ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 24, פרוטוקול מספר 7, 2021-08-11 09:00

שרן השכל: אני שמחה לפתוח הבוקר את ישיבת ועדת החינוך בעניין תשלומי ההורים.

שרן השכל: המתנו עד שיגיעו התשלומים האלה, ולצערי פעם אחר פעם הם מגיעים בלחץ לקראת פתיחת שנת הלימודים, בלי שניתן לנו מספיק זמן גם להתכונן לקראת.

שרן השכל: הורים שהיו להם בעיות בעניין השאלת ספרים, השאלת הספרים התחילה לפני חודש, רצו להתחיל ולא יכלו, או שחלקם פשוט עברו על החוק.

שרן השכל: לכן ביקשתי בהקדם לקבל את המסמכים ממשרד החינוך.

שרן השכל: אנחנו נקיים היום דיון מעמיק בעניין התשלומים.

שרן השכל: כל חבר כנסת יאמר את דבריו, כמובן שלארגון ההורים תהיה במה נרחבת לספר לנו קצת על האתגרים ועל הבעיות עם אותו תקציב שמשרד החינוך הביא בפנינו.

שרן השכל: אני אתן כמובן למשרד החינוך להציג את המתווה, אבל יש לנו איזושהי בעיה כאן בוועדת החינוך.

שרן השכל: להבנתי, שנה אחר שנה כבר במשך לא מעט שנים, פעם אחר פעם, חברי הכנסת מסבירים גם למשרד החינוך וגם למשרד האוצר את העקרונות של חוק חינוך חינם.

שרן השכל: רבים מאזרחי ישראל, במיוחד לאחר תקופת קורונה לא פשוטה, תקופה של התפרצות מגיפה שבה היינו במספר לא קטן של סגרים שהשפיעו בצורה דרמטית על הכלכלה הישראלית ועל התעסוקה של המון הורים, יש קושי ולא קל לעמוד בתשלומים האלה.

שרן השכל: זו חתיכת מעמסה.

שרן השכל: אני יודעת שמתקיימים פה כל שנה דיונים בהם אומרים: בשנה הבאה לא נאשר תשלומי הורים.

שרן השכל: אנחנו מבקשים לצמצם אותם ככל הניתן, וכל שנה זה לא קורה.

שרן השכל: אם לא מצמצמים ואם זה לא קורה, אני אומרת בצורה מאוד מאוד ברורה למשרד החינוך שיביא בצורה מסודרת חוק, שיסדיר בחקיקה את עניין תשלומי ההורים ולא באיזה דרך עקומה.

אמילי חיה מואטי: אנחנו נביא חוק.

שרן השכל: לא, הייתה עתירה לבית המשפט העליון, ובית המשפט העליון גם אמר שכל הדרך העקומה הזאת – אני לא צריכה לקרוא לכם את פסק הדין, אני בטוחה שאתם מכירים אותו – להעביר את זה בחוזר מנכ"ל בשנייה האחרונה, זו לא צורה.

שרן השכל: הוועדה כבר פונה למשרד החינוך ומבקשת, שאם אתם לא רוצים שכל שנה נחזור על אותה מנטרה, כן אישור, לא אישור, תביאו חקיקה מסודרת, שתוכל גם לסייע להורים שאין באפשרותם לשלם את אותם תשלומים; אמצעי גבייה הגיוניים ונורמליים איך אנחנו עושים את זה, אבל להסדיר את זה בצורה מסודרת, לא בחוזר מנכ"ל שכל שנה משתנה, כשכל פעם מחכים ולוחצים, להעביר או לא להעביר.

שרן השכל: אני אאפשר לכל חבר כנסת הזדמנות לומר את דבריו.

שרן השכל: לרשות כל חבר כנסת יעמדו מקסימום שלוש דקות.

שרן השכל: חברת הכנסת זועבי ביקשת ראשונה לדבר, אז אתן לך את רשות הדיבור, לרשותך שלוש דקות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה גברתי, יושבת ראש הוועדה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני מתנצלת שאני צריכה לצאת לפני סיום הדיון היום.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני רוצה לדבר היום על הסכנה הממשית של הפקרת עשרות אלפי ילדים וזריקתם לרחוב.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בישראל 2021 כל הזמן מדברים כאילו יש חוק חינוך חינם, אבל הוא סיסמה בלבד.

ג'ידא רינאוי-זועבי: במציאות חינוך ציבורי עולה הרבה מאוד כסף.

