?

אוראל יפרח: תהיה, תהיה.

אוראל יפרח: לפני שהיה WAZE לא הייתה דרישה - - -

וליד טאהא: תודה רבה, אוראל.

וליד טאהא: קיבלנו ממך את המספרים.

מוסי רז: מתוך ה 80,000 כמה יהיו בחברה הערבית?

אוראל יפרח: אני עוד לא יודע להגיד לך את המספרים אז אני לא רוצה - - -

יעל לינדנברג: הביקוש גם יותר נמוך, צריך להתייחס לזה.

יעל לינדנברג: בסוף אנחנו עובדים על זה, וגם בהמשך של 922 אנחנו שמים על זה דגש.

יעל לינדנברג: אבל זו שאלה מאוד גדולה אם יהיה שם שינוי תודעתי.

יעל לינדנברג: בסוף, אם דיברנו על העניין התרבותי, התפיסה - - -

קריאות: - - -

אוראל יפרח: אני חייב להגיד – במדינות אחרות בעולם יש תמריצים כלכליים מדהימים.

אוראל יפרח: במדינת ישראל – עוד לא.

אוראל יפרח: יש שלב נוסף שנצטרך להגיע לוועדת הכספים ולהעביר גם שם.

אוראל יפרח: אם אתם רוצים, ואני חושב שכולכם מסכימים שדיור להשכרה צריך להיות הרבה יותר משמעותי וצריך להיות כלי מרכזי גם בגיוון פתרונות הדיור בישראל וגם בהגדלת ההיצע – אנחנו צריכים לטפל בזה טיפול שורש ולבוא עם הרבה מאוד פתרונות אחרים שהצענו.

אוראל יפרח: לדעתי זו הזדמנות חד פעמית, באמת, לקדם את הדבר הזה.

אוראל יפרח: אם נצליח לעשות את זה – נגיע למספרים שתיארתי.

סמי אבו שחאדה: כמה שתיתן להם יותר – הם ירצו תמיד.

אמנון מרחב: אני רוצה להתחיל עם הברכות – אתם כולכם ברכתם את המדינה על היוזמה, ואכן יש פה יוזמה חשובה לעודד, ואכן – אתם זוכרים את השם של החוק?

אמנון מרחב: לעודד שכירות מוסדית.

אמנון מרחב: מה בא באוצר ומציע פה?

אמנון מרחב: למשוך את המשקיעים המוסדיים לשוק הבנייה לשכירות, כי איפה היום המשקיעים המוסדיים?

אמנון מרחב: כל קרנות הפנסיה הגדולות הן או במסחרי או בחו"ל.

אמנון מרחב: עכשיו האוצר רוצה להכניס אותם למשחק פה, כדי שהם יבנו וישקיעו ויגדילו את הבנייה להשכרה.

אמנון מרחב: וכולכם ברכתם על המהלך הזה.

קריאה: זה יפה שאתה מייצג אותם.

אמנון מרחב: יפה.

אמנון מרחב: הרמת לי להנחתה.

אמנון מרחב: הרקע שלי דומה לשלכם.

אמנון מרחב: אני 12 שנים הייתי סגן ראש עיר במודיעין, חבר ועדה לתכנון ובנייה ואחר כך הייתה לי הזכות להיות היועץ המשפטי של עירית ירושלים וחמש שנים מנכ"ל העירייה, כך שהקבלנים אומרים שאני יותר מייצג את השלטון המקומי אצל הקבלנים מאשר להפך.

אמנון מרחב: כדי להגיע להישגים שכולם רוצים והכרחי שתהיה כאן יותר בנייה לשכירות, צריך לתמרץ – גם את המוסדיים וגם את היזמים, ואת זה בא האוצר לעשות ואנחנו בהתאחדות הקבלנים מברכים על זה.

אמנון מרחב: הם מייצרים כאן מסלולים עם הטבות מס משמעותיות, שיכניסו שחקנים נוספים לשוק שהיום הוא "דרדלה".

אמנון מרחב: המוסדיים אינם, ואתם בעצמכם אומרים – אין פה דיור להשכרה.

אמנון מרחב: עכשיו, למי עוזר הדיור להשכרה?

אמנון מרחב: לאותן אוכלוסיות שידן אינה משגת לקנות דירה.

אמנון מרחב: והיום, בגלל המחסור בדיור דירה הופכת למוצר לעשירים ובני עשירים.

אמנון מרחב: ולכן אנחנו בעד המהלך שהאוצר מוביל פה בכמה הערות לתיקון.

אמנון מרחב: אני רוצה עכשיו כמה הערות לתיקון – אחת, יש פה היום מסלול שמייצר 8,000 יחידות דיור בשמונה השנים האחרונות.

אמנון מרחב: זה מסלול של שכירות לחמש שנים, שאותו החברים מבקשים - - -

וליד טאהא: זה בחוק אחר.

אמנון מרחב: אבל אני רוצה להתייחס.

אמנון מרחב: החוק היום חוק עידוד השקעות הון מפנה להגדרת השכרה ארוכת טווח לחוק התכנון והבנייה.

תומר רוזנר: זו ההצעה.

תומר רוזנר: היא עוד לא נידונה.

אמנון מרחב: כרגע מבקשים מכם לקבוע שהשכרה ארוכת טווח היא למינימום 10 שנים.

אמנון מרחב: אז יהיה כאן מעגל שותק שנבוא לוועדת הכספים לדון שם ויגידו – כן, אבל פה הגבילו את זה ל 10 שנים.

אמנון מרחב: שאותו

תומר רוזנר: קודם כל – החוק הזה מדבר על השכרה למינימום 20 שנה, לא חמש שנים.

תומר רוזנר: זה רק מנקודת מבטו של השוכר – זה פחות מטריד את היזם.

תומר רוזנר: החוק הזה מדבר כיום, גם לפני תיקונו, על השכרה למינימום של 20 שנה.

אמנון מרחב: אתה צודק, ובתוספת השישית לחוק התכנון והבנייה מבקשים אתכם לתקן את זה שתקופת השכירות המינימלית תהיה ל 10 שנים.

תומר רוזנר: לשוכר פלוני, לא בהשכרה כוללת.

תומר רוזנר: לדייר ספציפי.

תומר רוזנר: העמדת הדירה לשכירות צריכה להיות למינימום 20 שנה.

אמנון מרחב: והשכירות המינימלית לשוכר היא 10 שנים.

אמנון מרחב: זאת אומרת שהמסלול הקיים היום של מינימום חמש שנים שמזכה להטבות - - -

קריאה: זה לא בחוק הזה.

אמנון מרחב: אבל אני מפנה אתכם לחוק עידוד השקעות הון שמפנה להגדרה של מה היא השכרה ארוכת טווח ואומר – כפי שמוגדר בתוספת השישית לחוק התכנון והבנייה.

