ועדת העבודה והרווחה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 13, 2021-08-16 11:30

אפרת רייטן: שלום לכולם, אני רוצה לפתוח את הישיבה של ועדת העבודה והרווחה של הכנסת.

אפרת רייטן: אנחנו צריכים לדון היום בטיוטת צו בריאות העם (נגיף הקורונה החדש)(בידוד בית והוראות שונות) (הוראת שעה) (תיקון מס' 45), התשפ"א–2021.

אפרת רייטן: שוב אנחנו איתכם בענייני הרשימה שהתארכה, של המדינות שמחייבות בידוד בית לשבים מחו"ל, בין אם אתם מחוסנים ובין אם לא.

אפרת רייטן: אני רוצה לשמוע את העמדה של משרד הבריאות לגבי הצו החדש הזה, ונקיים כאן דיון עם חברי הוועדה ועם מוזמנים שנמצאים איתנו בזום, ברובם.

אפרת רייטן: מדובר בעיקר במוזמנים ששייכים באופן ישיר לעולם התעופה והתיירות, ויש להם הסתייגויות מן הרשימה שהולכת ומתארכת.

אפרת רייטן: באופן עקרוני, התהפך העיקרון – המדינות כולן נכנסות לאותו סל שמחייב בידוד בית של שבעה ימים, למעט מספר מצומצם מאוד של מדינות, שעבורן יש חובה של 24 שעות בלבד, או בדיקה – המוקדם מביניהם, ורשימה מצומצמת של מדינות, שאסור לנסוע אליהן בכלל, והן בגדר מדינות אסורות, מסוכנות ואדומות.

אפרת רייטן: מי רוצה להסביר לנו את העיקרון שעמד לנגד עיניכם בשינוי המצב?

טל פוקס: אני מהלשכה המשפטית במשרד הבריאות.

טל פוקס: היה פטור כללי מבידוד למחלימים ולמחוסנים, שחוזרים ממדינה אחת.

טל פוקס: בהתאם לעמדות גורמי המקצוע במשרד הבריאות, הוספנו רשימת מדינות שגם מחוסנים ומחלימים צריכים בידוד בחזרה מהן.

טל פוקס: את זה עשינו עד עכשיו, ועדכנו את הרשימה הזאת אחת לשבועיים.

טל פוקס: מסיבות שונות, שתפרט אילנה, אנחנו חושבים שהמדיניות הזאת בעייתית ולא מספקת.

טל פוקס: לכן, שינינו את בררת המחדל, וכך גם מחוסנים וגם מחלימים, כמו גם לא מחוסנים ולא מחלימים, כשהם חוזרים מחו"ל הם יצטרכו בידוד של 14 ימים, שניתן לקצר אותו ל-7 ימים עם שתי בדיקות שליליות.

טל פוקס: במסגרת הוראת שעה למשך 15 ימים – ככלל הכוונה לעדכן את הרשימה הזאת בכל שבועיים – רשימת מדינות שבחזרה מהן בכל זאת לא יצטרכו בידוד.

טל פוקס: כרגע מדובר ב-10 מדינות, וכשהוראת השעה הזאת תפקע, תחזור בררת המחדל, שאומרת שיש חובת בידוד מכל המדינות.

טל פוקס: אנחנו מתכוונים ליצור הוראת שעה חדשה, ששוב תהיה הקלה, למדינות שנחשוב בעוד שבועיים שאפשר לתת להן את ההקלה הזאת.

אפרת רייטן: נראה אם הבנתי.

אפרת רייטן: למשך שבועיים יש מדינות שעבורן יש הוראת שעה, והן מחויבות בבידוד מקוצר מאוד של 24 שעות בלבד.

אפרת רייטן: כאשר עוברים השבועיים, אתם מעדכנים את הוראת השעה הזאת, בהתאם לנתונים שאתם מקבלים כמה ימים לפני כן, ואז יכול להיות שהרשימה הזאת תתארך או תתקצר.

טל פוקס: בכל מקרה, היא כנראה תשתנה.

אפרת רייטן: זאת הוראת שעה שתשתנה בהתאם לנתונים, וזה עבור המדינות שחלה עליהן חובת בידוד של 24 שעות בלבד.

אפרת רייטן: לכל שאר המדינות יש חובת בידוד של שבועיים, או שבוע אחרי בדיקות.

אפרת רייטן: בעצם, הציבור, סוכני הנסיעות, התיירות וכולם צריכים להתעדכן בכל שבועיים, כדי לדעת מאלו מדינות, החוזרים משם, ולא משנה אם אתה מחוסן או לא, צריכים להיכנס לבידוד מקוצר.

טל פוקס: נכון.

טל פוקס: אני אציין שמבחינת הסמכות אפשר לשנות את הרשימה גם באמצע התקופה, אבל אין כוונה כזאת.

טל פוקס: כמובן, אם יהיה מצב חירום, נשנה את הרשימה גם באמצע התקופה, אם יהיה צורך, אבל אז נצטרך להגיע לוועדה ולקבל את האישור.

טל פוקס: בעצם אנחנו נצטרך אישור לשינוי באמצע התקופה.

טל פוקס: אם נשנה רק בסוף התקופה, לא נצטרך את אישור הוועדה כדי להוסיף או לגרוע מדינות.

טל פוקס: אנחנו מבקשים מכם עכשיו לאשר שינוי גורף של בררת המחדל.

אפרת רייטן: אילנה, בבקשה.

אילנה גנס: אני ראש מטה בריאות הציבור במשרד הבריאות.

אילנה גנס: אני מניחה שכולכם עוקבים אחרי נתוני התחלואה במדינת ישראל וגם בעולם, אולי בצורה קצת פחות הדוקה מאיתנו.

אילנה גנס: אחד הדברים שאנחנו רואים כל הזמן, הוא העלייה החדה מאוד, שחלה במיוחד בשבועות האחרונים.

אילנה גנס: אנחנו נמצאים היום קצת פחות מחודשיים מתחילת גל התחלואה הנוכחי, ובשבוע הזה אנחנו עם פי 300 במספר המאומתים החדשים ליממה, בהשוואה למה שהיינו.

אפרת רייטן: במדינה.

אפרת רייטן: אנחנו מדברים על ישראל.

אילנה גנס: כן, בישראל.

אילנה גנס: אי-אפשר להסתכל על חו"ל ולנתק אותו מתמונת המצב של התחלואה במדינת ישראל.

אפרת רייטן: אבל אחת הטענות העיקריות שעולות, היא שאם המצב פה כל כך מורכב והתחלואה כל כך גבוהה, עדיף לי להיות בחו"ל כי הסיכוי שאני אדבק שם, פחות מאשר בארץ.

אפרת רייטן: ולמה אני צריך גם חובת בידוד?

אילנה גנס: אני אציג את הנתונים, גם של תחלואה נכנסת, ובכלל את תמונת מצב התחלואה בעולם.

אילנה גנס: הבנו שהמודל הקודם כבר לא נותן לנו כלים מספיק טובים, כדי למנוע כניסת תחלואה לארץ, וזה בגלל העלייה המאוד מאוד חדה בתחלואה גם במדינות אחרות בעולם.

אילנה גנס: רוב מדינות העולם הולכות היום בעקבותינו, ואנחנו צועדים קצת קדימה, לא רק בעניין החיסונים, אלא גם במגמות התחלואה.

אילנה גנס: חלק מהמדינות התחילו, כמובן, לפנינו, אבל חלק נמצאות רק עכשיו בתחילת גל התחלואה.

אילנה גנס: אנחנו רואים מגמה של עלייה חדה מאוד בתחלואה, והמשך התפשטות של זן הדלתא, שגורם לגלי תחלואה קיצוניים ברוב מדינות העולם.

אילנה גנס: המגמה הזאת באה לידי ביטוי, ואני אשמח להציג את זה במסגרת הנתונים.

אילנה גנס: חשוב לי לציין שלא ניתן לנתק את סוגיית התחלואה המיובאת מחו"ל, מתמונת המצב הכוללת של התחלואה בארץ.

אילנה גנס: אנחנו נמצאים כרגע במצב של היקפי תחלואה מאוד גדולים, ואנחנו מנסים לצמצם אותם בכל דרך אפשרית.

אילנה גנס: אתם מכירים את כל התקנות החדשות שנכנסות בהדרגה, אם זה תו ירוק, תו סגול, תו שמח וכל המושגים שהמטרה שלהם היא לנסות להאט את קצב התפשטות התחלואה.

אילנה גנס: כפי שאמרתי קודם, תוך פחות מחודשיים עלינו פי 300 במספר המאומתים, קרוב לפי 200 במספר החולים הקשים והקריטיים, ואנחנו נמצאים עם מקדם הכפלה של 1.35.

אילנה גנס: זה אומר שבכל 10 ימים, המספרים האלה יעלו.

אילנה גנס: אם אנחנו נמצאים היום כבר סביב 6,000 מאומתים בממוצע, לקראת תחילת ספטמבר נהיה עם 12,000 מאומתים חדשים ליום.

אילנה גנס: אנחנו רוצים לפתוח את שנת הלימודים; אנחנו רוצים להמשיך לשמור על משק פתוח, לפחות באופן חלקי, עד כמה שניתן למרות המגבלות.

אילנה גנס: לכן, אנחנו מנסים להאט את המשך התפשטות התחלואה בארץ, וחלק מהתפיסה זה גם לצמצם כניסה של תחלואה מחו"ל, כולל כניסה של תחלואה כשאין לנו שום מנגנון בקרה.

אילנה גנס: הפטור שנתנו מחובת בידוד למחוסנים ולמחלימים ששבו מהרבה מאוד מדינות בעולם, הכניס לנו המון תחלואה בתקופה הזאת.

אילנה גנס: בארבעת השבועות האחרונים, 63% מכלל הנכנסים המאומתים שחזרו מחו"ל, הגיעו ממדינות שאין עליהן חובת בידוד.

אילנה גנס: אלה מספרים מאוד מאוד גדולים.

אפרת רייטן: 63% מאלו שנכנסו ממדינות שלא החלנו עליהן חובת בידוד, היו מאומתים.

אילנה גנס: נכון.

אילנה גנס: הן לא היו בקריטריונים של מדינות בסיכון מרבי, ולא באזהרת מסע חמורה.

אילנה גנס: כל מי שחזר משם, מחוסן או מחלים – כ-80% מהנוסעים לחו"ל הם מחוסנים או מחלימים – הביא המון תחלואה.

אילנה גנס: פשוט שחררנו אותם להדביק אנשים ללא שום בקרה.

אילנה גנס: מעבר לבדיקה בנתב"ג, שם הצלחנו לתפוס חלק מהם, מרביתם נכנסו וחזרו להמשך חיים רגילים ללא חובת בידוד, ללא חובת ביצוע בדיקה.

אילנה גנס: חלק מהם אכן עשו בדיקה בהמשך, מכיוון שהם פיתחו תסמינים.

אפרת רייטן: מה המשמעות של בידוד ל-24?

אפרת רייטן: אם הבדיקה הראשונה תופסת, אפשר לאתר ולמצוא מאומתים, למה צריך להחיל חובת בידוד על כולם?

אילנה גנס: מהנתונים שיש לנו, אנחנו יודעים שבין 50% ל-60% אכן נמצאים מאומתים ביום החזרה שלהם לישראל.

אילנה גנס: כל היתר נמצאים מאומתים בשלב יותר מאוחר, בתקופה של 10 ימים לאחר חזרתם לישראל.

אפרת רייטן: 50% מהאנשים שנמצאו מאומתים מגלים את זה רק שבוע אחרי?

אילנה גנס: 50% מהנתונים שיש לנו כרגע.

אילנה גנס: אחת הבעיות היא, שאנחנו לא יודעים מה אחוז החולים האמיתיים שחוזרים מחו"ל, כי הם לא נבדקים.

אילנה גנס: ברגע שאין עליהם חובת בידוד, הם לא צריכים לקצר בידוד והם לא עושים בדיקות נוספות.

אילנה גנס: מרביתם א-סימפטומטיים ואנחנו רואים שאחוז הא-סימפטומטיים, במיוחד באוכלוסייה של מחוסנים או מחלימים מאוד גבוה, ולכן אין סיכוי שהם נדבקים.

אילנה גנס: כלומר, אנחנו יכולים להניח, שעל כל אחד שאנחנו מזהים, יש לפחות אותו מספר, אם לא יותר, של א-סימפטומטיים שנדבקו, ואנחנו לעולם לא נגלה.

אפרת רייטן: אנחנו לא יודעים אם מאומתים או לא.

אפרת רייטן: אנחנו רק מבינים את ההשלכות של זה אחר כך באוכלוסייה.