ג'ידא רינאוי-זועבי: משרד החינוך רוצה להחזיר את תשלומי ההורים על דברים שאמורים להיות מסובסדים על ידי בתי הספר ומערכת החינוך – טיולים, חוגים של העשרה, סל בריאות, דברים בסיסיים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני שואלת, למה להחזיר עכשיו?

ג'ידא רינאוי-זועבי: הקורונה נגמרה?

ג'ידא רינאוי-זועבי: כנראה שאני לא יודעת שהקורונה נגמרה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: שרת החינוך, ד"ר יפעת שאשא ביטון, צריכה להשאיר את הסבסוד לתשלומי הורים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני רוצה להציג בפניכם נתון אחד בלבד – על פי הנתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, כשאנחנו מסתכלים על הממוצע של הוצאה חודשית של הוצאות הורים במערכת החינוך, היא בין 150 ל-160 שקל לחודש בשנה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כשאנחנו מסתכלים ומשווים את נטל ההוצאה הזאת בין החמישון התחתון לבין החמישון העליון, עומס התשלום החודשי הזה הוא יחסית פי שלוש.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אנשים ממעמד סוציו-אקונומי נמוך משלמים פי שלוש יחסית למה שהם מכניסים בהשוואה לחמישון עליון.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני אומרת, שאי אפשר במציאות של הקורונה היום להסכים למציאות, שבה החינוך בישראל הוא רק לילדים של עשירים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

שרן השכל: חברת הכנסת אמילי מואטי, לרשותך שלוש דקות.

אמילי חיה מואטי: אני מרשה לעצמי לתהות בקול רם, למה דיונים מהסוג הזה מתקיימים בדקה התשעים, כשהתאריך הוא הכי צפוי בשנה.

אמילי חיה מואטי: אנחנו יודעים מתי זה האחד בספטמבר, ואיכשהו כל הזמן יש תחושה, גם מבחוץ, שהדברים האלה קורים ברגע האחרון ותמיד בלחץ.

אמילי חיה מואטי: אני מתנגדת לתשלומי הורים – לא אולי, לא נראה, בלי סייגים ובלי כוכביות.

אמילי חיה מואטי: זה המון כסף, אני לא צריכה להסביר את העקרונות של חינוך חינם, שכולנו מכירים בעל פה.

אמילי חיה מואטי: התפקיד שלנו כנבחרי ציבור הוא לא לסייע, אני גם מתנגדת לשימוש במושג הזה.

אמילי חיה מואטי: התפקיד שלנו הוא לפעול, להציג חזון ולשנות את המציאות.

אמילי חיה מואטי: אני מרגישה שאני חוזרת על זה כל כך הרבה פעמים, אם נמשיך ככה, נגיע למצב שאנשים מצוינים, נהדרים, גאונים, גאונים לא מזוהים, מוחות אבודים יסתובבו בתחתית הסולם החברתי, וכל מיני אנשים בינוניים, שנולדו כנראה להורים הנכונים בשכונות הנכונות ולמדו בבתי הספר הנכונים – ינהיגו את הסיפור הזה.

אמילי חיה מואטי: תשלומי הורים הם בדיוק הגשר הקטן שיכול לקבוע, מי יגיע לאן ובאיזה בתי ספר ילדים יצליחו והדלתות ייפתחו להם מעצמם, ובאיזה בתי ספר ילדים יתחפרו בבורות של עוני ושעתוק העוני, ודור שני לעוני הוא דור הרבה יותר קשה מדור ראשון לעוני, כי הרי הדברים לא מתנהלים בוואקום, הפער נפער.

אמילי חיה מואטי: על כן חברות וחברים, זו עמדתי.

אמילי חיה מואטי: אני לא רואה כמה דיונים עשויים לשנות אותה.

אמילי חיה מואטי: אנחנו צריכים לדבר על זה.

אמילי חיה מואטי: לא אתם תביאו חוק, אנחנו נביא חוק, ואתם תעזרו לנו להפוך אותו למציאות.

אמילי חיה מואטי: תודה רבה.

משה טור פז: תקציב משרד החינוך לשנה הקרובה המוצע הוא 66 מיליארד שקלים.

משה טור פז: לטעמי, מה שאנחנו הולכים לדון בו, טבלת תשלומי הורים, הוא חלק קטן מהסיפור.