אוראל יפרח: לא, אבל יש הסתכלות פרוייקטאלית ויש - - -

אמנון מרחב: אז יש פה מעגל שוטף - -

תומר רוזנר: כשידונו בחוק לעידוד השקעות הון - -

אמנון מרחב: - - וכותב – שההגדרה לשכירות לטווח ארוך תהיה - - -

תומר רוזנר: זה מה שהממשלה מציעה.

תומר רוזנר: אז אני אומר – כשידונו בזה בוועדת הכספים תגיד שלא צריך לאמץ את אותה הגדרה שמאמצים פה - - -

אמנון מרחב: חברי הכנסת בוועדת הכספים לא יאפשרו את הגבלת תקופת השכירות המינימלית לשוכר לעשר שנים ויותירו אותה לחמש שנים.

תומר רוזנר: הם יכולים לעשות את זה.

אמנון מרחב: הם יכולים לעשות את זה, זה בדיוק כאן, כי אני אומר לכם – כי ככה אתם תתנו ידכם להוריד מהמשחק עוד אלפי יחידות דיור.

יעל לינדנברג: אתה רוצה לתת גם ודאות גדולה יותר לאותו שוכר.

יצחק פינדרוס: - - משהו – הבדל בין פרויקטים שבדרך ופרויקטים חדשים.

יעל לינדנברג: שוב – מה שהיועץ המשפטי אמר – מדובר בפרויקטים ששוב, היזם מסתכל על כדאיות כלכלית – הם לעשרים שנה.

יצחק פינדרוס: שאלתי שאלה – יזם אתמול הגיש פרויקט, התחשיב הכלכלי שלו הוא לפי זה.

יצחק פינדרוס: אני אומר, הוא הגיש היתר בנייה, חיכה בתור באותה ועדה מקומית - - -

אמנון מרחב: התשובה שלי ליעל לינדנברג היא שלמשקיע המוסדי אין שום אינטרס להוציא דייר מהדירה.

אמנון מרחב: הוא גם מעוניין באותה וודאות.

אמנון מרחב: אבל היום יש 8,000 יחידות דיור – דווקא בחברה הערבית.

אמנון מרחב: המסלול שמנסים פה לבטל בנוי פרפקט גם על המגזר הערבי.

עמית שטאובר: אנחנו ממש נייתר את הדיון בוועדה האחרת שצריכה לדון לגבי המסלולים.

עמית שטאובר: כנראה שגם יש הוראות מעבר לגבי פרויקטים קיימים.

אמנון מרחב: לפחות תצהירו.

אמנון מרחב: אם תצהירו כאן שאתם לא מבקשים לבטל את המסלול המקוצר של חמש שנים- - -

קריאות: - - -

רון כץ: אבל אנחנו עוד לא שם.

רון כץ: נגיע לזה.

עמית שטאובר: כל הטענות שלך יישמרו לוועדה הספציפית.

קריאות: - - -

יצחק פינדרוס: אבל אם החוק שם מפנה לפה - - -

קריאה: החוק לא מפנה.

קריאה: ההצעה הממשלתית רוצה להפנות.

קריאות: - - -

שרון רופא אופיר: הוא מדבר על כך שההטבה – שלא יקרה שכאן אנחנו נאשר את ה 10 שנים ושם ההטבה תחול רק על מי - - -

קריאות: - - -

שרון רופא אופיר: אני הבנתי אותך.

שרון רופא אופיר: הרי ועדת הכספים תדון בהטבות ובמסלולים, בכדאיות הכלכלית, וכו' וכו'.

שרון רופא אופיר: הוא אומר – הרי תהיה פה התנגשות.

שרון רופא אופיר: אם אנחנו נחליט על מינימום 10 שנים זה אומר ששם כבר תהיה תשובה לשאלה מי הוא זה שיזכה בהטבה, ומי שהיום בונה לחמש שנים לא יזכה בהטבה.

שרון רופא אופיר: והוא לא רוצה להחריג את מי שבונה לחמש שנים.

וליד טאהא: אני מבקש מהיועץ המשפטי לבדוק את הקשר הזה.

יצחק פינדרוס: גם את המשמעות של אלה שהשקיעו היום על בסיס - - -

קריאות: - - -

תומר רוזנר: אני אשיב לשתי השאלות שמטרידות את חברי הכנסת.

תומר רוזנר: לשאלתו של חבר הכנסת פינדרוס – הצעתנו שהממשלה כרגע לא גיבשה את עמדתה לגביה, היא לא הציעה אותה, אבל אנחנו מניחים שהיא תקבל אותה – היא שלפרויקטים קיימים כל דבר שהוא אפילו ברמה של תכנית בהפקדה, ימשיך לחול הדין הקודם, כלומר, לא יהיה שינוי.

אמנון מרחב: ומה עם החדשים?

אמנון מרחב: למה להוציא אותם מהמשחק?

שרון רופא אופיר: מי זה החדשים?

קריאות: - - -

תומר רוזנר: לגבי הקשירה בין נושא מסלול הטבות המס לבין התיקון המוצע כאן, לפי החוק הקיים היום אין קשר בין המסלולים.

תומר רוזנר: כל חוק קובע לו את התנאים כפי שהוא רוצה – היום לגבי עידוד השקעות הון יש הוראות איך מחשבים את מסלולי ההטבה בלי שום קשר למה שכתוב בחוק התכנון והבנייה.

תומר רוזנר: הממשלה מציעה במסגרת חוק ההסדרים לקשור בין הדברים ולקבוע שמה שחל בחוק התכנון והבנייה יחול גם בחוק עידוד השקעות הון, לגבי התנאים של מינימום 10 שנים לשוכר ולגבי התנאים של חוזה השכירות.

תומר רוזנר: הדבר הזה יידון.

תומר רוזנר: זו הצעה של הממשלה במסגרת חוק עידוד השקעות הון.

אמנון מרחב: ברגע שפה החלטתם – הם כבולים שם.

תומר רוזנר: ועדת הכספים לא חייבת לקבל את הצעת הממשלה ואם תהיה ועדת הכספים סבורה שצריך להמשיך במסלול הקיים כפי שהוא בחוק עידוד השקעות הון – היא תוכל לעשות את זה.

תומר רוזנר: זה דיון שיהיה בוועדת הכספים בשבוע הבא, אני מניח, וחברי הכנסת יוכלו לקבל את ההחלטה כפי שהם ירצו.

איתן גינזבורג: למה לקבוע את זה לעשר שנים במינימום?

שרון רופא אופיר: כי חמש שנים לא נותן לך את המענה.