אילנה גנס: נכון.

אילנה גנס: כי אנחנו רואים הדבקות.

אילנה גנס: אנחנו מזהים הרבה פעמים את ההדבקה שלהם, כי אנחנו רואים הדבקה בתוך משפחות של אותם אנשים שחזרו מחו"ל או מגעים הדוקים שלהם, שפתאום נדבקו.

אפרת רייטן: אתמול בערב שמעתי באחד הדיווחים, שגם באיסלנד יש התפרצות.

אילנה גנס: זה אירוע שאנחנו עוסקים בו החל מאתמול.

אילנה גנס: קיבלנו דיווח מאיסלנד על עשרות ישראלים, רובם אנשים מבוגרים, וכולם מחוסנים, עם אחוז הדבקה מאוד מאוד גבוה.

אילנה גנס: הם התגלו בבדיקות במהלך השהייה שלהם בתקופת הטיול, כולל מספר אנשים שמאושפזים בבית חולים במצב קשה או קריטי.

אילנה גנס: אנחנו נערכים להטסה רפואית של שניים מהם למדינת ישראל, להמשך טיפול כאן בארץ.

אילנה גנס: העלייה באיסלנד מאוד גדולה, ולא בכדי היא נוספה לרשימת המדינות באזהרת מסע חמורה.

אפרת רייטן: דנו בה בפעם הקודמת, והיה לנו קשה להבין את ההגבלה על איסלנד, כי באותו יום שבו דיברנו על זה, לא נראתה איזושהי התפרצות.

אפרת רייטן: זה גרם להרמת גבה בציבור הישראלי.

אילנה גנס: ככל שעובר הזמן, אנחנו אכן רואים את המגמה הזאת ממשיכה.

אילנה גנס: כלומר, האינדיקטורים שהסתמכנו עליהם בעבר, הם באמת אינדיקטורים מספיק רגישים.

אילנה גנס: המציאות לא הטעתה אותנו כמעט אף פעם, ומדינות שזיהינו אותם כאזהרת מסע חמורה, 99.9% אכן התממשו בהמשך ועברו לסיכון מרבי, בגלל המשך מגמת עלייה בתחלואה.

אילנה גנס: היה אחוז קטן שלא, אבל המסה העיקרית אמרה לנו שהמודל הקודם, לפחות במצב התחלואה העולמי, עשה עבודה טובה.

אילנה גנס: הצלחנו לזהות מדינות שהכניסו לנו תחלואה, וידענו לחסום אותן ולעצור אותן, או להטיל הגבלות רק עליהן.

אילנה גנס: כך, בעצם, צמצמנו משמעותית את התחלואה הנכנסת, שהייתה נכונה, מידתית ופרופורציונלית להיקף התחלואה הנכנסת.

אפרת רייטן: מה רואים בעקומה שלפנינו?

אילנה גנס: זאת עקומה של עלייה בתחלואה במדינת ישראל, שמראה לנו את העלייה המאוד מאוד מהירה.

אילנה גנס: היא מראה לנו גם את העלייה של החולים קשה.

אילנה גנס: היום בבוקר אנחנו כבר עם קרוב ל-525 חולים במצב קשה או קריטי; קרוב ל-100 מהם מונשמים.

אילנה גנס: אנחנו רואים בחודש האחרון עלייה מאוד מאוד גבוהה בקצב פטירות כתוצאה מקורונה.

אפרת רייטן: כולם מזן הדלתא?

אילנה גנס: רובם מזן הדלתא, ובחלקם גם מחוסנים ומחלימים.

אילנה גנס: מדובר בעיקר באוכלוסייה מבוגרת בתחלואה קשה.

אילנה גנס: אנחנו בהחלט רואים עדיין הבדל מאוד מאוד גדול במועילות החיסון, שממשיך להישמר, למרות שאנחנו רואים יותר הדבקות א-סימפטומטיות, או הדבקות עם תסמינים קלים גם במחוסנים ובמחלימים.

אילנה גנס: עדיין, לפי כל הנתונים שאנחנו ממשיכים לנטר על בסיס קבוע, אנחנו רואים הבדלים מאוד גדולים בתחלואה קשה, בסיכון לאשפוז ולתמותה בין מחוסנים למחלימים.

אילנה גנס: זה משהו שנשמר לאורך כל הזמן.

אפרת רייטן: אנחנו רואים איזושהי ירידה, אם אני מבינה נכון את העקומה הזאת, נכון?

אילנה גנס: אלה נתונים של סוף השבוע, ובסוף שבוע יש פחות בדיקות.

אילנה גנס: זאת מגמה שמראה לנו את אחוז הבדיקות החיוביות.

אילנה גנס: רק לצורך המחשה, לפני חודשיים בדיוק, מספר הבדיקות החיוביות במדינת ישראל עמד על 0.08% מכלל הבדיקות.

אילנה גנס: היום אנחנו על 5.3%.

אילנה גנס: כלומר, גם כאן עלינו בסדרי גודל מאוד מאוד משמעותיים, וזה משקף לנו את היקף התחלואה.

אילנה גנס: אנחנו מעריכים שהתחלואה האמיתית בארץ יותר גדולה מהמספר הזה, בגלל שלא כולם נבדקים.

אילנה גנס: אנחנו עומדים על 140,000-130,000 בדיקות במדינת ישראל.

אפרת רייטן: אין פה עדיין איזושהי מגמה של ירידה?

אפרת רייטן: לפי הגרף הזה, אני לא רואה.

אילנה גנס: לצערנו אין.

אילנה גנס: בכל הגרפים אנחנו רק במגמת עלייה, אם זה במאומתים, בקשים, ובאחוז הבדיקות.

אילנה גנס: בשקף הבא תוכלו לראות ממוצע שבועי נע של חולים.

אילנה גנס: כרגע אנחנו עומדים על סדר גודל של 5,500 ממוצע שבועי נע, ואתם יכולים לראות עקומה מאוד מאוד חדה.

אילנה גנס: רוב מדינות העולם הכניסו אותנו לרשימות האדומות שלהן, בגלל העלייה בתחלואה אצלנו, ויש הגבלת מסע.

אילנה גנס: יש חובת בידוד למי שמגיע מישראל במרבית מדינות העולם, גם באירופה וגם בארצות הברית.

אילנה גנס: אנחנו נמצאים כבר ברשימת המדינות באזהרה החמורה, הגבוהה ביותר.

אפרת רייטן: איזה מדינות, למשל?

אילנה גנס: גם בבריטניה, גם בגרמניה.

אפרת רייטן: אם אני באה מישראל לאנגליה, אני צריכה להיכנס שם לשבוע בידוד?

אילנה גנס: חיובי.

אילנה גנס: שמתי פה שלושה שקפים שמראים את שלושת הימים האחרונים.

אילנה גנס: הם נותנים תמונת תחלואה נכנסת מחו"ל, בחלוקה לשלוש קטגוריות, כפי שסיווגנו במודל הקודם.

אילנה גנס: בעמודה האדומה – מדינות בסיכון מרבי; בעמודה הצהובה – מדינות באזהרת מסע חמורה; בעמודה הכחולה – מדינות שחלה לגביהן חובת ל-24 שעות בלבד.

אילנה גנס: כמובן, כל זה מתייחס למחוסנים ולמחלימים.

אפרת רייטן: מה זה אוכלוסיות מיוחדות?

אילנה גנס: הכוונה להדבקה חוזרת במחלימים.

אילנה גנס: אנחנו עושים מעקב נפרד אחרי חוזרי חו"ל, על הדבקות חוזרים במחלימים, כי זה מייצר לנו הרבה אינדיקציות מקצועיות, ואנחנו לוקחים אותן בחשבון בקביעת מדיניות.

אפרת רייטן: תנסי לצלול לתוך זה.

אפרת רייטן: זה שקף שמראה לנו ספציפית לגבי אוכלוסיות שהתחסנו?

אילנה גנס: אתם רואים כאן בעצם חוזרי חו"ל, ותסתכלו בעיקר על שלוש העמודות הצבעוניות שיש במרכז, וגם על הנתונים בסך הכול.

אילנה גנס: אנחנו רואים שבאותו תאריך ספציפי, נכנסו 217 חולים מאומתים מחו"ל, מתוכם, 141 מחוסנים.

אילנה גנס: אתם יכולים לראות ש-40 ומשהו נכנסו ממדינות בסיכון מרבי, כאשר המדינות היותר דרמטיות הן טורקיה והמדינות החדשות שנכנסו לרשימה הזאת לאחרונה.

אילנה גנס: גם מדינות באזהרת מסע חמורה – אנחנו רואים מספר מדינות שמכניסות לנו תחלואה יותר משמעותית.

אילנה גנס: אפשר לראות כאן גם את ארצות הברית וגם את צרפת, שעלתה בתקופה האחרונה.

אילנה גנס: רואים כאן הרבה מדינות שמוסיפות לנו תחלואה.

אילנה גנס: אכן, יותר ממחצית מהחולים נכנסים ממדינות, שבהן זיהינו את העלייה של התחלואה, סיווגנו אותן והחמרנו בהן לגבי המדיניות, כולל חובת בידוד בחזרה לישראל.

אפרת רייטן: גם במדינות עם רמת סיכון מרבית, מדינות אדומות, וגם במדינות עם אזהרה חמורה, אני רואה לא מעט את הספרה אפס.

אילנה גנס: נכון.

אילנה גנס: אלה מדינות שכמעט אין לנו נסיעות לשם.

אפרת רייטן: צ'כיה – אפס.

אילנה גנס: נכון.

אילנה גנס: באותו תאריך לא הגיע משם אף אחד חולה.

אילנה גנס: שוב, אלה נתונים שמסתכלים על תאריך מסוים, אבל שמתי כמה תאריכים כאלה להמחשה.

אפרת רייטן: בולגריה היא בעמודה הכחולה – מדינות שלא חלה עליהן חובת בידוד.

טל פוקס: היא עברה ב-11, אבל זאת בעצם ההתגלות שלה עוד לפני כן.

אילנה גנס: אנחנו סופרים חולים מאומתים עשרה ימים אחורה.

אילנה גנס: לא רק מי שנכנסו ואומת בכניסה לנתב"ג, אלא כל מי שאומת במהלך עשרה ימים ממועד כניסתו לישראל מאותה מדינה.

אפרת רייטן: כאן יש 20 אנשים שהגיעו מבולגריה ואומתו.

אפרת רייטן: בולגריה הייתה ברשימת המדינות שלא צריכות בידוד, ועכשיו היא כבר ברשימת המדינות שצריכות בידוד למשך שבוע.

אפרת רייטן: ארצות הברית – 35 מאומתים.

אפרת רייטן: אני זוכרת ששאלתי אתכם גם בפעם הקודמת, האם אחוז המאומתים מכלל החוזרים, זאת אינדיקציה שאתם לוקחים בחשבון כשאתם מחליטים עבור מדינה?

אפרת רייטן: 35 אנשים שחזרו מארצות הברית מאומתים הם מתוך 5,000 אנשים?

אילנה גנס: בוודאי.

אילנה גנס: אנחנו תמיד מודדים את אחוז התחלואה הנכנסת, מסך הנכנסים מאותו יעד.

אילנה גנס: ודאי.

אילנה גנס: לכן זה מאוד משמעותי.

אילנה גנס: במדינות שיש איתן תעבורה משמעותית, אנחנו רואים מספרים שמכניסים לנו תחלואה.

אילנה גנס: ביחס להיקפים של התנועה לאותה מדינה, אלה אחוזים קצת יותר נמוכים.

אפרת רייטן: אני זורמת איתך קדימה לשלושת הימים שמופיעים בשקף.

אפרת רייטן: מה יש לך להגיד על צ'כיה, שבשלושתם היא אפס?

אילנה גנס: יכול להיות שפשוט לא היו טיסות או לא היו הרבה טיסות.

אילנה גנס: יש מדינות שבהן אנחנו רואים תחלואה קצת יותר נמוכה, בהשוואה למדינות אחרות, אבל כשאנחנו מסתכלים על נתונים, אנחנו מסתכלים חודש אחורה.

אילנה גנס: הסיבה ששמתי את השקפים האלה היא פחות בשביל להסתכל נקודתית על תאריך מסוים, אלא בעיקר בשביל להמחיש את העובדה שבכל יום נתון אנחנו מכניסים אחוז מאוד גבוה של חולים מאומתים, ממדינות שלא היו ברשימה, שלא חלה לגביהן חובת בידוד.

אילנה גנס: כך, בעצם, האנשים האלה נכנסים למדינת ישראל ומייצרים שרשראות הדבקה כאן בארץ.