משה טור פז: בסופו של דבר, טבלת תשלומי הרשות והחובה היא סוג של משחק סכום אפס: מה שנוריד כאן, לא יתקיים.

משה טור פז: אבל מה שקורה בבתי הספר זו מציאות אחרת לגמרי, יש עוד אלפי שקלים של תשלומי הורים, שהם לא בעיקר דיוננו היום, והם בעיניי לב הבעיה.

משה טור פז: הדיון הזה לא צריך להתמקד בעשירון העליון, הוא צריך להתמקד בתשעה עשירונים האחרים, שנאנקים תחת העול הכלכלי בישראל היום.

משה טור פז: אני חושב שיש כאן שלושה דברים שאנחנו צריכים לעשות, אבל קודם כל בוא נאמר את האמת: משרד החינוך חרת על דגלו תחת המנכ"ל הקודם את צמצום הפערים, והוא נכשל.

משה טור פז: בכל נתון שבידינו, צמצום הפערים בישראל לא קורה בשנים האחרונות, וזאת כנראה תוצאה של מדיניות, זה בוודאי לא מקרי.

משה טור פז: אני מצפה מאתנו קודם כל להרחיב את מוטת הדיון ולבדוק מעבר לטבלה הזו את כל נושא תשלומי ההורים במערכת החינוך.

משה טור פז: בוא נזכור, גם בנתונים שהובאו לפנינו, גביית המקסימום במערכת החינוך יכולה להגיע ל-7,000 שקלים, וזה באמת סכום שמעיק גם בעשירון העליון בישראל.

שרן השכל: במחקרים שמרכז המחקר והמידע גם יציג בפנינו, יש בתי ספר שזה מגיע גם ל-20,000 שקל.

אמילי חיה מואטי: שמעתי על 3,000 שקל בחודש.

משה טור פז: נכון.

משה טור פז: אם העשירון העליון בישראל רוצה להוציא כסף, זו זכותו, אבל אנחנו כמערכת ציבורית, לא יכולים לאפשר שבסופו של דבר ילד א' יסובסד על ידי ילד ב', כשמה שצריך להיות זה שהמדינה היא זאת שלוקחת אחריות.

משה טור פז: אני חושב שבנתונים שהוצגו לפנינו, יש ירידה לא מובנת ב-20% בסכום המלגות שמוקדש לנושא תשלומי ההורים.

משה טור פז: אני חושב שזה נושא שכן לגמרי בידינו.

משה טור פז: אנחנו צריכים לדרוש ממשרד החינוך להעלות את המלגות, לא להוריד אותן מ-120 ל-100, אלא להגדיל בהרבה.

משה טור פז: אני רוצה שאנחנו נקדם הצעת חוק, שתעשה סדר בנושא של תשלומי ההורים ותבחן מחדש את כל כללי המשחק, תתיר במקומות שרוצים להתיר, אבל תאמר את הדברים האלה: המדינה מממנת באופן מלא, וכאן אני לגמרי עם חברתי מואטי.

משה טור פז: תודה.

יוסף טייב: בוקר טוב לכולם.

יוסף טייב: הנושא הזה הוא נושא שהוא באמת רחב הרבה יותר, כמו שאמר חבר הכנסת קינלי – יש בו הרבה רטוריקה, יש בו הרבה פופוליזם ויש בו הרבה שאלות אמיתיות.

יוסף טייב: אני אפתח בנתונים, כי אין בישראל שוויון בנושא מערכת החינוך השוויונית.

יוסף טייב: לא יכול להיות שוויון, כי אם אנחנו חושבים שעיריית תל אביב למשל מקצה 8,500 שקל לתלמיד בשנה, בעיריית ירושלים – 3,000, זה ברור שהעסק כבר שונה.

יוסף טייב: שנים על שנים שהפערים האלה קיימים בתוך המערכת.

יוסף טייב: עכשיו השאלה שנשאלת היא איפה אנחנו מנסים לצמצם באמת את הפערים, כי רשויות מקומיות עשירות יכולות לממן, הורים עשירים יכולים לממן.

יוסף טייב: בדוח שמפרסם מרכז המידע של הכנסת, אנחנו יודעים שאנחנו אישרנו ל-6% מבתי הספר 5,000 שקל, ל-78% מבתי הספר הממלכתיים אישרנו 2,000 שקל, זאת אומרת שיש פה פערים גדולים.