קריאות: - - -

יעל לינדנברג: בסוף המטרה לייצר דרך ה 10 שנים - - - זה בחוזה - - -

קריאות: - - -

יפתח עשהאל: צריך להפריד בין תקופת המינימום שהפרויקט עומד להשכרה לבין תקופת המינימום שהפרויקט - - -הנושא של העמדת הבניין להשכרה זה ל 20 שנה, וזה מוגדר בתוספת השישית ואין פה שום שינוי.

יפתח עשהאל: אנחנו רוצים ליצור ודאות ארוכה יותר לדיירים ולאפשר לשוכר לחתום על חוזה ל 10 שנים ולא רק לחמש שנים כמו שהיום מוגדר בתוספת השישית.

וליד טאהא: מה זה "ולא רק"?

וליד טאהא: מה עם אלה שיש להם חמש שנים?

יפתח עשהאל: השוכר רשאי לעזוב כל שנה, כפי שמוגדר בחוזה - - -

וליד טאהא: זאת אומרת לא יאונה כל רע - - -

יפתח עשהאל: לגרים בבניין.

יפתח עשהאל: אני גר עם ילדים, מי שגר בבניין להשכרה – הילדים שלו במסגרות, אם עכשיו כל חמש שנים, ואנחנו רואים שחמש שנים זה לא זמן שמבטיח את הוודאות הזאת - -

וליד טאהא: אתה רוצה לעשות את זה ל 10 שנים, אבל אלה של חמש שנים הכל בסדר.

יעל לינדנברג: זה פרויקטים חדשים.

וליד טאהא: אבל למה אז לקבוע מינימום של 10 שנים?

עמית שטאובר: זה סעיף שבא לטובת השוכר, וזה סעיף שהוא יכול לצאת ממנו, גם.

עמית שטאובר: הרי זו אופציה.

קריאות: - - -

יעל לינדנברג: מצד המשכיר – לא.

יעל לינדנברג: המשכיר יהיה חייב להציע חוזה ל 10 שנים.

יעל לינדנברג: השוכר כמובן יכול לצאת בנקודות יציאה שהוא רוצה, זה לא מחייב את השוכר.

יעל לינדנברג: אני רואה שיש כאן התנגדות לסוגיה הזאת אבל ההצעה הזו נועדה בעצם – דיברנו על ודאות, יציבות?

יעל לינדנברג: לזה ההצעה נועדה.

יעל לינדנברג: זו ההצעה שאומרת – יש פרויקט שמוקם לשכירות, בואו נדבר על מה זה "ארוך טווח".

יעל לינדנברג: בסוף אני בסוף אומרת – ככל שהתקופה הזאת יותר ארוכה זה מאפשר יותר ודאות ויותר ביטחון לשוכר.

יצחק פינדרוס: אני רוצה לחדד את מה שהציג אמנון מרחב.

יצחק פינדרוס: אני מסכים עם ההצעה באופן עקרוני, שעשר שנים נותנות יותר ודאות ויציבות לשוכר.

יצחק פינדרוס: כחלק מהתהליכים בשוק זה דבר טוב.

יצחק פינדרוס: זה בטח שהכי טוב שיש למשקיעים במוסדיים כי זה גם יוצר להם ביטחון.

יצחק פינדרוס: אני ניסיתי להגיד משהו אחר: יש משקיעים – עומד שם פלוני אלמוני שהשקיע בשנת 2020, קנה מגרש, ניגש לוועדה המקומית.

יצחק פינדרוס: הוא לא משקיע מוסדי, הוא משקיע פרטי.

יצחק פינדרוס: הוא נכנס על בסיס של תכנית עסקית מסוימת, והוועדה המקומית טרטרה אותו, לא משנה למה – היא רצתה יותר היטלי השבחה.

יצחק פינדרוס: הוא כרגע נמצא בצנרת.

יצחק פינדרוס: אני לא רוצה לפגוע בו.

יצחק פינדרוס: אני אומר – תבנו מנגנון לאנשים שנמצאים בצנרת, הלכו לבנק, השקיעו כסף - - -

קריאה: - - בפריפריה לא יבואו מוסדיים, רק היזמים שאתם מרחיקים אותם עכשיו יבנו בפריפריה.

תומר רוזנר: להבהיר שתי נקודות – אחת, נקודה שהעלה חבר הכנסת גינזבורג, והיא נקודה שאני חושב שצריכה לקבל התייחסות, לגבי הנושא של יצירת מלאי – כי בעצם ההצעה הזו לא יוצרת מלאי לטווח ארוך אלא נקודתי – נקודה שלא התייחסתם אליה וצריך להתייחס אליה, ולגבי ההגבלה של 10 שנים.

תומר רוזנר: לפי ההצעה כפי שהיא מובנית היום היזם אדיש מבחינה כלכלית.

תומר רוזנר: זאת אומרת, הוא יכול להעלות את דמי השכירות כל חמש שנים כפי שהוא היה יכול גם קודם.

תומר רוזנר: כלומר, גם קודם הוא לא היה יכול להעלות במהלך חמש שנים.

תומר רוזנר: מבחינת היזם והחשיבה הכלכלית - אין שום שינוי בתחשיב הכלכלי של היזם.

תומר רוזנר: ההצעה היא אך ורק לטובת השוכר.

וליד טאהא: אני רוצה לעבור להקראה.

תומר רוזנר: אני אסביר.

תומר רוזנר: זאת סמכות של ועדה מקומית רגילה.

תומר רוזנר: יש סמכות לוועדה מקומית להוסיף 20% דיור להשכרה בתכנית רגילה למגורים, להוסיף עד 20% דיור בהישג יד.

תומר רוזנר: עד עתה הייתה הגבלה על איזה סוגי קרקעות מדינה היא יכולה לעשות את זה, והמגבלה הזו מוסרת, זה יכול להיעשות על כל קרקע שהיא קרקע מדינה בלי קשר למי נחתם לגביה חוזה החכירה.

גלעד קריב: אני ממשיך בקריאה:

גלעד קריב: (א) בפסקה (2) –

גלעד קריב: (1) השטח הכולל המותר לבנייה למגורים לא יוגדל ביותר מ־200% מהשטח הכולל המותר לבנייה במגרש לפי התכנית האמורה (בפסקת משנה זו – תוספת השטח);

גלעד קריב: (3) נקבע בתכנית כי הוראות התוספת השישית יחולו על תוספת השטח או על תוספת יחידות הדיור, לפי העניין;

תומר רוזנר: אוקיי, אני אסביר.

תומר רוזנר: כאן אנחנו מדברים על סמכויותיה של ועדה מקומית עצמאית, שלפי המצב היום מותר לה להגדיל ב 25% לטובת דיור בהישג יד.

תומר רוזנר: מה שמוצע כאן זה לאפשר הגדלה בעד 200%, כאשר התנאי הוא שיחולו על ההגדלה הזאת הוראות התוספת השלישית, קרי דיור בהישג יד, והאפשרות שלא לעשות מינימום של דיור בהישג יד בתכנית, בהוראות מפורטות שיש בסעיף 63ג.