אילנה גנס: היכולת שלנו לזהות את המגמות מספיק בזמן, להכניס את המדינות האלה לאזהרת מסע חמורה, ולהטיל על החוזרים מהן חובת בידוד, היא מאוד מאוד מוגבלת.

אפרת רייטן: לגבי צ'כיה, נדמה לי שהיא מופיעה ברשימה המצומצמת שדווקא מותר לנסוע אליה גם היום.

אילנה גנס: נכון.

אפרת רייטן: אני מסתכלת על הולנד, שחזר ממנה רק מאומת אחד.

אפרת רייטן: איך אני יכולה להסביר את זה ציבורית, כשאני מסתכלת על מאומת אחד?

אילנה גנס: כשנגיע למודל ואני אסביר על התפיסה של המדינות הירוקות, אולי זה ימחיש יותר את השיקולים שלקחנו בחשבון במסגרת גיבוש המתווה החדש.

אילנה גנס: ניסיתי להמחיש בנתונים המדגמיים של מספר תאריכים, איך אנחנו רואים את התחלואה נכנסת.

אילנה גנס: זה אומר לנו, שכמחצית מהתחלואה שמגיעה מחו"ל, מגיעה ממדינות שלא הטלנו עליהן חובת בידוד.

אילנה גנס: אלה אנשים שאם לא תפסנו אותם בשדה התעופה כחיוביים, אין לנו שום דרך ושום יכולת בקרה לשלוט על זה.

אילנה גנס: גם אם, נניח, היינו המדינה הכי חולה בעולם, וכל המדינות היו עם תחלואה פחות קשה, אנחנו מכניסים לתוכה המשך תחלואה בלי בקרה, וזה משהו לא הגיוני.

אילנה גנס: היום אנחנו מנסים בכל דרך אפשרית להאט את קצב התפשטות המגפה.

אילנה גנס: אנחנו מקווים מאוד שכל ההגבלות, גם של תו ירוק וגם של חיסון שלישי לאוכלוסיות הרגישות יותר, יסייעו לנו להאט את קצב התחלואה.

אילנה גנס: אנחנו גם מעריכים שאנחנו צריכים עוד חמישה-שישה שבועות, עד שנראה את הדעיכה של גל התחלואה הנוכחי.

אילנה גנס: בסופו של דבר, ככה בנויים גלי תחלואה, וגם אם לא נוקטים בשום הגבלות, הם מתחילים לדעוך בשלב מסוים.

אילנה גנס: זה יכול להימשך חודשיים-שלושה, ואז אנחנו מתחילים לראות ירידה באופן טבעי כי ברגע שמגיעים לאחוז מאוד גבוה של נדבקים חדשים, זה מייצר סוג של חסינות עדר.

אפרת רייטן: גם בזן הדלתא?

אילנה גנס: גם בזן הדלתא.

אילנה גנס: ראינו את הודו, ואחרי גל תחלואה מאוד קיצוני שהיה שם, ונמשך מספר חודשים, גם הודו יצאה מרשימת אזהרת מסע חמורה ומדינות בסיכון מרבי, כי התחלואה שם ירדה בצורה מאוד משמעותית.

אילנה גנס: האופי של המגפות הוא כזה, שבסופו של דבר, התחלואה נוטה לדעוך, אחרי שהיקף מאוד נרחב של אוכלוסייה אכן החלים.

אילנה גנס: עם זאת, יש זנים מאוד ספציפיים, כמו שאנחנו רואים עכשיו במקסיקו, ושם גל התחלואה לא דועך כבר מעל חצי שנה.

אילנה גנס: אנחנו יודעים שיש שם וריאנטים ספציפיים, ואנחנו מזהים אותם בוודאות.

אילנה גנס: אנחנו מעריכים שאלה וריאנטים שיודעים לגרום להדבקה חוזרת במחלימים.

אילנה גנס: ראינו את זה גם בברזיל - אירוע של הדבקה במנאוס, עם P1, שגרם להדבקה נרחבת מאוד של מחלימים.

אילנה גנס: מדינות שהגיעו ממש לחסינות עדר בגלל החלמה, וראינו בהן גלי תחלואה נוספים.

אילנה גנס: אנחנו יודעים אפידמיולוגית לקבוע חד משמעית, שיש פה הדבקה חוזרת של אנשים שהחלימו.

אפרת רייטן: יש לך שקף על הווריאנטים האלה?

אילנה גנס: כן, זה חלק מהמודל החדש.

אפרת רייטן: מעבר להתפשטות של זן הדלתא, יש חשש גם מכניסת וריאנטים חדשים מהעולם.

אפרת רייטן: דיברת על הווריאנט במקסיקו; בארצות הברית הוא גם התגלה?

אילנה גנס: כל עוד השמיים לא סגורים, אנחנו רואים תנועה של וריאנטים במדינות שונות בעולם.

אפרת רייטן: המדיניות בארצות הברית היא לסגור את השמיים?

אילנה גנס: המדיניות בארצות הברית היא לא לסגור את השמיים, ויש הגבלות יציאה ליעדים ספציפיים.

אילנה גנס: זאת מדיניות שקיימת ברוב מדינות העולם, וגם בריטניה נוקטת במדיניות דומה.

אילנה גנס: הרבה מאוד מדינות באירופה מחמירות בהגבלות גם לגבי יציאה ליעדים מסוימים, אבל בעיקר בחזרה לארץ.

אילנה גנס: הגבלת יציאה היא כלי שהוא פחות בשימוש ברוב מדינות העולם, אולי חוץ מאוסטרליה וניו זילנד, אבל הכלי של חובת בידוד הוא כלי מאוד מאוד נפוץ.

אילנה גנס: ככל שעובר הזמן, זה כולל גם מחוסנים ומחלימים, בוודאי ממדינות עם תחלואה משמעותית.

אילנה גנס: זה כלי די גורף ברוב מדינות העולם, גם באירופה וגם בארצות הברית.

אילנה גנס: בטח מדינות שהחליטו על מדיניות של מיגור התחלואה.

אילנה גנס: המדינות הירוקות הקלאסיות, כמו אוסטרליה, ניו זילנד, סינגפור, הונג קונג וטייוואן, שם זה לא משנה אם את מגיעה מחוסנת, מחלימה או מאיפה את באה.

אילנה גנס: יש עלייך חובת בידוד של 14 יום עם שלוש בדיקות באמצע, ללא ויתורים וללא פשרות.

אילנה גנס: בכל מדינות העולם אנחנו רואים את אותה מגמה עלייה קיצונית בתחלואה.

אילנה גנס: אנחנו רואים את המשך מגמת העלייה, שנוגעת כמעט בכל מדינה בעולם.

אילנה גנס: גם אם כרגע אנחנו רואים מדינות שהמצב שם עדיין לא קטסטרופה, המגמות הן של עלייה כמעט בכל המקומות בעולם.

אילנה גנס: היכולת שלנו לזהות ולתפוס את העלייה הזאת במודל הקודם, לפני שהיא מכניסה לארץ תחלואה משמעותית, לא מספיק מהירה, לצערנו.

אילנה גנס: התגובה שלנו היא תמיד באיחור מסוים.

אילנה גנס: אם קודם התבססנו על קריטריון של תחלואה נכנסת למדינות בסיכון מרבי, וגם למדינות באזהרת מסע חמורה, שהיוו את מרבית הרשימה, הרי בעצם הכנסנו אותן לרשימה, אחרי שזה הכניס לנו כבר תחלואה רבה.

אילנה גנס: במצב של תחלואה יחסית נמוכה בעולם, המודל עשה עבודה נהדרת, אבל ברגע שהתחלנו במגמת עלייה קיצונית בתחלואה בהרבה מאוד מדינות בעולם, המודל הזה הכניס לנו הרבה תחלואה.

אילנה גנס: לכן, הגענו להבנה שיש לנו צורך לשנות את התפיסה.

אפרת רייטן: ניקח את אנגליה לצורך הדיון.

אפרת רייטן: בפעם הקודמת דיברנו על זה שהתחלואה שם יורדת בסך הכול וגם ראיתי את זה בגרפים שלכם.

אפרת רייטן: אתם מתייחסים אל המדינה הזאת כמדינה שיש בה התפרצות גבוהה?

אילנה גנס: בוודאי, יש בה עדיין התפרצות גבוהה.

אילנה גנס: אנחנו גם רואים תחלואה נכנסת משמעותית מבריטניה.

אילנה גנס: בשקפים שהצגתי, יש לא מעט תחלואה שממשיכה להיכנס מישראל, ולכן היא בוודאי ובוודאי לא יכולה להיות מדינה ירוקה.

אילנה גנס: אנחנו מבינים שמבחינת וריאנטים, בריטניה לא מסכנת אותנו, כי רוב המגיעים משם מביאים לנו את אותו זן דלתא שנמצא גם בתפוצה של קרוב ל-99%, וגם בארץ בתפוצה דומה – 98%.

אפרת רייטן: אני מבינה את העיקרון הגורף, את החובה הגורפת להתייחס למדינות בצורה אחידה מבחינת הסיכון שאנחנו רואים, על אף שאנחנו מבינים שלא כל מדינה היא בעלת שיעורי תחלואה, התפרצויות ווריאנטים זהים.

אפרת רייטן: לכל מדינה יש אפיון משלה, ומקסיקו היא לא אנגליה.

אילנה גנס: נכון, אבל הדינמיות כל כך מהירה, שהיכולת שלנו לעקוב אחרי תחלואה, לעדכן, ולתת התראה מספיקה לציבור ולכל הגופים המעורבים הרלוונטיים בזמן אמת, מאוד מאוד נמוכה.

אילנה גנס: לכן, חלק מהרציונל וגם הדירקטיבה של ראש הממשלה ושל ממשלת ישראל, היא ללכת למודל שיאפשר לנו יציבות מסוימת.

אפרת רייטן: מדיניות מניעה?

אילנה גנס: כן, מדיניות שהיא יותר של מניעה.

אפרת רייטן: ברגע שאותן מגבלות חלות עליי כשאני חוזרת מאנגליה וממקסיקו, ואנחנו מבינים שזה לא אותו הדבר - - -

טל פוקס: אלה לא אותן מגבלות.

טל פוקס: יש עוד שכבה, שעדיין קיימת ואומנם צומצמה, והכוונה למדינות שהיציאה אליהן אסורה, למעט באישור חריג.

טל פוקס: מקסיקו נמצאת בין המדינות הללו, ויש שם שש מדינות החל מהיום.

טל פוקס: הרשימה צומצמה מ-14 ל-6 מדינות.

אפרת רייטן: שאסור לנסוע אליהן.

אילנה גנס: חוץ ממקרים חריגים, שאושרו על ידי ועדת החריגים.

אפרת רייטן: לא ניקח את מקסיקו כדוגמה.

אפרת רייטן: איפה נמצאת טורקיה?

אילנה גנס: גם טורקיה שם.

אילנה גנס: לצערנו, יש היום הרבה מצטיינים בתחלואה ובווריאנטים.

אילנה גנס: אנחנו בהתפרצות עולמית.

טל פוקס: הרשימה העדכנית בדיוק אושרה בוועדת החוקה.

אפרת רייטן: כדי לזקק את הדברים, השיקולים הם ההתפרצויות בעולם, הווריאנטים והמדיניות של ממשלת ישראל לנהל את המגפה היום בתוך ישראל, ולא להטיל מגבלות חמורות יותר כמו סגר, כדי שאפשר יהיה בכל זאת להשאיר את השמיים פתוחים.

אפרת רייטן: אני אוסיף ואומר לכאורה, כי יש הרבה אנשים שלא נוסעים עכשיו, בגלל המגבלה של שבוע בידוד, והנפקות של זה עבור אזרחים.

אפרת רייטן: אני מבינה נכון?

אילנה גנס: לחלוטין.

אלינה ברדץ' יאלוב: הסיפור של צ'כיה מעניין אותי בימים האחרונים.

אלינה ברדץ' יאלוב: נפגשתי שם עם השגרירות והם אומרים שיש להם 200 חולים ביום באופן קבוע, כבר תקופה ארוכה.

אלינה ברדץ' יאלוב: זה בגלל שאין להם וריאנטים?

אלינה ברדץ' יאלוב: זה בגלל שהם עושים משהו אחר?

אלינה ברדץ' יאלוב: איך אצלם זה באופן קבוע מספרים של מאות בודדות, ואצלנו רואים עלייה?

אילנה גנס: גם אנחנו היינו במשך מספר חודשים, אחרי גל התחלואה הקודם, בירידה מאוד מאוד משמעותית.