יוסף טייב: השאלה שלנו היא – ואני חושב שחברי הכנסת קינלי וגם מואטי אמרו את זה – איפה אנחנו מצמצמים את הפערים ולא פוגעים בתלמידים שידם אינה משגת.

יוסף טייב: פה אנחנו צריכים לתת את זה לא כאיזה פתרון גלובלי לשאלות האלה, כי הורים גם יכולים לסייע לילדים שלהם במורים פרטיים.

יוסף טייב: הדברים האלה ידועים ואלה שאלות עצומות וגדולות שקיימות בכל מערכת כזאת.

יוסף טייב: לכן אני חושב שתשלומי הורים זאת הזדמנות – אני לא אומר שזה ייתן לנו פתרונות גדולים, אני בא ממחשבה שאי אפשר לפתור הכול, אבל זה ייתן לנו איזה איתות ליכולת לצמצם פערים בצורת העבודה שנעשה.

יוסף טייב: אנחנו באמת צריכים להדגיש איך אנחנו יכולים להחדיר את הרעיון שבמקומות מסוימים שתלמידים ידם אינם משגת לקבל א', ב' ו-ג' כסל החינוך שלהם, אנחנו נסייע בתקציבים, לא במובן של רדוקציה שנתחיל להגיד אין את זה ואין את זה ואין את זה, אלא כי כל מה שהורים רוצים זה להעלות את קרנם של ילדיהם ולשפר את חינוכם.

יוסף טייב: ההורים מוכנים להוציא סכומי עתק לגני ילדים, אני הלכתי לבדוק וגיליתי שהורים משלמים 5,000 שקל לחודש לגן ילדים – אני לא מדבר אתכם על 5,000 לשנה שאנחנו מאשרים.

יוסף טייב: לכן אני אומר שהוועדה הזאת יכולה לזהות את הצורך הזה במקומות שתשלומי ההורים הופכים את המעמסה על הורים קשה ובלתי אפשרית בכלל, ואז אנחנו נצמצם את הבעיה, לא נפתור את הפערים האלה, כי זה בלתי ניתן.

סימון דוידסון: לפני הרבה שנים כשהייתי צעיר ויפה ויותר גבוה, הייתי מחנך ומורה.

סימון דוידסון: אני לא אשכח יום בהיר אחד, שהיינו צריכים לצאת לטיול ולשני תלמידים לא היה הכסף לשלם.

סימון דוידסון: עמדתי מול ההורים ומול התלמידים והייתי צריך להוציא כסף מהכיס כדי שהתלמידים האלה ייצאו לטיול, וזה לא עוזב אותי.

סימון דוידסון: במדינה הזאת מערכת החינוך, וגם הספורט דרך אגב, יותר ויותר גדלים הפערים ויותר ויותר משפחות חזקות יכולות לאפשר לילדים שלהן יותר ויותר דברים במערכת הספורט ובמערכת החינוך, והמוחלשים נזרקים הצידה.

סימון דוידסון: יש נושא של 100 מיליון שקל מלגות.

סימון דוידסון: הייתי רוצה לדעת באיזו צורה אפשר להחזיר את זה חזרה ל-120 מיליון שקל לפחות; כמה מהר אותן משפחות מוחלשות מקבלות את הכסף; כמה בירוקרטיה יש בנושא הזה; ואיך אפשר לזרז את הנושא של קבלת כסף, לפחות בתמיכה, למשפחות מוחלשות?

סימון דוידסון: כי אני יודע שהחבר'ה האלה, אנשים שאין להם, עוברים שבעת מדורי גיהינום כדי לקבל את הכסף ואת העזרה, ומגיעים תמיד לרגע האחרון של דקה לפני הטיול השנתי, של דקה לפני סדנה מיוחדת לדברים כאלה ואחרים, וברגע האחרון איכשהו מסדרים להם את העזרה הזאת.

סימון דוידסון: אז אם אפשר היה לזרז את זה, שזה יהיה יותר קל, יותר פשוט, ולהגדיל לפחות את ה-100 מיליון ולהחזיר למה שהיה בעבר 120 מיליון שקל.

סימון דוידסון: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת דוידסון.

שרן השכל: חבר הכנסת רם שפע, לרשותך שלוש דקות, בוקר אור.

רם שפע: האמת שיש לי די הרבה מה להגיד ולשאול, אבל אני שואל אותך קודם, אם מרכז המחקר והמידע מציגים נתונים, יש לי המון שאלות שיכול להיות שייחסכו.