תומר רוזנר: פסקה (2) שמדברת על הגדלת מספר יחידות הדיור - לדעתנו, לא רק שהיא מיותרת אלא היא אפילו עלולה להזיק לפרשנות החוק כולו כיוון שלוועדה המקומית – כל ועדה מקומית, יש סמכות להגדיל את מספר יחידות הדיור בכל תכנית לפי פסקה (8) של סעיף (א), והוספת ההוראה הזו כאן דווקא יכולה להתפרש כך שנניח בפסקה (1) שמאפשרת הגדלת שטח למגורים באופן כללי לא מאפשרת הגדלת מספר יחידות הדיור, דבר שהוא לא נכון, ולכן אנחנו מציעים להשמיט את פסקה (2).

תומר רוזנר: היא לא רק מיותרת אלא אפילו עלולה להזיק בפרשנותן של פסקאות אחרות בחוק, כאשר הסמכות של ועדה מקומית – תמיד יש לה סמכות לתת הגדלה של יחידות הדיור.

תומר רוזנר: לכן אנחנו מציעים להשמיט את הפסקה הזו מהנוסח.

עמית שטאובר: אנחנו בוחנים את זה, כדי שיהיה ברור שאפשר יהיה להגדיל את מספר יחידות הדיור ב 200% ולא ישתמע אחרת, ואם צריך אז - - -

וליד טאהא: אבל אם יש סמכות אז למה - - -

אמנון מרחב: אין סמכות בכאלה אחוזים.

עמית שטאובר: אם רוצים שהנוסח יבהיר, אז הנוסח יבהיר.

עמית שטאובר: אנחנו לא רוצים שמצד אחד היושב-ראש יאשר כאן 200% הגדלת שטח אבל למספר יחידות הדיור יהיו כל מיני פרשנויות משפטיות לכאן ולשם שימנעו - - - אנחנו נהיה בתיאום, תומר.

וליד טאהא: כמובן זה עד 200%.

עמית שטאובר: כן, כן.

עמית שטאובר: אבל נהיה בתיאום כדי שלא יגידו אחר כך – ועדת הפנים הגדילה - - -

בנימין ארביב: אנחנו נתאם עם הממשלה כדי שנביע עמדה מאוחדת, אבל אנחנו מסכימים עם עמדת הייעוץ המשפטי – זה יכול רק להזיק.

בנימין ארביב: זאת אומרת, אני אבהיר – לכל ועדה מקומית יש את הסמכות להוסיף יחידות דיור ללא הגבלה, למרות הניסוח של פסקה (8) – אי אפשר לקרוא את החוק התקף כסמכות להוסיף שטחי בנייה כפי שמופיע בפסקה הזו שאתם מתקנים כרגע, פסקה (2), וכפי שמופיע בפסקה הקודמת ובפסקאות נוספות – אי אפשר לקרוא את החוק באופן כזה שזה רק סמכות להוסיף שטחי בנייה ללא סמכות להוסיף יחידות דיור.

בנימין ארביב: ההנחה של המחוקק, וזו גם הפרשנות שלנו במנהל התכנון, זו גם הפרקטיקה – שהסמכות להוסיף יחידות דיור היא סמכות בלתי מוגבלת בכל המצבים שהמחוקק מאפשר הוספת שטחי בנייה.

בנימין ארביב: לכן אנחנו נתאם, כמובן, באופן סופי עם הממשלה, אבל אנחנו מסכימים להערת הייעוץ המשפטי בהקשר הזה.

בנימין ארביב: זה לא רק בפסקה (2), זה גם ברישה של ה - - -

גלעד קריב: אני ממשיך בהקראה:

תומר רוזנר: פסקת משנה (ב) הגבילה את אפשרות המימוש להגדלת השטח הזו לקרקעות מסוימות לקרקעות שהוחכרו בידי מנהל מקרקעי ישראל לפי תקופת החכירה שחלפה מאז אושרה החכירה ועד שמאשרים את התכנית, כדי למנוע ספקולציות בקרקעות כך שהן תוחזקנה תקופות ארוכות בלי שיתוכננו – כאן מבקשים לבטל את המגבלות שקיימות עד היום כך שאפשר יהיה לתכנן על כל קרקע של רשות מקרקעי ישראל, ועל כל קרקע פרטית.

גלעד קריב: אני ממשיך בקריאה: (ב) בפסקה (14) - (1) ברישא, אחרי "(בפסקה זו – תעשייה)" יבוא " והגדלת השטח הכולל המותר לבניה במגרש כאמור"; (2) בפסקת משנה (א), במקום "לאותם שימושים, במצטבר, לא יעלה על 30%" יבוא "לשימושים המפורטים בפסקאות משנה (1) ו-(3), במצטבר, לא יעלה על 30%, ולשימוש המפורט בפסקת משנה (2), לבדו או במצטבר עם השימושים האחרים כאמור, לא יעלה על 100%" ואחרי "במגרש לפי התכנית שאישרה הוועדה המחוזית" יבוא "וכן הגדלת השטח הכולל המותר לבנייה במגרש כאמור לשימוש המפורט בפסקת משנה (2) ובלבד שהשטח הכולל המותר לבניה כאמור לא יעלה על 100% מהשטח הכולל המותר לבנייה לתעסוקה או למסחר במגרש לפי התכנית שאישרה הוועדה המחוזית כאמור"; (3) בפסקת משנה (ב), אחרי "בכל תכנית – " יבוא "הוספת שימוש".

תומר רוזנר: הבקשה כאן היא בעצם לאפשר את סמכות הוועדה המקומית העצמאית – שוב, לא כל ועדה מקומית, אלא רק בוועדות מקומיות עצמאיות - במגרשים שמיועדים לתעסוקה.

תומר רוזנר: היום מותר להם להוסיף 30% לצורך - -

וליד טאהא: מה ההבדל?

תומר רוזנר: - - דיור מוגן, שכירות ארוכת טווח ומעונות סטודנטים.

תומר רוזנר: מוצע לאפשר להמיר שטח של תעסוקה עד 100%, וכן להוסיף עוד 100% להשכרה ארוכת טווח.

תומר רוזנר: כפי שנתתי את הדוגמה קודם – אפשר יהיה לעשות 2,000 מ' השכרה לטווח ארוך וגם דיור במחיר מופחת.

תומר רוזנר: זו ההצעה המרכזית כאן שמדברת על המרת שטחי תעסוקה.

איתן גינזבורג: לא קיבלנו תשובה למה 2,000.

איתן גינזבורג: על סמך מה?

וליד טאהא: נמשיך בהקראה ונחזור לזה.