אלינה ברדץ' יאלוב: אבל אנחנו היינו עם חיסון ועשרות מאומתים, ופתאום יש עלייה לאלפים.

אלינה ברדץ' יאלוב: שם יש מאות כבר תקופה.

אילנה גנס: מהנתונים שאנחנו מכירים על צ'כיה, מדובר על כמה חודשים שבהם יש ירידה משמעותית וגם התייצבות.

אילנה גנס: אנחנו רואים גם את מקדם ההדבקה שם, שנשאר יציב מתחת ל-1.

אילנה גנס: כלומר, הם לא בעלייה.

אילנה גנס: אני לא מכירה את כל המדיניות מבחינת הגבלות שיש בצ'כיה, ואנחנו בהחלט נבדוק את זה.

אילנה גנס: את צודקת שזה נורא מעניין להסתכל על מדיניות של מדינות כאלה ואחרות, אבל רוב המדינות שמצליחות לשמור על תחלואה נמוכה לאורך זמן, הן מדינות שנוקטות במדיניות נוקשה יחסית, בכל מה שקשור לגבולות ולתנועה בין לאומית, וגם במה שקשור להתקהלויות.

אילנה גנס: אנחנו נבדוק את זה, וזה בהחלט מאוד מעניין.

אילנה גנס: אלה המגמות של התחלואה בעולם.

אילנה גנס: אתם יכולים לראות כאן שוב, שברוב המדינות העלייה מהירה, העלייה חדה.

אילנה גנס: יש עדיין קושי לעקוב אחרי התחלואה המדווחת בחלק מהיעדים, אבל גם מאלה שמדווחים, אנחנו מתרשמים ממגמת עלייה מאוד מאוד ברורה בקצב הכפלה, וגם בכמות המאומתים החדשים.

אפרת רייטן: אבל יש את השכבה למטה, עם מדינות שהן עם אפס מאומתים כמעט.

אפרת רייטן: אני יודעת שדנו בסיפור של סיני, ואולי זה גם הגיע לבית המשפט.

אפרת רייטן: כשאני מסתכלת על הגרף הזה למטה, לא נראית בו איזושהי עלייה.

אפרת רייטן: איך אנחנו מסבירים את זה?

אילנה גנס: אתם רואים פה תמונה מ-our world in data, וזה אתר שמסתמך על דיווח עצמי של המדינות.

אילנה גנס: לכן, על חלק מהן אנחנו מבינים שלא ניתן להסתמך באופן ודאי.

אילנה גנס: ניסינו לבחון הרבה מאוד סוגים של מודלים, כחלק מתהליך חשיבה וניסיון למצוא איזשהו מודל, שישקף לנו בצורה יותר טובה ונקודתית את המדינות שנכון - - -

אפרת רייטן: יש בעיה עם השקף הזה, כי הוא לא עוזר לי, לא לכאן ולא לכאן.

אפרת רייטן: הוא כבר לא אקטואלי, כי אני רואה שזה עד סוף יולי.

אילנה גנס: נכון.

אילנה גנס: קצב ההשתנות מאוד מאוד מהיר.

אפרת רייטן: אני לא יודעת מה קורה היום במצרים, ואת אומרת שזה גרף שמבוסס על דיווח עצמי.

אילנה גנס: מה שניסיתי להמחיש בגרף הזה, הוא מגמה של חודש אחורה – איפה המדינות האלה היו לפני חודש, כשהן לא היו ברשימות שלנו – ואיפה הן נמצאות היום מבחינת עלייה בהיקף התחלואה.

אילנה גנס: זאת מגמה שאנחנו רואים בהמון מדינות בעולם.

אילנה גנס: אי-אפשר לשים על שקף את כל המדינות.

אפרת רייטן: אולי צריך להשוות אותו למודלים אחרים.

אילנה גנס: נכון.

אילנה גנס: כשאנחנו מסתכלים על נתונים, זה משהו שמראה לנו את מגמת העלייה המהירה מאוד, שאנחנו רואים בהרבה מאוד מדינות בעולם.

אילנה גנס: זה מאוד מקשה עלינו בסוף לעקוב אחרי מדינות, לנסות לזהות את אותן מדינות שבהן התחלואה כבר התחילה, ולהכניס אותן לרשימת המדינות באזהרת מסע חמורה.

אילנה גנס: ראינו שהרשימה הזאת הלכה והתארכה, ודרשה מאיתנו כל הזמן התעסקות קדחתנית בקצב השתנות מאוד מאוד מהיר.

אילנה גנס: זה הקשה עלינו, הקשה על האזרחים, והקשה על כל הארגונים להתארגן מבחינת תעופה ומבחינת תיירות.

אילנה גנס: זה היה מאוד מאוד מורכב, והיה מאוד קשה לנהל את זה.

אילנה גנס: חלק מהביקורת הציבורית, הנכונה והצודקת מאוד, הייתה שמאוד קשה להתנהל בצורה של שינויים בתדירות כל כך גבוהה.

אילנה גנס: לכן, הרעיון הוא ללכת למודל, שייצר לנו קצת יותר יציבות לאורך זמן, וזה היה חלק ממערכת השיקולים ללכת למשהו אחר.

אפרת רייטן: מצד אחד אנחנו מנסים להשיג איזושהי ודאות עבור האזרחים וחברות התעופה, ומצד שני, אני לא אוהבת את המודל הספציפי הזה.

אפרת רייטן: הוא גם לא חד-משמעי.

אפרת רייטן: יש כאלה שהן בירידה, יש כאלה שהן בעלייה.

אילנה גנס: נכון.

אילנה גנס: יש מדינות שהתחילו את גל התחלואה לפנינו, כמו הודו, שירדה.

אפרת רייטן: אני מקשיבה לך, אילנה, קשב רב, ואני מבינה שמדובר כאן בביטוי של מדיניות הממשלה, שלוקחת בחשבון את הפרמטרים השונים, אבל מחילה את אותה מדיניות עבור רוב מוחלט של מדינות העולם, על אף ההבנה שיש בהן שוני.

אילנה גנס: נכון.

אילנה גנס: כמה מילים על המודל החדש.

אילנה גנס: המטרות שלנו בטווח המיידי הן לצמצם את קצב ההדבקה במדינת ישראל, ולצמצם תחלואה נכנסת.

אילנה גנס: כשאנחנו מדברים היום על כמות כל כך גדולה של מאומתים חדשים, זה שנוספים לנו כל יום 250-200 חולים חדשים, שנכנסים מחו"ל – לפחות אלה שאנחנו יודעים עליהם.

אילנה גנס: כמו שאמרתי קודם, אנחנו מעריכים שמספר המאומתים שחוזרים מחו"ל הרבה יותר גבוה ממה שאנחנו יודעים.

אפרת רייטן: זה נראה לי נכון גם למאומתים שלא חוזרים מחו"ל.

אפרת רייטן: גם שם יש כאלה שאנחנו לא יודעים עליהם.

אילנה גנס: נכון.

אילנה גנס: אנחנו מעריכים שעל כל חשיפה ידועה לחולה מאומת, יש לנו לפחות כמות כזאת של חולה מאומת, שאנחנו לא יודעים עליו.

אפרת רייטן: אם יש 5,000 חולים מאומתים ידועים ביום לפי בדיקות, אנחנו לוקחים בחשבון שיש עוד 5,000 שאנחנו לא יודעים עליהם והם חולים?

אפרת רייטן: זאת ההנחה במשרד הבריאות?

אילנה גנס: אני לא יכולה לתת את הפרופורציה המדויקת, אבל אנחנו מבינים חד-משמעית שהיקף התחלואה הנכנסת מחו"ל יותר גבוה ממה שאנחנו מכירים היום.

אילנה גנס: בסופו של דבר, כשאנחנו מנסים לכבות את המדורה כאן, במדינת ישראל, ולשמר את מרקם החיים עד כמה שיותר במשק, ומאידך ממשיכים לשפוך עוד שמן למדורה ולהביא עוד תחלואה מבחוץ – חלק מהתחלואה הזאת היא תחלואה שונה, של וריאנטים.

אילנה גנס: כבר היום אנחנו רואים וריאנטים חדשים, שמתחילים לדחוק את וריאנט דלתא במדינות שונות בעולם.

אפרת רייטן: אני אקשה בעוד שאלה בעניין הזה, ברשותכם.

אפרת רייטן: אנחנו לא רוצים 200 מאומתים שמגיעים מחו"ל, בלי קשר לווריאנטים – אנחנו לא יודעים על וריאנטים אחרים ומסוכנים שהגיעו, אנחנו מכירים את הדלתא – ואולי יש עוד 400, כי אנחנו לא יודעים על 200 נוספים.

אפרת רייטן: את אותה טענה אני יכולה להגיד על התקהלויות של 1,000 או 2,000 איש.

אפרת רייטן: גם שם אנחנו לא רוצים שיהיו עוד 100 נדבקים.

אפרת רייטן: שם אנחנו עדיין לא מטילים הגבלות; אנחנו לא מפסיקים לגמרי את ההתקהלויות.

אפרת רייטן: יבואו אנשי התיירות ויגידו: אתם מפלים אותנו.

אילנה גנס: צריך לקחת בחשבון שבסיטואציה הנוכחית, אין כלי אחד שיעשה נס.

אילנה גנס: בסוף, זה הסיכון המצרפי של כל הדברים האלה ביחד.

אילנה גנס: אנחנו מכניסים חלק מהתחלואה בגלל התקהלויות וחלק מהתחלואה בגלל אי-שימוש במסכות, וחלק מהתחלואה בגלל חזרה מחו"ל.

אילנה גנס: כל דבר כזה תורם לתחלואה נתח מסוים, ולכן כל נתח הוא בלתי מבוטל.

אילנה גנס: כשאנחנו נמצאים במאמץ עילאי להאט את קצב התחלואה, כי אנחנו רוצים לפתוח את שנת הלימודים – זאת האמירה של הממשלה, שהילדים של כולנו יחזרו ללמוד ב-1 בספטמבר – אנחנו רוצים להאט את התחלואה ולהוריד אותה כמה שיותר מהר.

אילנה גנס: כל הכלים האלה ביחד, כל אחד יתרום את חלקו היחסי, במסגרת המאמץ המשותף לצמצם תחלואה, ולהאט את קצב התפשטות המגפה.

אפרת רייטן: כל ענף או כל תחום צריך לקחת בחשבון, שיוטלו עליו מגבלות מסוימות, וייכנס גם הוא לכאורה תחת האלונקה ויתרום את חלקו היחסי.

אפרת רייטן: אם העיקרון הוא להשאיר את השמיים פתוחים, יש מגבלה של בידוד – זה בתחום התיירות.

אפרת רייטן: בתחום האירועים מדברים על כך שיש הגבלה במספר האנשים במקום סגור.

אילנה גנס: נכון.

אילנה גנס: כמעט אין היום ענף שזה לא נוגע בו בצורה כזאת או אחרת.

אילנה גנס: צריך לקחת בחשבון שאנחנו לא מדברים פה על מדיניות ארוכת טווח.

אילנה גנס: אנחנו מדברים על מצב התחלואה הנוכחי, לפי תמונת המצב הנוכחית, וכנראה בשבועות הקרובים לפחות, היא לא צפויה להשתנות בצורה מאוד מאוד אופטימית.

אילנה גנס: לפחות לתקופה הזאת אנחנו צריכים לשנס מותניים, כל אחד בתחומו, ולהבין שיש פה מחיר מסוים שכולנו נצטרך לשלם לפרק זמן קצר, על מנת לשנות את המגמה ולהתחיל לרדת בתחלואה.

אילנה גנס: אנחנו בכיוון מאוד לא טוב כרגע, גם מבחינת מספר החולים הקשים והקריטיים שנמצאים בבתי החולים.

אילנה גנס: רק אתמול היה שיח של מנכ"ל משרד הבריאות עם כל מנהלי בתי החולים.

אילנה גנס: כולם פותחים מחלקות, מגייסים כוח אדם ומכינים תשתית.

אילנה גנס: בניגוד לגלים קודמים, שם היה לנו אור בקצה המנהרה בדמות חיסונים, היום אנחנו לא יודעים לתת להם איזשהו כיוון ולהגיד לכמה זמן זה.

אילנה גנס: עד כמה נמשוך אותם עד הקצה?

אילנה גנס: האם התחלואה הזאת תיעצר?

אילנה גנס: בקצב הנוכחי, ב-1 בספטמבר נהיה עם 12,000 מאומתים ליום, עם כל המשמעות של תחלואה קשה, שתשפיע על בתי החולים, תשפיע על הטיפול, תשפיע על כמות הנפטרים ועל השרידות של מטופלים במצב קשה וקריטי.

אילנה גנס: זאת נגזרת שהיא מאוד משמעותית.

יוראי להב-הרצנו: אילנה, אני מבין את מה שאת אומרת.

יוראי להב-הרצנו: הצורך להמשיך את שגרת החיים ואת מרקם החיים במדינת ישראל חשוב.

יוראי להב-הרצנו: עם יד על הלב, אני חבר ועדת הרווחה ואין לי מושג מה ההנחיות ביחס לנסיעות לחו"ל בכל רגע נתון.

יוראי להב-הרצנו: בכל פעם שאנחנו מגיעים לפה, זה משתנה משבוע לשבוע.

יוראי להב-הרצנו: על כן, אני שותף לתחושתה של יושבת-הראש, שהדבר המרכזי להמשך מרקם החיים זה יציבות או סוג של יציבות.

יוראי להב-הרצנו: עם יד על הלב, אני לא מצליח להבין איך המדיניות שאתם משרטטים פה משבוע לשבוע משרתת את המטרה של יציבות.

יוראי להב-הרצנו: בכל פעם הרשימה משתנה.

יוראי להב-הרצנו: בהתחלה היו ארבע קטגוריות, ועכשיו יש שלוש קטגוריות.

יוראי להב-הרצנו: למה לא לעשות משהו יותר קבוע?

יוראי להב-הרצנו: אם אתם קובעים שיש איזושהי סכנה בכניסה של וריאנטים נוספים, שדוחקים את הדלתא, למה לא לעשות משהו רוחבי יותר, גם במחיר של פגיעה קשה יותר במרקם החיים, שתביא יותר יציבות?

יוראי להב-הרצנו: אני חושב שבמשוואת השיקולים הזאת, היציבות חשובה יותר מהיכולת לצאת לחו"ל.

יוראי להב-הרצנו: בהקשר הזה, תחום האירועים חשוב יותר בעיניי, ולדעת לנהל את זה, מאשר היציאה לחו"ל.

יוראי להב-הרצנו: מובן שצריך להרשות אותה, אבל שהחזרה ממנה תהיה אחידה.

אילנה גנס: זה חלק מהרעיון המסדר מאחורי המודל החדש – חובת בידוד גורפת, פרט לאותן מדינות מאוד מאוד ירוקות, שאנחנו יכולים להגיד לגביהן שמצב התחלואה שם כרגע יציב ומאוד מאוד נמוך.

יוראי להב-הרצנו: איפה נמצאת מצרים?

אילנה גנס: מצרים לא נמצאת שם.

יוראי להב-הרצנו: איך זה יכול להיות, עם הנתונים שהצגת בוועדה?

אילנה גנס: השקף של our world in data מדבר על דיווח עצמי, והוא לא תמיד נאמן.

אפרת רייטן: דיברנו על זה כשלא היית.

יוראי להב-הרצנו: בתור חבר כנסת, שהוא חבר בוועדת הרווחה שעוקב אחרי הדברים הללו, אני מגיע לכאן בכל שבוע, ובכל שבוע חלים שינויים ביחס לנסיעות לחו"ל.

יוראי להב-הרצנו: זה מערער את היכולת שלנו.

יוראי להב-הרצנו: אימא שלי היא שליחה במרסיי, ואין לי מושג אם לטוס אליה או לא, כי היא גרה במרסיי ולא ראיתי אותה כבר הרבה מאוד זמן.

יוראי להב-הרצנו: ראש הממשלה ביקש לא לטוס לחו"ל, ומבחינתי, כחלק ממרקם החיים שלי עכשיו אני לא טס לראות אותה.

יוראי להב-הרצנו: האם אני יכול?

יוראי להב-הרצנו: האם אני לא יכול?

יוראי להב-הרצנו: איפה נמצאת צרפת?

יוראי להב-הרצנו: בעבר היא הייתה צהובה, היום היא אדומה, מחר היא ירוקה.

יוראי להב-הרצנו: בלגאן.

אפרת רייטן: הדינמיות הזאת ברורה לכולם, והיא באמת מבלבלת.

אפרת רייטן: אנחנו בתקופה שהכותרת שלה היא אי ודאות.

אפרת רייטן: היא חלה על כולם, וגם על המדיניות של החוזרים והנוסעים לחו"ל.

יוראי להב-הרצנו: אם המדיניות של הממשלה היא לשמור על מרקם החיים, חלק גדול ממרקם החיים הוא יציבות.

יוראי להב-הרצנו: לכן אני אומר, שגם במחיר של החמרה יתרה על כניסת וריאנטים חדשים לישראל, שידחקו את הדלתא, אני קורא לכם לייצר איזושהי אחידות שלא משתנה בכל שבוע.

אילנה גנס: זאת בדיוק המטרה של המודל הנוכחי.

אילנה גנס: אני אציג לכם עכשיו את הקריטריונים ואת הרעיון המסדר.

אפרת רייטן: אילנה, יש הרבה אנשים שרוצים לדבר ועוד הרבה שקפים לפנינו.

אילנה גנס: אני אתמקד בדברים העיקריים.

אפרת רייטן: אני אתן לך עוד שלוש-ארבע דקות לעבור על הכול.

אפרת רייטן: את תספיקי?

אילנה גנס: כן, אני אהיה ממוקדת.

אילנה גנס: קריטריונים לסיכון מרבי – המהות של הקריטריונים לא השתנתה בצורה מאוד מאוד דרמטית.

אילנה גנס: אנחנו עדיין מדברים על סכנת כניסה של וריאנטים, שאנחנו מבינים שהם וריאנטים מסוכנים.

אילנה גנס: אנחנו מדברים גם על תחלואה משמעותית באותן מדינות היעד.

אילנה גנס: כאן, בניגוד למודל הקודם, סימנו מדינות ממש ממש בפינצטה מבחינת קריטריון של תחלואה.

אילנה גנס: כלומר, מדינות שיש בהן קצב הכפלה של שתיים ומעלה.

אילנה גנס: לצורך המחשה, במדינת ישראל אנחנו על 1.3, כלומר אנחנו מכפילים את עצמנו בכל עשרה ימים.

אילנה גנס: קצב הכפלה של 2 אומר, שבכל ארבעה-חמישה ימים, מספר החולים המאומתים החדשים באותה מדינה מוכפל.

אילנה גנס: כלומר, זה זינוק מאוד מאוד חד.

אילנה גנס: או מעל 2% שחוזרים מאותה מדינה חיוביים.

אילנה גנס: אם קודם דיברנו על 0.5% לסיכון מרבי, או 0.35% לאזהרת מסע חמורה, פה הצבנו רף מאוד מאוד גדול.

אילנה גנס: אלה מדינות שחלה לגביהן הגבלת יציאה.

אילנה גנס: אלה המדינות שאושרו בוועדת החוקה, והרשימה הזאת פורסמה.

אילנה גנס: לגבי וריאנטים, גם סוגיית הווריאנטים נשארה, אבל היום אנחנו מתייחסים לווריאנטים קצת אחרת.

אילנה גנס: אנחנו מסתכלים על שלושה פרמטרים: הציון של הווריאנט מבחינת רמת המסוכנות שלו.

אילנה גנס: אם יש לנו מספיק מידע, שאומר שהווריאנט הזה יותר מסוכן, יותר מדבק, ויש לו יכולת לדחוק וריאנטים שהם בתפוצה נרחבת – כבר היום אנחנו רואים את וריאנט AY3, וריאנט שהתחיל את דרכו בדרום אמריקה, שהולך ומתפשט ותופס תאוצה.

אילנה גנס: אנחנו רואים אותו בארצות הברית; אנחנו רואים אותו כבר בחלק ממדינות אירופה.

אילנה גנס: בחלק מהמדינות האלה הוא מתחיל לדחוק את זן הדלתא.

אילנה גנס: אנחנו לא מספיק רואים את הדחיקה המאוד משמעותית, אבל אנחנו רואים מגמה של התפשטות שלו במדינות שונות בעולם.

אפרת רייטן: במה הוא שונה מזן הדלתא?

אילנה גנס: אנחנו מעריכים שאם הוא מסוגל לדחוק את זן הדלתא, שהתבסס מעל ל-90% ברוב מדינות העולם, זה אומר שהוא בהכרח יותר מדבק.

אילנה גנס: אחרת, הוא לא היה מצליח לדחוק את הדלתא.

אילנה גנס: לפי פרסומים מדעיים ולפי מחקרים שפורסמו במהלך החודשיים האחרונים, בהם הזן הזה מוכר – הוא מוכר כבר יותר זמן, אבל בחודשיים האחרונים, בגלל קצב ההתרחבות שלו, יש עליו הרבה יותר עבודות – הוא מראה יכולת לנטרל נוגדנים בבדיקות מעבדה.

אילנה גנס: כלומר, אצל אדם מחוסן הנוגדנים פחות יעילים.

אילנה גנס: אנחנו יכולים לראות מחקר מעבדתי, שמראה שאכן, זה פוגע במועילות החיסון.

אילנה גנס: אנשים שיידבקו בזן הזה, גם אם הם מחוסנים, הסיכון שלהם להדבקה ואולי גם לתחלואה יותר משמעותית, יותר גבוה.

אילנה גנס: כשאנחנו בוחנים את רמת המסוכנות של וריאנט, אנחנו מסתכלים על ההתנהגות האפידמיולוגית שלו, עד כמה הוא מצליח לדחוק וריאנטים דומיננטיים אחרים; עד כמה הוא מסוכן מבחינה קלינית; עד כמה הוא מראה יכולת לעקוף מנגנוני חיסון במבחני מעבדה.

אפרת רייטן: הוא הבולט בינתיים מבחינת וריאנטים?

אילנה גנס: יש לנו שבעה כאלה, והם גם מפורטים בהרחבה קצת יותר גדולה, בחוות הדעת האפידמיולוגית שהעברנו גם לעיונכם.

אילנה גנס: אנחנו לוקחים פרמטר גם של צפי כניסת מאומתים עם הווריאנט, כלומר, אם לא הייתה לנו עכשיו הגבלת יציאה לאותו יעד, כמה זה היה מכניס לנו, בהתחשב בהיקפי התעבורה לפי הערכות התנועה מרשות התעופה האזרחית.

אילנה גנס: אנחנו מדברים גם על הפרמטר של מידת שכיחות הווריאנט בישראל, כלומר, דלתא כבר לא מהווה איום.

אילנה גנס: אנחנו כולנו מוצפים עם דלתא, ולכן אם מדינה מסוימת מביאה לנו רק דלתא, היא תקבל ציון מאוד מאוד נמוך בקריטריון הזה, כי זה לא מהווה מבחינתנו סיכון למדינת ישראל.

אילנה גנס: לעומת זאת, וריאנט שנמצא בתפוצה מאוד מאוד נמוכה, למשל AY3, שכבר קיים בישראל.

אילנה גנס: יש לנו 15 ריצופים, כמחצית מהם מארצות הברית, כמחצית ממדינות אחרות.

אילנה גנס: כמעט כולם חוזרי חו"ל.

אילנה גנס: אנחנו רואים אותו בארץ, אבל הוא עדיין בתפוצה מאוד מאוד נמוכה.

אילנה גנס: אנחנו רוצים לעכב את הכניסה שלו, ואנחנו מבינים שאי אפשר לעצור כל עוד יש תעופה.

אילנה גנס: אנחנו רוצים לצמצם ובטח ובטח להאט כניסה של וריאנט כזה.

אילנה גנס: קודם, בין הגל הקודם לגל התחלואה הנוכחי, זכינו לתקופת הפוגה של מספר חודשים בתחלואה, אם ייכנס עכשיו, תוך כדי תנועה, וריאנט חדש שיתחיל לדחוק את הדלתא, אנחנו לא נזכה לכמה חודשים - - -

אפרת רייטן: המשמעות של זה והתוצאה של זה הן אותו הדבר.

אפרת רייטן: גם אם הווריאנט הזה יהיה וגם אם הדלתא יהיה, מבחינת הציבור זה אותו הדבר – אותן הגבלות, אותן משמעויות בריאותיות.

אילנה גנס: אנחנו עדיין לא יודעים.

אפרת רייטן: אני מבינה שהוא יותר מדבק.

אילנה גנס: נכון.

אילנה גנס: הוא יותר מדבק, והוא גם יכול להיות יותר אלים.

אילנה גנס: מכל המחקרים שפורסמו עד היום בעולם, אין נכון לעכשיו איזשהו וריאנט, שאנחנו יכולים להגיד בוודאות לגביו שהוא עוקף את מנגנון ההגנה החיסוני באופן מוחלט.