גלעד קריב: (2) בסעיף 1 לתוספת השישית, בהגדרה "השכרה לטווח ארוך" – (א) ברישה, במקום "שני" יבוא "ארבעה"; (ב) בפסקה (1), במקום "לתקופת השכירות" יבוא "לתקופה שלא תפחת מחמש שנים", ובמקום "שלא יפחתו מחמש שנים במצטבר" יבוא "שיחד עם תקופת השכירות הראשונה לא יפחתו מעשר שנים במצטבר, והכול"; (ג) אחרי פסקה (2) יבוא: "3) דמי השכירות ומנגנון לעדכון דמי השכירות, נקבעו בהסכם לכל תקופת השכירות, לרבות תקופת השכירות הנוספת כאמור בפסקה (1), בהתאם להוראות סעיף 5(א)(1), (2) ו-(3);"; "(4) השוכר יהיה רשאי לסיים את תקופת השכירות בתום כל שנה ממועד תחילת השכירות, ובלבד שמסר הודעה על כך לבעלים של יחידת הדיור, באופן שנקבע בהסכם, 90 ימים לפני תום שנת השכירות האמורה, או פרק זמן קצר מזה ככל שייקבע בהסכם;"; (3) בתוספת השישית, בסעיפים 9(א),12(ב), 13(ד), בכל מקום, במקום "משרד האוצר" יבוא "משרד הבינוי והשיכון".

תומר רוזנר: התיקון האחרון הוא תיקון טכני בעקבות העברת הסמכויות משר האוצר לשר הבינוי והשיכון.

תומר רוזנר: התיקון המהותי בתוספת השישית הוא תיקון שעניינו – כפי שדיברנו בהרחבה – הגדלת תקופת השכירות המינימלית שתוצע לשוכר מ 5 ל 10 שנים כך שהוא יוכל לצאת כל שנה אבל המשכיר חייב להציע לו את החוזה ל 10 שנים לפחות, כאשר למשכיר יש אפשרות לפי המנגנון שכבר קבוע היום בחוק לעדכן את דמי השכירות בצורה קבועה של מדד פלוס X כל חמש שנים, ואחרי החמש שנים הראשונות הוא יכול לעדכן למחיר השוק.

תומר רוזנר: מבחינת המשכיר הוא נשאר באותו מצב כפי שהוא היה בחוק הקיים.

תומר רוזנר: זה השינוי לגבי תקופת חוזה השכירות בין המשכיר לשוכר.

תומר רוזנר: מה שמוצע כאן כהוראת מעבר זה שעל תכניות שהופקדו לפני תחילת החוק ימשיך לחול הדין הקודם, זאת אומרת שהמשכיר יהיה צריך להציע את חוזה השכירות לחמש שנים.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, שאלת קודם על המגזר הערבי.

יצחק פינדרוס: אני עשיתי בדיקה.

יצחק פינדרוס: בסופו של דבר החוק הזה כמעט אין לו משמעות למגזר הערבי או למגזר החרדי, ואני אגיד לך למה: כי הכניסו פה סעיף שהם צודקים – הוא טוב לתל אביב ורעננה, רק לוועדה מקומית עצמאית.

יצחק פינדרוס: אל תשכח שרוב הוועדות ה- - - כמעט כולן לא עצמאיות, ואם אני לא צודק תתקן אותי, אמנון – ירושלים עד היום לא עצמאית.

וליד טאהא: נסיים את ההקראה, ואז נחזור לדיון.

גלעד קריב: חוק התכנון והבניה – הוראת מעבר 46א.

גלעד קריב: הוראות התוספת השישית לחוק התכנון והבניה, כנוסחן ערב יום תחילתו של חוק זה, ימשיכו לחול על תכנית שחלות עליה הוראות התוספת האמורה אשר הוחלט להפקידה ערב יום תחילתו של חוק זה.

תומר רוזנר: זה המועד הכי מוקדם שיכולנו לחשוב עליו שבו אנחנו משמרים את המצב הקיים לגבי תכניות שבצנרת.

וליד טאהא: השאלה – דיברת על סמכויות של ועדה עצמאית.

וליד טאהא: מה ההבדל בינה ובין - - -

תומר רוזנר: יש שלושה סוגים של ועדות מקומיות – ועדה מקומית רגילה, שסמכויותיה מאוד מוגבלות לעשות תכניות בעצמה, ורוב התכניות שהיא יוזמת צריכות לעבור לאישור ועדה מחוזית.

תומר רוזנר: יש ועדות מקומיות שעברו הליך של הסמכה.

תומר רוזנר: יש קריטריונים שקבע שר הפנים לאחר התייעצות עם היועץ המשפטי לממשלה, וכו', שבאמצעותם בודקים כמה הוועדה המקומית הזאת - - -

וליד טאהא: הערבים והחרדים הם עצמאים?

וליד טאהא: או לא?

תומר רוזנר: למיטב ידיעתי - - -

שרון רופא אופיר: לא, זה לא נכון להגיד - - -

קריאות: - - -

וליד טאהא: אני אשאל אחרת את מנהל התכנון:

וליד טאהא: תוכל לומר לנו כמה ועדות תכנון עצמאיות יש בחברה הערבית?

וליד טאהא: ואחרי זה תבדוק גם כמה כאלה יש בחברה החרדית.

בנימין ארביב: אני בודק את הנתונים.

בנימין ארביב: יש כ-140 ועדות מקומיות, מתוכן 20 ומשהו ועדות מוסמכות.

בנימין ארביב: למיטב ידעתי אין במגזר הערבי ומהמגזר החרדי, אבל אני בודק את הנתונים.

שרון רופא אופיר: אולי תסביר למה?

שרון רופא אופיר: יש הסברים.

איתן גינזבורג: יש קריטריונים, והם נוגעים להתנהלות, למידת פיקוח, לשאלה האם יש תכנית מתאר כוללנית – כי אם אין, אז אין הסמכה – כל מיני קריטריונים מקצועיים בלבד, ביחס להסמכה.

וליד טאהא: ועדה עצמאית יכולה להיות ועדה שמטפלת ביותר מיישוב אחד?

קריאות: כן.

וליד טאהא: ואז השאלה – אם יש ליישוב אחד תכנית כוללנית ולשני לא, היא לא תהיה מוסכמת?

שרון רופא אופיר: אז יש קריטריונים בחוק איך היא תהיה מוסמכת.

איתן גינזבורג: אז כנראה הסמכות - - -הייתי גם יושב-ראש ועדה מרחבית - - -

וליד טאהא: אני הייתי רוצה שנהיה בשלב בדיון שלא נדבר על יישובים ללא תכנית כוללנית, ונדבר על תכנון ברמה שווה, אלא שזה לא קורה.

יצחק פינדרוס: למה זה קשור לדירה להשכרה?

יצחק פינדרוס: למה יישובים כאלה לא צריכים דיור להשכרה?