אילנה גנס: כולם מזוהים היום במידה כזאת או אחרת - - -

אפרת רייטן: אנחנו רואים שהדלתא כבר לא - - -

אילנה גנס: נכון.

אילנה גנס: חלק מהירידה במועילות החיסון זה דלתא.

אילנה גנס: אין ספק שראינו מועילות חיסון מאוד גבוהה כנגד זן אלפא.

אילנה גנס: בזן דלתא יש לנו, כנראה, גם איזושהי דעיכה של מוגנות חיסונית בגלל שעבר זמן, בוודאי באוכלוסייה המבוגרת, שהיא הראשונה שחוסנה.

אילנה גנס: לכן אנחנו רואים יותר תחלואה בה.

אילנה גנס: גם ההדבקה היותר משמעותית, היא חלק מזן דלתא, שיודע לעקוף במידה מסוימת את מנגנוני ההגנה שמערכת החיסון שלנו יצרה, בעקבות קבלת החיסון.

אילנה גנס: כל וריאנט אחר שיצליח להתבסס, יהיה יותר מדבק, והוא כנראה יהיה פוטנטי ביכולת לעקוף.

אילנה גנס: בסופו של דבר, זאת המהות של מוטציות.

אילנה גנס: וריאנט הוא מוטציה חדשה.

אפרת רייטן: אז אנחנו מחכים לחיסון חדש?

אילנה גנס: אנחנו מקווים שלא נזדקק, אבל גם זה חלק מהפיתוחים שאנחנו מסתכלים עליהם עכשיו.

אילנה גנס: אגב, אין היום אף חיסון אחר שהוא יותר מועיל כנגד דלתא או כנגד זנים אחרים, שאנחנו כבר היום מכירים.

אפרת רייטן: סליחה על התחזית הקודרת, אבל זה נשמע שאנחנו רודפים קצת אחרי הרוח.

אפרת רייטן: הניסיונות שלנו פעם אחר פעם גם לתת עוד חיסונים, ואנחנו רואים שהזנים האלה עוקפים את החיסונים שיש, וכל פעם באים וריאנטים חדשים.

אפרת רייטן: אנחנו עם דוד שפרכר, מומחה לתעופה אזרחית.

דוד שפרכר: בוקר טוב גברתי, הייתי אומר שאני מציין בימים אלה כמעט שני דיונים עם משרד הבריאות.

דוד שפרכר: הייתי מאוד פעיל בכל שנת 2020 בוועדת הקורונה ובוועדת הכלכלה עם משרד הבריאות.

דוד שפרכר: הסוגיה שמובאת הבוקר מאוד דומה לכל מה שדנו בו בוועדת הקורונה, במהלך 2020, החל מיוני 2020.

דוד שפרכר: מצד אחד, כולנו חייבים להיתרם למאמץ הלאומי להוריד את התחלואה בישראל, ומצד שני, אי-אפשר להמשיך את הניהול כמו שהוא כרגע.

דוד שפרכר: אני חושב שהתפקיד של הכנסת בכלל, ושל הוועדה שלך בפרט, הוא לפקח, לבקר ולבדוק את מה שעושה משרד הבריאות.

דוד שפרכר: באוקטובר 2020, במסגרת ועדת הקורונה, התקבלה בכנסת החלטה שמשרד הבריאות עצמו דחה.

דוד שפרכר: הוא אמר שהקריטריונים עליהם הוא יבסס את החלטתו יהיו לפי המדדים של ארגון ECDC, של האיחוד האירופי, ושל ה-CDC האמריקאי.

דוד שפרכר: משרד הבריאות עצמו קבע את זה, ואנחנו עיגנו את זה בטקסט של הכנסת.

דוד שפרכר: והינה, במודל החדש שמובא הבוקר בפני כולם, הוא מדבר על שני מודלים: ILC ו-IHME, שמאוד רחוקים מ-ECDC ומה-CDC.

דוד שפרכר: המתמחה שלי עבדה אתמול בערב על נתונים של מדינות, שבהן לא תחול חובת בידוד של שבוע, לעומת מדינות אחרות.

דוד שפרכר: ראינו, לדוגמה, שלפי מדד ECDC באוסטריה, יש 77 חולים ל-100,000 איש.

דוד שפרכר: אני מזכיר שבאוסטריה אנשים לא יצטרכו בידוד של שבוע ימים, ולעומת זאת, בפולין יש 5.12 חולים ל-100,000, כלומר יותר מעשירית מאוסטריה, ועם זאת, כל מי שחוזר מפולין מחויב בבידוד.

דוד שפרכר: דוגמה נוספת, סיישל.

דוד שפרכר: עד לפני כשבוע הוצאה על ידי משרד הבריאות מרשימת המדינות עם סיכון שחייב בידוד של שבוע, הפכה להיות מדינה ירוקה, ומהבוקר חזרה במפתיע להיות מדינה בבידוד.

דוד שפרכר: בסיישל אנחנו רואים ירידה של למעלה מ-70% בהדבקה, והמספר נכון להבוקר הוא 46 חולים ל-100,000.

דוד שפרכר: כלומר, כמעט מחצית מאוסטריה.

דוד שפרכר: למה סיישל לא מופיעה בהחלטות של משרד הבריאות?

דוד שפרכר: או שמשרד הבריאות החליט שלא צריך להתייחס לסיישל, ואם אנחנו מתייחסים למודל של IHME, באופן מוזר, סיישל לא מופיעה בטבלה.

דוד שפרכר: יש עשרות מדינות שמופיעות שם, וסיישל לא מופיעה.

אפרת רייטן: אנחנו צריכים להתקדם.

אפרת רייטן: אתה רוצה לומר עוד הערה?

אפרת רייטן: אני רוצה שהם ישיבו לך על הנקודות הספציפיות של המודל.

דוד שפרכר: אני רוצה להגיד רק שני דברים.

דוד שפרכר: קודם כול, אני רוצה לדעת בוודאות, מה הם הקריטריונים האמיתיים.

דוד שפרכר: זה מה שדרשנו מפרופ' גרוטו ומבכירים אחרים במשרד הבריאות, כאשר הייתי עם השרה שאשא ביטון בוועדת הקורונה.

דוד שפרכר: דבר נוסף ואחרון, אני רוצה לומר שבמהלך השנה קיימנו, אני ואנשים אחרים, דיונים עם משרד הבריאות לגבי בידוד מאוד קצר, כמו שהציעה יושבת-ראש איגוד רופאי הציבור.

דוד שפרכר: לא התנגדנו לבידוד, אבל דובר על בידוד מאוד מאוד קצר ודיפרנציאלי בין מחוסנים ללא מחוסנים.

דוד שפרכר: תודה רבה לך, גברתי.

אפרת רייטן: זאת נקודה שחוזרת על עצמה.

אפרת רייטן: תודה רבה לך, עורך הדין דוד שפרכר.

אפרת רייטן: מה בעניין המודלים?

אילנה גנס: אכן, הצגנו את המודלים בקצרה באחת הישיבות הקודמות.

אילנה גנס: יש שני מודלים מרכזיים, שהעולם וגם ארגוני הבריאות בעולם מבססים על הדיווחים שלהם.

אילנה גנס: יש שונות בין המודלים, מודל אחד יותר מתייחס לסוגיות שקשורות לתמותה עודפת ולאשפוזים קשים בתוך המדינה.

אילנה גנס: ויש מודל אחר, שמסתכל יותר על התשובות הסרולוגיות, ונותן מדד אחר.

אילנה גנס: לכן, כשאנחנו מסתכלים על אותה מדינה, פעמים רבות יש הבדלים בין הדיווח העצמי שלה על התחלואה, בין דיווח במודל אחד לעומת מודל אחר.

אפרת רייטן: אלה אותם מודלים שציין עורך הדין שפרכר?

אילנה גנס: אלה אותם מודלים שגם אנחנו מתבססים עליהם לחלוטין.

אילנה גנס: אלה המודלים המקובלים, אלה הכלים המקובלים שקיימים היום בעולם.

אילנה גנס: רוב מדינות העולם עושות השוואת תחלואה.

אפרת רייטן: הוא דיבר על אוסטריה ועל פולין, ונתן נתונים שלכאורה לא מתיישבים אחד עם השני.

אפרת רייטן: איך יכול להיות שמשם חוזרים 77 מאומתים ומשם חוזרים רק 5 מאומתים, ובכל זאת ההגבלות הן על 5 אנשים ולא על 77?

אילנה גנס: אנחנו יודעים שיש שוני בנתונים ממדינות שונות, כי חלק מהמדינות מתייחסות לאינדיקציות שונות לדיגום.

אילנה גנס: יש מדינות שדוגמות רק מגעים מאוד מאוד הדוקים בתוך המשפחה, וחולים סימפטומטיים.

אילנה גנס: לא כל מגע.

אפרת רייטן: אני לא מצליחה להבין איך בוחרים - - -

אילנה גנס: קשה מאוד להשוות את זה.

אילנה גנס: אנחנו רואים תיירים או ישראלים שחוזרים ממדינות שונות בעולם, ובעלייה למטוס מציגים לנו בדיקת אנטיגן ולא בדיקת PCR, כי אלה הבדיקות שמתבצעות באותה מדינה.

אילנה גנס: המדיניות של המדינות שונה מאוד, בכל מה שקשור לביצוע בדיקות.

אילנה גנס: לכן, מאוד קשה להשוות את כולן על סקאלה אחת.

אילנה גנס: אנחנו רואים את השוני הזה כל הזמן, ואנחנו גם רואים שהמודלים לא תמיד מבצעים הערכה על כל מדינות העולם.

אילנה גנס: יש מדינות שבהן אנחנו רואים הערכה רק של מודל אחד כמו בסיישל, למשל.

אילנה גנס: אחד המודלים בכלל לא מתייחס אליה.

אילנה גנס: אני לא יודעת לתת הסבר ספציפי למה חלק מהמדינות כן מוערכות שם וחלק לא, אבל אנחנו נתקלים בדיוק באותן מגבלות של מודלים.

אילנה גנס: בזמנו, בתהליך קביעת המודל, הסתכלנו על כמה פרמטרים – גם המודלים, גם דיווח עצמי על תחלואה, ובעיקר תחלואה נכנסת.

אילנה גנס: זה פרמטר מאוד מדויק, שנתן לנו את ההערכה הכי טובה לגבי התחלואה באותה מדינת יעד שממנה הגיעו אנשים.

אפרת רייטן: אני רוצה לשמוע את משרד האוצר לפני שאנחנו עוברים לנוסח הצו ולהצבעה עליו.

אפרת רייטן: יש נציג של משרד האוצר בזום?

חיים בורובסקי: אני מאגף התקציבים באוצר, ואני אחראי, בין היתר, על תחום התעופה.

אפרת רייטן: אנחנו מדברים על עניין הבידוד של השבים מחו"ל, אבל כל מי שביקש להצטרף, אלה אנשים שנפגעים באופן ישיר מההחלטה הזאת.

אפרת רייטן: הם אומרים שאומנם לא מדובר בסגר, אבל זה סגר פר-סה עבור הענפים שלהם.

אפרת רייטן: רציתי לנצל את ההזדמנות שאתה נמצא כאן, ולשאול אותך האם יש דיונים בנושא המענקים והפיצויים לענפים שנפגעים עכשיו בצורה מאוד חמורה, במיוחד שמדובר חודשי הקיץ ועל החגים.

חיים בורובסקי: אני אתייחס, גברתי.

חיים בורובסקי: ענף התעופה שאני אחראי עליו, להבדיל מענף התיירות, באמת היה אחד הענפים הראשונים שהתחילו להיפגע כבר בפברואר-מרס, כשהקורונה עדיין לא השפיעה כל כך על החיים בישראל, אבל טיסות התחילו להתבטל.

חיים בורובסקי: הקמנו צוות במשרד האוצר ובמשרד התחבורה, לעקוב אחרי הנושא הזה ולראות איך אנחנו יכולים לסייע לחברות התעופה הישראליות, כדי לשמר תעופה ישראלית בת קיימא במדינת ישראל.

חיים בורובסקי: במרוצת השנה וחצי האחרונות נתנו סיוע לשלוש חברות התעופה: לחברת אל-על במגוון צורות, גם דרך העמדת רשת ביטחון להנפקה שהם עשו.

חיים בורובסקי: בסופו של דבר, מדינת ישראל נכנסה כבעלת מניות באל-על, ולאחרונה, ממש לפני מספר חודשים, בהסכם שבו נרכשו מראש כרטיסים עבור מערך אבטחת התעופה, דבר שנתן סיוע תזרימי לחברה של 650 מיליון שקלים.

חיים בורובסקי: גם החברות הקטנות ישראייר וארקיע קיבלו סיוע מהמדינה בדרך של מסלול ישר, נוח וייחודי בקרן לעסקים גדולים.

חיים בורובסקי: זה אפשר להן לקבל הלוואות בתנאים טובים, וגם הסכם דומה לזה של אל-על, בסדרי גודל אחרים, כי הן חברות יותר קטנות.

אפרת רייטן: חיים, פנינו קדימה.

אפרת רייטן: תספר פחות על מה שניתן עד היום.

אפרת רייטן: הלחץ הוא על החודשים האלה, אם הסגר הרביעי יגיע או לא.

אפרת רייטן: האמת היא שלא צריך להגיע לסגר; המצב הנוכחי מספיק קשה עבור חברות התעופה והתיירות.

חיים בורובסקי: ודאי.

חיים בורובסקי: ציינתי בקצרה מה עשינו, כדי שלא ישתמע, חלילה, שקפאנו על השמרים במשך שנה וחצי.

חיים בורובסקי: אנחנו יושבים כרגע עם כל החברות, ובשבועות האחרונים ישבנו איתם כמה פעמים כדי להבין את היקף הבעיה, מה המצוקה התזרימית של כל אחת מהחברות.

חיים בורובסקי: לכל אחת יש סיפור מעט שונה, ואני מניח שבזמן הקרוב מאוד נגיע לאיזשהו מתווה.

חיים בורובסקי: אנחנו לא מדברים על מענקים או על פיצוי שמסתכל אחורה, אלא על סיוע שיאפשר לקיים את החברות האלה קדימה.

חיים בורובסקי: יש כל מיני אפשרויות, ועדיין לא גיבשנו המלצה סופית בדרג המדיני.

חיים בורובסקי: אנחנו נעשה את זה בקרוב.

אפרת רייטן: זה לגבי חברות התעופה.

אפרת רייטן: אתם דנים איתן עכשיו איך אפשר לסייע להן בחודשים הקרובים.

חיים בורובסקי: נכון.

אפרת רייטן: לגבי ענף התיירות?

אפרת רייטן: זה פחות בגזרתך.

חיים בורובסקי: בדיוק.

חיים בורובסקי: אני משתדל לדבר רק על מה שאני מתעסק ומבין בו.

חיים בורובסקי: צר לי.

אפרת רייטן: הבשורה שיוצאת היא שאתם מנהלים כבר עכשיו דיונים.

אפרת רייטן: זה לא משהו שאנחנו מטאטאים הצידה, ומבינים שמדובר במשמעויות מאוד מאוד כבדות לאלפי אנשים.

אפרת רייטן: אלפים רבים של אנשים שמתפרנסים מעולם התעופה.

אפרת רייטן: אנחנו צריכים למצוא פתרון ברור ומיידי גם לכל אנשי עולם התיירות פנים וחוץ.

אפרת רייטן: זה דבר שהוא סופר-חשוב, ואנחנו ניתן לזה את הזמן בהמשך.

אפרת רייטן: חיים, תודה רבה בעניינים האלה.

אפרת רייטן: שנייה לפני ההצבעה, ביקרנו בבית החולים איכילוב, במחלקות הקורונה.

אפרת רייטן: תוך כדי זה שהיינו שם, ראינו את המחלקות נבנות, והיה אבסורד לראות את זה.

אפרת רייטן: הבנו כמה חולים באמת מגיעים היום לבתי החולים.

אפרת רייטן: שמענו שנינו את הקריאה הכמעט נואשת של הצוותים הרפואיים: צאו להתחסן.

אפרת רייטן: אנשים שלא מחוסנים חולים הרבה יותר קשה מאלה המחוסנים, אפשר ומגיעים לשם גם מחוסנים.

אפרת רייטן: המחלקות הולכות ומתמלאות, והם הפצירו בנו לקרוא בכל מקום להתחסן.

אפרת רייטן: אגב, גם לקבל סיוע בצורת מתנדבים.

אפרת רייטן: אני לא יודע עד כמה משרד הבריאות פותח את שעריו ומסייע לבתי החולים, אבל הם ממש אמרו שהם צריכים מתנדבים מכל סוג שהוא, בלי הכשרות.

אפרת רייטן: אנחנו צריכים אנשים שיענו לטלפונים, אנחנו צריכים אנשים שיעזרו לנו לקחת דברים מכאן לשם, וחבל שאחות תעשה את זה, כשהיא יכולה לטפל בחולים.

אפרת רייטן: הייתי שמחה לשים את זה לפניכם, ולבקש את תשומת הלב של משרד הבריאות.

אפרת רייטן: תעבירו את זה למי שצריך להעביר, כי נדמה לי שזה אפשרי.

אפרת רייטן: יש אנשים שרוצים להתנדב ויש אנשים שצריכים את המתנדבים, ואם זה להצלת חיים, ברור שתפקידנו להגיד לכם את זה.

אפרת רייטן: הדבר השני שעלה שם, היה לגבי החמ"ל הגריאטרי במשרד הבריאות.

אפרת רייטן: מגיעים חולים בקורונה ממוסדות גריאטריים, ומקבלים טיפול בבית החולים.

אפרת רייטן: כשמסתיים הטיפול, צריך להעביר אותם למקום אחר, אבל הם עדיין חולים בקורונה.

אפרת רייטן: צריך למצוא מקום נכון לאותם אנשים להתאשפז בו ולהמשיך להחלים, אבל להבנתי נוצר פקק במחלקת החמ"ל הגריאטרי במשרד הבריאות.

אפרת רייטן: הייתה ממש תחינה והפצרה של הצוות הרפואי, שאמרו לנו: אנחנו עובדים בטירוף, אנחנו עובדים יום וליל ועושים הכול מהר מהר.

אפרת רייטן: אנחנו מבקשים שגם בחמ"ל הגריאטרי יעשו אותו הדבר, כי מגיעים אלינו חולים חדשים ואין לנו מיטה לתת להם.

אפרת רייטן: אני מבינה שנעשים תיקונים גם בעניין הזה.

קריאה: ליאור ברק יידע יותר טוב לענות על זה.

אפרת רייטן: ליאור איתנו בזום?

אפרת רייטן: אולי הוא רוצה להגיב בעניין הזה?

ליאור ברק: יחד עם חמ"ל הגריאטריה, קופות החולים וחטיבת הרפואה במשרד אנחנו עושים המון מאמצים לשחרר במהירות האפשרית את החולים שלא צריכים להיות בבית החולים, לחלופות בבית או במוסדות אשפוז אחרים.

ליאור ברק: יוצא היום נוהל של חטיבת הרפואה, שמדבר על זמן מקסימלי של שעתיים מרגע האפשרות לשחרור ועד שנמצא מוסד חלופי, או עד שהקופה מוצאת פתרון בבית לאותו מבוטח.

ליאור ברק: בין יתר הדברים, כדי לשכלל את המנגנון ולמנוע סרבול, סוכם שיהיו נציגים של קופות החולים בחמ"ל שציינת קודם, כדי להפחית למינימום את הביורוקרטיה שיש בתהליך הזה.

ליאור ברק: חשוב לנו מאוד שקופות החולים יהיו בתהליך, כי אחת המטרות של המשרד ואחד הכלים להגדיל את הספיקה הוא לשחרר כמה שיותר אנשים לביתם.

ליאור ברק: גם במוסדות כאלה ואחרים, יש לנו מגבלות, ולכן, חשוב לנו העירוב של הקופות והקשב שלהן לאירוע הזה.

ליאור ברק: החל ממחר יהיו נציגים של הקופות בחמ"ל, בזמינות של 24/7.

אפרת רייטן: אני מבינה שזה נוהל חדש, והוא מיידי לביצוע.

אפרת רייטן: החולים ישוחררו תוך שעתיים, יהיו נציגים של קופות החולים, ואפשר יהיה לסייע לבתי החולים לשחרר את החולים ולקבל חולים חדשים.

אפרת רייטן: אני חושבת שזה צעד מאוד יעיל ומבורך, ואני מודה לכם שלקחתם את הסיפור הספציפי הזה במלוא הרצינות, וסייעתם לשטח.

אפרת רייטן: תודה רבה, ליאור.

אפרת רייטן: אולי נקריא את נוסח הצו?

יעל סלנט: הצו הזה פורסם אתמול ברשומות, ואמור להיכנס לתוקף היום.

יעל סלנט: בסמכות הוועדה לאשר את הצו כמו שהוא, לאשר חלק ממנו, להגביל את תקופת תוקפו, או לא לאשר אותו בכלל.

קריאה: הוא כבר נכנס לתוקף.

יעל סלנט: כן, הוא נכנס לתוקף.

אפרת רייטן: אנחנו לא מומחים בשולחן הזה.

אפרת רייטן: אנחנו מאוד קשובים גם לרחשי הציבור, מייצגים את הציבור, ותפקידנו גם לפקח ולבקר את עבודת הממשלה והמשרדים השונים.

אפרת רייטן: אני אחזור ואומר, שאנחנו תומכים בעמדת הממשלה, שמנסה לנהל את הסיכונים בדרך שבה היא מנהלת.

אפרת רייטן: עם זאת, ההחלטה הגורפת לסגור את כל מדינות העולם ביחס לבידוד לשבוע שלם, ללא דיפרנציאציה, גם מבחינת המקומות עצמם וגם מבחינת האנשים – מחוסנים או לא מחוסנים – זאת נקודה שקשה לנו מאוד לקבל באופן הזה.

אפרת רייטן: כמו שאמרתם, בכל שבועיים אתם דנים מחדש.

אפרת רייטן: אני חושבת שיהיה נכון להמליץ לקבל את הנוסח הזה לתקופה של חודש, וההמלצה שלנו תהיה להביא בחשבון את שני הנושאים האלה: קיצור תקופת הזמן למחוסנים, ומחשבה נוספת לגבי המדינות שניתן לקבל מהן פטור לבידוד.

אפרת רייטן: אני יודעת שזאת הייתה המדיניות עד עכשיו, ובכל זאת אני מבקשת שתחשבו עליה שוב, לקראת הצו הבא.

אפרת רייטן: היות ואני סבורה שאנחנו נמצאים עכשיו בימים קריטיים – עוד לא קיבלנו את הנתונים של החיסון השלישי ואת האפקט שלו, גם תחילת שנת הלימודים, החגים, הניסיון להימנע מסגר רביעי וכדומה – אני לא חושבת שיש לנו אפשרות להימנע מלקבל את הצו, כפי שהוא נוסח, ולתת לו תוקף לחודש הקרוב.

יעל סלנט: עד ה-11 בספטמבר?

אפרת רייטן: כן.

אפרת רייטן: אתם רוצים להעיר משהו?

יוראי להב-הרצנו: כן.

יוראי להב-הרצנו: אני מסכים עם רוח הדברים שלך, גברתי יושבת-הראש, ואני אגיד בשפה עממית שהחלום שלי הוא שהאישור של הוועדה יבוא לצד מתווה פיצויים מוסכם.

יוראי להב-הרצנו: כלומר, אנחנו מגבילים את היכולת של בעלי עסקים לעשות את העסקים שלהם, מבלי לסכם מתווה פיצויים הולם.

יוראי להב-הרצנו: שמעתי את הדברים של נציג אגף התקציבים במשרד האוצר; אני לא מצליח להבין למה לא מסכמים את מתווה הפיצויים של צוק איתן, ביחס למצב הנוכחי.

יוראי להב-הרצנו: בעולם מושלם יותר או נכון יותר או תקין יותר, היינו מאשרים את זה לצד מתווה פיצויים הולם.

יוראי להב-הרצנו: מאוד קשה לי להצביע, כשאני יודע שאני מגביל את העסקים וקושר להם את הידיים, בלי שאני נותן להם איזושהי כרית ליפול עליה.

יוראי להב-הרצנו: גופי העסקים הללו יוטחו לקרקע בלי שום משענת.

יוראי להב-הרצנו: אני מסכים עם רוח הדברים שלך ולכן אני אצביע בעד, מן הסתם.

אפרת רייטן: אני מבינה שגם נציגת משרד המשפטים רוצה להגיב.

אפרת רייטן: עורכת דין דנה רוטשילד, בבקשה.

דנה רוטשילד: אני רוצה להתייחס לכך, שהצו שמונח בפניכם, תוקפו פחות מחודש.

דנה רוטשילד: למעשה, הצו כולו הוא כהוראת שעה עד ה-12 בספטמבר, ואנחנו מדברים על תקופה של פחות מחודש.

דנה רוטשילד: התוספת מהווה הקלה, מכיוון שההצעה הפכה את בררת המחדל, כך שתוקפה אפילו קצר יותר והוא לשבועיים.