קריאות: - - -

וליד טאהא: כנראה שיחידות הדיור שדיברת עליהן לא קשורות לתכנית הזאת בכלל.

יעל לינדנברג: חבר הכנסת צודק.

יעל לינדנברג: החקיקה הזאת באמת מתייחסת לוועדות עצמאיות.

שרון רופא אופיר: למה?

רון כץ: מה איכפת לנו שלכל ועדה מקומית תהיה אפשרות להוסיף דירות להשכיר?

אוראל יפרח: אני חייב להגיד שמקצועית, אנחנו ב "דירה להשכיר" בעד להחיל את זה בכל ועדה מקומית במדינת ישראל.

וליד טאהא: איזה היגיון יש פה?

וליד טאהא: היגיון של דיור?

וליד טאהא: היגיון של כסף?

וליד טאהא: איזה היגיון יש?

רון כץ: אני מבין את ההיגיון אבל חשבתם על איזה אופציה לתת לוועדה המקומית להגדיל את מספר הדירות שהיא לא דרך האופציות האלה?

איתן גינזבורג: האם ועדה מחוזית יכולה להוסיף זכויות לבניה?

איתן גינזבורג: התשובה היא כן.

איתן גינזבורג: וכאלה שנוגעות לשכירות?

שרון רופא אופיר: למה אין אפשרות להרחיב את זה?

קריאה: אבל למה שבמקומית לא יהיה?

קריאה: למה רק מוסמכת יכולה?

קריאות: - - -

רון כץ: צריך לראות איך בוועדות שהן לא עצמאיות אולי יתנו להם אחוזים אחרים, אבל יתנו להם את האופציות להוסיף שכירויות.

וליד טאהא: כמה ועדות עצמאיות יש במדינה?

שרון רופא אופיר: היא אמרה – 22.

קריאה: מתוך 140.

וליד טאהא: זאת אומרת – הערים החזקות ביותר במדינה.

איתן גינזבורג: לא, יש לך ערים כמו נתיבות, כמו קרית טבעון, יקנעם עלית, קצרין, נאות חובב, עמק חפר, הוד השרון, דרום השרון, נתניה, יבנה, גבעת שמואל - - -

וליד טאהא: נניח – מה יקרה להצעת החוק אם המילה הזאת "עצמאית" תוסר?

וליד טאהא: מה יקרה?

וליד טאהא: איזה נפץ יקרה?

קריאה: יהיו עתירות - - -

קריאות: - - -

רון כץ: יש בעיה שאיפה שאין תכנית מתאר – יש בעיה.

רון כץ: צריך להגיד את זה.

איתן גינזבורג: ברמה התכנונית, המימשלית אפילו, יש בעיה להעניק סמכויות נרחבות לוועדת תכנון ובעיה שאינה מוסמכת ולא עומדת ב - - -

יצחק פינדרוס: נעלבתי.

יצחק פינדרוס: איתן, אני נעלבתי.

יצחק פינדרוס: אני 25 שנה הייתי חבר בוועדות שהן לא עצמאיות, ואני לא רואה בעיה - - -

איתן גינזבורג: מה לעשות?

איתן גינזבורג: חוק ההסמכה לא קיים 25 שנה - - -

קריאות: - - -

יצחק פינדרוס: אני אתן לך דוגמה – ביהודה ושומרון לא נתנו הסמכה בכל מקרה.

יצחק פינדרוס: - - -

וליד טאהא: אני הייתי מצפה שמישהו מהם למה לא מסירים את המילה "עצמאית" מהחוק.

וליד טאהא: אז אתה עונה לי?

קריאות: - - -

אמנון מרחב: - - -

איתן גינזבורג: לא, זאת לא האמת.

איתן גינזבורג: אל תענה בשמי ואל תהיה הדובר שלי.

בנימין ארביב: אני רוצה להרחיב.

בנימין ארביב: בתיקון 101 – זה לא עומד כרגע על הפרק – המחוקק הרחיב מאוד את סמכויות הוועדות המקומיות, עד אז הייתה רק ועדה מקומית רגילה עם סמכויות מעטות, אפשר לומר – סמכויות מינוריות.

בנימין ארביב: בתיקון 101 התווסף סעיף קטן נפרד, סעיף עם סמכויות מאוד משמעותיות, ונקבע שהסמכויות המאוד משמעותיות האלה יינתנו אך ורק לוועדה עצמאית.

בנימין ארביב: יש עוד סוג של ועדה עצמאית מיוחדת - - -

קריאות: - - -

בנימין ארביב: כאמור, החל מתיקון 101 ועד היום, החל משנת 2014 סעיף 62א, שזה הסעיף שקובע את סמכויות הוועדות המקומיות, מתחלק לשלושה סוגים של ועדות מקומיות: ועדה מקומית רגילה, ועדה מקומית עצמאית וועדה מקומית עצמאית מיוחדת.

בנימין ארביב: כמו שנאמר כאן יש הוראות בחוק, הליך הסמכה ארוך, בוחנים שורה ארוכה של היבטים – מערך תכנון יעיל, כוח אדם, תכנית כוללנית, אכיפה, היבטים של טוהר מידות – שורה ארוכה של דברים, והמחוקק קבע במודע שהסמכויות המוגברות יינתנו אך ורק לוועדות עצמאיות.

בנימין ארביב: אני לא חושב שהנושא הזה כרגע על השולחן.

בנימין ארביב: זאת אומרת, הבחנה שסמכויות מוגברות יינתנו אך ורק לוועדה מקומית עצמאית.

בנימין ארביב: אני לא בטוח שזה הנושא כרגע.

בנימין ארביב: אם זה הנושא, אנחנו כמובן מתנגדים לפתוח אותו מכל וכול.

בנימין ארביב: זה נושא אחר לגמרי עם השלכות אדירות על עולם התכנון.

קריאה: לא, אבל האם ניתן להחריג.

בנימין ארביב: לשאלתך, אדוני היושב-ראש, לצערנו אין כרגע שום ועדה מקומית, לא מהמגזר הערבי ולא מהמגזר החרדי שהוסמכו.

בנימין ארביב: אלה הנתונים.

בנימין ארביב: מנהל התכנון עובד על זה, שוב – עובד על זה לפי אמות מידה וקריטריונים שמתפרסמים.

בנימין ארביב: כולנו תקווה שנוכל בשנים הקרובות להסמיך גם מהמגזרים האלה, אבל אלה הנתונים נכון להיום משני המגזרים.

בנימין ארביב: אבל חשוב להבין מה המשמעות של הצעת החוק, הצעת החוק שעוסקת רק בהוספת סמכות לוועדה מקומית עצמאית, היא בסך הכול – אני אסביר: ועדה מחוזית היום מוסמכת להוסיף שטחי בנייה לדיור בהישג יד ללא הגבלה.

בנימין ארביב: היא יכולה להוסיף גם 1,000%.