דנה רוטשילד: במקרה הזה, ככל שיהיו מדינות נוספות בעוד שבועיים בתוספת, יהיה מדובר למעשה בהקלה.

דנה רוטשילד: ההיבטים האלה לא אמורים לבוא בפני הוועדה במובן הזה, מכיוון שהם מהווים הקלה.

דנה רוטשילד: אני רציתי רק לחדד את ההיבטים האלה, מכיוון שאני לא כל כך בטוחה למה הכוונה במובן של חודש, הואיל והצו הזה, נכון לעת הזאת, הוא לתקופה של פחות מחודש.

יעל סלנט: הרי אתם מאריכים את הצו הזה מעת לעת כבר הרבה מאוד זמן, כמו שהוא.

יעל סלנט: המשמעות היא שאם הוועדה לא מגבילה את התוקף, גם ההוראה הזאת תוארך עם הצו.

יעל סלנט: ברגע שהוועדה תגביל את התוקף של זה עד ה-11.9, זאת אומרת שכאשר תבוא הארכה מה-13.9 ואילך – וכנראה שתבוא הארכה – ההוראה הזאת לא תהיה בפנים.

יעל סלנט: זה יחייב את משרד הבריאות לעשות חושבים כפי שיושבת-ראש הוועדה רצתה, ולראות האם עדיין מוצדק להמשיך עם אותו היפוך בררת מחדל, או לא.

יעל סלנט: משרד הבריאות יגיע לוועדה עם צו נוסף, והוועדה, כמו תמיד, מחויבת לפי החוק לדון.

יעל סלנט: הוועדה תדון ותחליט כפי שייראה לה באותה עת.

יעל סלנט: כלומר, אם לא נקבע את התוקף, ההוראה הזאת תתחדש בכל פעם מחדש.

דנה רוטשילד: אני מבינה.

דנה רוטשילד: אני רק מחדדת במובן הזה, שהתקופה שדוברה החודש היא תקופה ארוכה יותר.

דנה רוטשילד: אם הוועדה מעוניינת לקצר את המועד, זה יצטרך להיות פחות מחודש, כי אנחנו בעצם מדברים על צו שפוקע כרגע ב-12.9.

אפרת רייטן: בדיוק.

אפרת רייטן: לכן יעל ציינה במפורש את ה-11.9.

יעל סלנט: כדי שלא נגיע למצב שבו אנחנו קובעים הוראה מהתוקף הנוכחי של הצו, למרות שאנחנו יודעים שהצו הזה מוארך מעת לעת.

יעל סלנט: כדי לא לייצר תקלה, הוועדה רוצה איזושהי תקופה.

אפרת רייטן: אני רק אסביר את הרציונל.

אפרת רייטן: אני חושבת שיש לזה חשיבות גדולה מאוד, כשהציבור יושב ושומע את הדיונים האלה כאן, ואת ההסברים המלומדים והיסודיים באמת שאתם מביאים לכאן.

אפרת רייטן: אפשר להסכים איתם, אפשר לא, אבל קיום הדיון בכנסת על החלטות שמתקבלות בממשלה, שהציבור לא חלק מהן, חשוב מאין כמוהו.

אפרת רייטן: שאילת השאלות, השתתפות הציבור, בדיקה שלכם, כשאתם יודעים שמידי חודש אנחנו מבקשים מכם לעשות היערכות מחדש של הנתונים והבאתם אלינו ולציבור – אנחנו סבורים שזה התפקיד שלנו.

טל פוקס: אני מבינה את מה שאתם אומרים, אבל אני רוצה להגיד שיש לזה גם חסרונות.

טל פוקס: כבר בדיון הקודם התחלנו תהליך של פירוק הצו לחתיכות, כשלכל חלק בצו יש תוקף שונה.

טל פוקס: כשאנחנו מאריכים כאחת לחודש – זה מה שהתקבע מול משרד המשפטים – אנחנו תמיד שוקלים את ההוראות בצו.

טל פוקס: אנחנו לא מאריכים באופן עיוור את צו בידוד בית.

טל פוקס: אנחנו תמיד שואלים האם ההוראות שם נדרשות.

טל פוקס: ברגע שאתם אומרים: אני כוועדה שמה חלק מסוים בתוך הצו באיזשהו סימן אזהרה יותר מאשר הוראות אחרות, צריך להבין שזאת המשמעות של זה – חלק מסוים בתוך הצו יהיה בהוראת אזהרה יותר מהוראות אחרות, שאנחנו בוחנים אחת לחודש בכל מקרה.

טל פוקס: אני רוצה גם לומר שהוועדה יכולה לזמן את משרד הבריאות לכאן לתת דין וחשבון ולהציג נתונים, בלי שום קשר לשאלה האם אנחנו מביאים לכם תיקון בצו או לא.

טל פוקס: חשוב לי שתדעו, שלדעתנו כשאומרים שהתוקף של מסכות בחוץ הוא חודש, זה קצת מרוקן מתוכן את כל הרעיון שהיה, להגיע לכאן עם התיקון ולאשר אותו כאן, ולא להגיע כמו התקנות אחת לשבועיים או אחת לחודש.

טל פוקס: ברגע שזה לא משהו ספציפי, כמו המסכות – עליהן היו לכם כמה שאלות ספציפיות – וזה הופך למשהו שעושים עליו יותר ויותר תיקונים, זה מעלה איזשהו קושי.

אפרת רייטן: ברור שאנחנו מקשים עליכם את העבודה, אבל זה גם תפקידנו.

אפרת רייטן: ברור לחלוטין שאם אנחנו לא היינו קיימים והייתם יכולים להתקין צווים לנצח, אפשר היה לבטל את הכנסת.

אפרת רייטן: העניין הוא לנסות לבדוק נתונים פעם בכמה זמן, ומצד שני לנסות לייצב את הנהלים ואת ההנחיות לציבור, כדי שהציבור לא יהיה מבולבל.

אפרת רייטן: בניגוד להחלטה שדיברת עליה קודם על עטיית המסכות, החלטה שדנו בה בשבוע שעבר, שימי לב שלא ביקשנו שינויים.

אפרת רייטן: ביקשנו נתונים, וביקשנו לקיים דיון בעוד חודש.

אפרת רייטן: אנחנו אומרים שאנחנו תומכים בעיקרון, שאותו אתם רוצים לבסס, ועדיין אנחנו חושבים שהחשיבות שאנחנו נהיה כאן ונפקח על העבודה, היא מהות הוועדה שלנו.

אפרת רייטן: ככה גם הוועדות האחרות.

אפרת רייטן: אין ספק שזה מטיל עליכם עוד עבודה ועוד עומס, אבל זאת המחויבות שלנו לציבור.

אפרת רייטן: במקרה הזה, הואיל ואתם עושים בכל שבועיים בדיקות משל עצמכם, אני מניחה שהעבודה שלכם תהיה יותר קלה, ויהיו לכם יותר נתונים, כי ממילא אתם עושים את הניטור הזה.

אפרת רייטן: יכול להיות שהדברים שעלו כאן היום, אם זה לגבי קיצור ימי הבידוד, חובת הבידוד עבור מחוסנים, כן ייתנו ביטוי.

אפרת רייטן: ואם לא היינו מקיימים את הדיון הזה, אולי זה לא היה עולה אצלכם.

אפרת רייטן: יש לזה חשיבות ואני לא חושבת שאפשר לשים אותה בצד.

אפרת רייטן: אני לא רואה מניעה שנוותר על העיקרון הזה ועל מה שאנחנו חושבים.

אפרת רייטן: והינה, אתם מקבלים את גם את האישור, אבל גם ממשיכים לעבוד עם הכנסת.

יעל סלנט: כמובן שהתוספת לצו אמורה לפקוע קודם, כלומר אתם תצטרכו לתת את דעתכם לנושא של התוספת כבר לקראת ה-31 באוגוסט, ולחשוב אם תשאירו את המדינות כפי שהן.

אפרת רייטן: עוד מילה לגבי היכולת שלנו לזמן אתכם לדיווחים, בלי שום קשר.

אפרת רייטן: זה ברור וזה מובן, אבל אין ספק שכאשר פוקע הצו, זה אחרת.

אלינה ברדץ' יאלוב: רציתי להעיר הערה קטנה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני מבינה שלקראת סוף החודש אתם צריכים להוציא את כל המדינות הירוקות, לבדוק אותן שוב, ולהכניס אותן מחדש.

אילנה גנס: עושים את זה כל שבוע, כל שבוע.

יעל סלנט: והעדכון הוא אחת לשבועיים.

אלינה ברדץ' יאלוב: בסדר גמור.

אפרת רייטן: בואו נקרא את ההחלטה.

יעל סלנט: צו בריאות העם נגיף הקורונה החדש, בידוד בית והוראות שונות, הוראת שעה, תיקון מס' 45, התשפ"א-2021.

יעל סלנט: הצו הזה פורסם אתמול ברשומות ונכנס לתוקף.

יעל סלנט: בתוקף סמכותי לפי סעיף 20 1 ב' וג' וסעיף 20 ז' לפקודת בריאות העם, ולאחר שהתקיים האמור בסעיף 20 ז א 2 – זה דיון בוועדה – אני מצווה לאמור: תיקון סעיף 2.

יעל סלנט: בצו בריאות העם, נגיף הקורונה החדש בידוד בית והוראות שונות, הוראת שעה התש"ף-2020, להלן הצו העיקרי, בסעיף 2 – במקום סעיף (י) יבוא: על אף האמור בסעיף (ט) – זהו סעיף שקובע שחובת הבידוד לפי כל הסעיף הזה לא תחול על מחלים – חוזר החייב בבידוד לפי סעיף זה גם אם הוא מחלים – אמרנו שמי שמחלים הוא גם מי שהחלים וגם מי שמחוסן – לא יחול על חוזר מחלים, שהגיע לישראל מאחת המדינות המפורטות בתוספת, ולא שהה במדינה אחרת שאינה מפורטת בתוספת, ב-14 הימים שקדמו להגעתו לישראל.

יעל סלנט: וכן, הצהיר על כך עד כניסתו לישראל.

יעל סלנט: לעניין סעיף קטן זה, שהה במדינה – למעט מי ששהה עד 12 שעות בשטח שדה התעופה של אותה מדינה, ובו בלבד.

יעל סלנט: בסעיף (י)(1), המילים "על אף האמור בסעיף (ט)" – יימחקו.

יעל סלנט: ואחרי "חוזר שהוא מחלים" יבוא: שהגיע לישראל מאחת המדינות המפורטות בתוספת, כאמור בסעיף (י).

יעל סלנט: כלומר, מי שמגיע לישראל מהמדינות שמפורטות בתוספת, חייב בידוד של עד 24 שעות, או עד תוצאה שלילית של בדיקת קורונה.

יעל סלנט: תיקון סעיף 4.

יעל סלנט: בסעיף 4 לצו העיקרי, המילים "למעט האמור בסעיף (ב)" – יימחקו, וסעיף (ב) – יימחק.

יעל סלנט: הוראת שעה – בתקופה שיום ח' באלול התשפ"א, 16 באוגוסט 2021 עד יום כ"ב באלול התשפ"א, 30 באוגוסט 2021, יראו כאילו בסוף הצו העיקרי נאמר:

יעל סלנט: תוספת – סעיף 2(י), רשימת מדינות שחוזר שהוא מחלים, החוזר מהן, אינו מחויב בבידוד כאמור בסעיף 2(י): אוסטריה, אוסטרליה, הונג קונג, הונגריה, טייוואן, מולדובה, ניו זילנד, סין, סינגפור, צ'כיה.

יעל סלנט: תחילתו של צו זה ביום ח' באלול התשפ"א, 16 באוגוסט 2021.

יעל סלנט: כאמור, הוועדה מצביעה על הצו כמו שהוא, תוך הגבלת התוקף עד ה-11.9.

יעל סלנט: כמובן, הוראת השעה בתוספת תישאר כמו שהיא עד ה-30 באוגוסט.

יעל סלנט: בתוקף שלה אנחנו לא נוגעים.

אפרת רייטן: מי בעד אישור הצו עם הגבלת התוקף עד 11.9? נא להצביע.

אפרת רייטן: הצו עם הגבלת התוקף אושר.

אפרת רייטן: אין מתנגדים ואין נמנעים.

אפרת רייטן: הצו עבר לפי הנוסח הזה.

אפרת רייטן: אני רוצה להודות לכם מאוד.

אפרת רייטן: תמשיכו להצליח ולעשות את כל המאמצים לעצור את התחלואה.

אפרת רייטן: תודה רבה לכם, הישיבה נעולה.