בנימין ארביב: זו הוראה שקבועה בסעיף 62א(2).

בנימין ארביב: ההוראה שם בסך הכול דורשת שהסמכות הזאת תינתן לגבי זכויות עודפות.

בנימין ארביב: מה זאת אומרת זכויות עודפות?

בנימין ארביב: בא יזם, אומר – למה אתם מפילים עלי דיור בהישג יד?

בנימין ארביב: למה עלי לשאת בנטל הזה?

בנימין ארביב: ברור לנו שדיור בהישג יד שווה פחות מאשר זכויות בנייה רגילות - -

קריאה: כבר לא בטוח.

בנימין ארביב: - - אז צריך להראות לו – אתה תקבל את מה שמגיע לך, מה שמקובל לתת, והאקסטרה, מה שנקרא – זכויות עודפות, זכויות תוספתיות, זכויות מעבר למה שמגיע לו – הן זכויות שניתן לצבוע אותן כדיור בהישג יד.

בנימין ארביב: אבל ועדה מחוזית לא מוגבלת בכלל.

בנימין ארביב: היא יכולה לאשר 300, 400 וגם 1,000% שזה אקסטרה על הנורמה.

בנימין ארביב: והאקסטרה הזאת היא דיור בהישג יד.

בנימין ארביב: בזה הצעת החוק לא מטפלת, את זה היא לא משנה.

בנימין ארביב: מה שהצעת החוק משנה זה בסמכות ועדה מקומית עצמאית – שבסמכות של ועדה מקומית עצמאית אין דרישה של זכויות עודפות, בגלל שהוועדה המקומית מוגבלת בהיקף הזכויות שהיא יכולה לאשר, אין שם בכלל שיח של זכויות עודפות.

בנימין ארביב: לכן, כבר בתיקון 101 נקבע מספר של 25% שאותו מבקשים כרגע להגדיל ל 200%.

בנימין ארביב: זו הפסקה הראשונה.

בנימין ארביב: מה שחשוב להבין זה שגם לוועדה מקומית רגילה יש סמכות כזו.

בנימין ארביב: לפי פסקה (14), שגם אותה הצעת החוק מתקנת תיקון טכני – זה נכון ששם הסמכות מוגבלת לעד 20% משטחי הבנייה.

בנימין ארביב: כלומר, בתיקון 101 - -

קריאה: 25%, לא?

קריאה: 20% במגורים, 25% במסחר.

בנימין ארביב: אז יש פסקה כזו, שוב – בתיקון 101 הפערים לא היו עצומים.

בנימין ארביב: שם זה היה 20% ובוועדה עצמאית זה 25% - כרגע - - -

תומר רוזנר: השאלה שאפשר לשאול פה, והיא שאלה מהותית – אם כרגע אנחנו נוגעים בוועדות הרגילות למה אנחנו מגבילים אותן לקרקעות מנהל?

תומר רוזנר: למה בקרקעות פרטיות הן לא יכולות לעשות את ההגדלה הזאת?

בנימין ארביב: זאת שאלה שאפשר לחשוב עליה.

שרון רופא אופיר: לא רק – וגם: האם ניתן להגדיל את האחוזים.

וליד טאהא: והשאלה השנייה – האם אתה אומר שהוועדות המחוזיות הן אלה שעושות את העבודה עבור האוכלוסיות שאין להן ועדות עצמאיות?

בנימין ארביב: נכון.

בנימין ארביב: רוב התכניות המשמעותיות בוועדות שהן לא מוסמכות מטופלות בוועדה המחוזית ולא בוועדה המקומית.

איתן גינזבורג: תכניות רגילות בוועדה רגילה הן ממש כלום ושום דבר.

איתן גינזבורג: אין להם שום סמכות בכלום.

איתן גינזבורג: על קו בניין אולי, על דברים לא משמעותיים.

קריאות: - - -

יצחק פינדרוס: אני הבנתי למה אחרים הם לא עצמאים – חלק בגלל שהם נמצאים ביהודה ושומרון ויש בעיות מדיניות עם זה, יש כל מיני סיבות למה ועדות הן לא עצמאיות.

איתן גינזבורג: חלק לא עושים אכיפה, חלק לא עושים תכניות מתאר , חלק לא - - -טוהר מידות - - -

יצחק פינדרוס: אבל למה אתה לא רוצה שיהיה שם דיור להשכרה?

יצחק פינדרוס: כשאתה מדבר על החוק הזה צריך לבוא עם משהו הגיוני.

יצחק פינדרוס: תסביר לי את ההיגיון.

וליד טאהא: הוא ענה לך - שבאמצעות הוועדות המחוזיות אפשר לעשות את זה.

יצחק פינדרוס: לזה הוא לא צריך להגיע לדיור להשכרה – הוא ייתן לו אלף אחוז לדיור רגיל.

יצחק פינדרוס: זאת בדיחה.

יצחק פינדרוס: מה שהוא אמר – הוא אומר: אני יזם ואני הגעתי לוועדה המחוזית, והוועדה המחוזית אומרת: אני נותנת לך אלף אחוז.

יצחק פינדרוס: עשיתי תכנית כבישים, עשיתי תכניות, והוועדה המחוזית אומרת לי – תן את זה לדיור להשכרה.

יצחק פינדרוס: למה שהיא תעשה את זה?

יצחק פינדרוס: תן את זה למגורים רגילים.

יצחק פינדרוס: כל העיקרון פה הוא שאני קיבלתי בוועדה המחוזית 200%, ואני בא לפה עכשיו ותמורת ההטבה אני משלם מס.

יצחק פינדרוס: מה הוא המס?

יצחק פינדרוס: דיור להשכרה.

יצחק פינדרוס: אז אין שום סיבה שג'לג'וליה וירושלים וכל עיר אחרת לא יוכלו לעשות את אותו הדבר.

יצחק פינדרוס: אני יכול להבין את ההיגיון של הוועדות העצמאיות.

יצחק פינדרוס: אני יכול לנהל על זה דיון עם חבר הכנסת איתן גינזבורג, יכול להיות שהוא צודק, יכול להיות שלא.

יצחק פינדרוס: אני מוכן לנהל על זה דיון.

יצחק פינדרוס: בחלק מהמקומות אתה בהחלט צודק, בחלק מהמקומות פחות, אני לא רוצה להיכנס לזה.

יצחק פינדרוס: אבל אני אומר לך שכרגע, כשאתה מדבר על הנושא הזה, אתה רוצה לבוא רחבית – איך הוא אמר?

יצחק פינדרוס: הוא מגרד את הקיר, הוא רוצה להגיע ל 80,000 יחידות דיור.

יצחק פינדרוס: נראה לך שמה 20 יישובים האלה הוא יגיע ל 80,000 יחידות דיור?

יצחק פינדרוס: בחיים לא.

יצחק פינדרוס: בחיים לא.

יצחק פינדרוס: אין לו דרך.

יצחק פינדרוס: אז מה הוא צריך, לעבור גיהינום בוועדה המחוזית?

יצחק פינדרוס: אני רוצה שהוא יבוא לראש העיר, לכל ראש עיר ויגיד לו – תקשיב, אני רוצה להביא לך דיור להשכרה, אני יכול לקדם.

יצחק פינדרוס: אם לא – אתה בעצם מונע ממנו לעבוד.

יצחק פינדרוס: אין לו כלים להתמודד עם זה, אם לא תיתן לו את החוק הזה.

יצחק פינדרוס: אם מה הוא יבוא ללוד?

יצחק פינדרוס: עזוב, יישוב ערבי.

יצחק פינדרוס: לוד ועדה עצמאית?

יצחק פינדרוס: אני מעריך שלא, בלי לדעת.

איתן גינזבורג: בוא נפתח דברים - - -

קריאות: - - -

יצחק פינדרוס: לא ביקשתי לדון עכשיו על תיקון 101, לא ביקשתי לדון על הנושא של ועדות עצמאיות.

יצחק פינדרוס: זה דיון שצריך לנהל אותו.

איתן גינזבורג: אבל זה רוכב על זה, פה.

יצחק פינדרוס: לא.

יצחק פינדרוס: תוציא את המילה הזאת מפה.

יצחק פינדרוס: זה לא הגיוני.

איתן גינזבורג: כשאתה נותן לוועדה שלא מוסמכת תוספת כל כך משמעותית של שיקול דעת – של אחוזי בנייה, זה מוציא ממנה את התמריץ להפוך לעצמאית, ואנחנו רוצים שיהפכו לעצמאיות

יצחק פינדרוס: לא, היא לא יכולה.

יצחק פינדרוס: היא לא יכולה.

קריאות: - - -

יצחק פינדרוס: יש דברים שהיא לא יכולה לעשות כי היא לא עצמאית.

קריאה: אבל דיור להשכרה יש בירושלים, לא?

אמנון מרחב: עברנו ויה דולורוזה עד שהעברנו את זה.

אמנון מרחב: אבל זה מה שאני אומר – תחליטו מה אתם רוצים.

אמנון מרחב: אם אתם רוצים דיור להשכרה תעשו - - -אתם עושים רפורמה בלי רפורמה.

אמנון מרחב: לא תהיה פה עוד דירה אחת להשכיר.

קריאה: אבל החוק הזה הוא חסר משמעות.

קריאה: בוא נפרק את החוק הזה - - -

קריאות: - - -

וליד טאהא: טוב, חבר'ה, אני חושב שהנקודה - - - אז תעשו על זה דיון.

וליד טאהא: אנחנו בכל מקרה לא נצביע היום.

וליד טאהא: אנחנו גם נפתח אפשרות להסתייגויות של חברי הכנסת עד 29 לספטמבר בשעה 10:00.

וליד טאהא: לפי סדר היום שעשיתי לוועדה זה צריך להסתיים באותו יום.

יצחק פינדרוס: טכנית אתה נותן שעתיים בעצם.

וליד טאהא: למה?

וליד טאהא: בחול המועד סוכות יש לך זמן - - -

קריאות: - - -

וליד טאהא: אני חושב שמיצינו.

וליד טאהא: נגיד את ההערות שלנו, תומר רוזנר יגיד אותן.

וליד טאהא: אתם גם תעשו עבודת בית, תנו תשובות לכל השאלות והתהיות, וגם באמת – כשאתם חוזרים, תוודאו שהתוכנית מכסה את כל האוכלוסיות במדינה.

וליד טאהא: תתחילו גם לחשוב כך, אין מה לעשות – שכולם יהיו חלק ויקבלו את האחוזים שלהם, ואיך עושים את זה.

וליד טאהא: אם יש את חסם ההגדרה – איך עושים את זה.

תומר רוזנר: אז אני אנסה לסכם את ההערות שהממשלה מתבקשת להתייחס אליהן בעקבות הדברים האחרונים שהיושב-ראש אמר.

תומר רוזנר: לגבי ועדה מקומית רגילה בעניין אפשרות להגדלת אחוזים, שכיום הם 20%, לאפשר הגדלה שלהם ולבטל את ההגבלה שזה חל רק בקרקעות של רשות מקרקעי ישראל.

תומר רוזנר: לגבי הוועדות העצמאיות הייתה כאן בקשה לבחון מחדש, אל"ף, את הנושא של האחוזים שנראה לחלק מחברי הכנסת מופרז, ולבטל את ההחרגה של הפסקה הזאת מהנושא של התכנית הכוללנית, כך שוועדה עצמאית שיש לה תכנית כוללנית – התכנית הכוללנית תגבר.

תומר רוזנר: לגבי ההגדרה של דיור בהישג יד – הייתה כאן בקשה לשקול את כללי הזכאות לדיור במחיר מופחת, ובנושא של יצירת מלאי קבוע של דיור להשכרה, להבדיל ממלאי חד פעמי שבעצם מתפוגג אחרי 20 שנה.

תומר רוזנר: אני מקווה שניסחתי נכון את ההערה הזאת.

תומר רוזנר: לגבי הוראת המעבר – אתם צריכים לתת תשובה לגבי ההוראה – אולי יש לכם הצעה יותר - - -

איתן גינזבורג: והייתה הערה בנוגע של למה לא לאפשר באזורי מגורים שבהם רוצים לתת אחוזי בנייה נוספים, למה לא לאפשר שם תוספת תעסוקה, למשל – במסחר, לצורך עירוב שימושים, כדי לעודד את הדבר הזה.

שרון רופא אופיר: אז אני מצטרפת להערה הזאת ומוסיפה לה – מתוך התחשבות ברשויות שנזקקות לאזורי התעשייה האלה כעוגן כלכלי ומחכות להם.

שרון רופא אופיר: אני מדברת בעיקר על רשויות שיושבות על סוציו גבוה ואין להן כיום אזורי תעסוקה.

שרון רופא אופיר: הם חייבים את זה.

שרון רופא אופיר: דבר נוסף, שחבר הכנסת גינזבורג אמר ואני מצטרפת – האם אפשר לבדוק עדיפות למקצועות כמו מורים, שוטרים - - -

תומר רוזנר: נתוני הזכאות.

שרון רופא אופיר: לא רק מבחינת תנאי שכר.

תומר רוזנר: לא, הוא אמר שני דברים - גם מבחינת הכנסה וגם מקצועות.

תומר רוזנר: הדיון הבא שיהיה בוועדה יהיה מיד אחרי החג כך שאנחנו צריכים את התשובות היום.

וליד טאהא: אני מודה לכם, הישיבה נעולה.