שרן השכל: אתה יכול לבחור להגיב בשלב מאוחר יותר.

רם שפע: אני מעדיף לוותר ולשמור את הזכויות לאחר כך.

שרן השכל: אין שום בעיה.

שרן השכל: בוועדה שלי אנחנו נותנים לכל חבר כנסת כמה דקות לומר את דברם לפני הכול ואז אנחנו מתחילים דיון, ובגלל זה גם אין התפרצויות באמצע הדיון.

רם שפע: הלוואי שזה יישמר ככה.

רם שפע: בינתיים החברים שלנו מהאופוזיציה עוד לא נוכחים.

שרן השכל: יש לי תחושה שהם לא יגיעו, כנראה שגם נושא החינוך ותשלומי ההורים לא נמצא בראש מעייניהם ויש להם דברים קצת יותר חשובים מהעניין הדחוף הזה.

שרן השכל: ..

רם שפע: אתמול הם דיברו אתי.

רם שפע: אני רק אגיד שאני שמח להיות פה, כל חבריי ממשרד החינוך, אני מקווה שגם אתם שמחים לראות אותי.

יהודית גידלי: אתה לא מרגיש פה דז'ה וו?

רם שפע: אני מרגיש מאוד, אבל אני שמח לראות את שרן עושה עבודה טובה, עם יהודית ואתי וכולם.

רם שפע: בקיצור, שמח.

רם שפע: יש לי גם דברים לומר אחרי זה, אבל בינתיים אני שמח להיות כאן.

שרן השכל: ניתן לך גם את הזמן.

שרן השכל: אנחנו נעבור כמובן למשרד החינוך.

שרן השכל: מי מבינכם רוצה להציג בפנינו את תכנית התשלומים לשנה הקרובה?

אינה זלצמן: אני אתחיל ואחר כך יהיו חברים שימשיכו.

שרן השכל: אני מבקשת גם להתייחס לדברים שנאמרו בעניין המלגות, להורדת הסכום של המלגות, שזה נושא מאוד מאוד קריטי, כי דווקא שם ניתן לסייע לתלמידים חסרי היכולת או אלה שידם אינה משגת.

שרן השכל: אני לא מבינה איך בשנת קורונה אנחנו מצמצמים את זה במקום להגדיל את זה.

שרן השכל: אחרי שתציגו את זה, אני רוצה להתעכב על כך ספציפית.

אינה זלצמן: בסדר גמור.

אינה זלצמן: אני אתן סקירה קצרה.

אינה זלצמן: גברתי, גם אנחנו שמחים להיות כאן ושמחים ששנת הלימודים נפתחת.

אינה זלצמן: אנחנו חוזרים ללמידה סדירה ורציפה, בהתאם למתווה החדש שפורסם.

אינה זלצמן: כדי לחזור ללמידה רציפה וסדירה, אנחנו מדברים על כך שגובה תשלומי ההורים, כפי שאמר קינלי, נותן את המענים לפעילויות רבות שקורות בבית הספר, אבל חשוב לנו להדגיש שלא חל שום שינוי בגובה תשלומי ההורים, תשלומי חובה ורשות כבר מעל עשור, מתוך הסתכלות על כל קשת התלמידים וההורים במדינת ישראל.

אינה זלצמן: חשוב לי בתחילת דבריי להגיד, שאנחנו לא יושבים פה בדקה האחרונה.

אינה זלצמן: לפי סעיף 6(ד) לחוק לימוד חובה, הסמכות לאשר את תשלומי ההורים היא בידי ועדת החינוך של הכנסת בלבד.

אינה זלצמן: מאז החורף פנינו מספר פעמים ליו"ר הכנסת לבקש לכנס את הוועדה כדי לאשר את תשלומי ההורים, אבל מדצמבר לא הייתה ועדה והיא קמה רק ב-26 ביולי, ולכן אנחנו נמצאים בעת הזאת.

אינה זלצמן: זה לא שלא ביקשנו לפני כן, יעידו על כך גם רם שפע וגם הנהגת ההורים, שאנחנו במהלך הזה קודם.

שרן השכל: כבר שלושה שבועות שמנהלת הוועדה יהודית ביקשה את הנתונים, כדי שנוכל לדון בעניין, ושלושה שבועות שלא קיבלנו את המכתב ממשרד החינוך על מנת שנוכל לדון בו.

אינה זלצמן: אני לא יודעת מה קרה באמצע, אבל אנחנו פנינו כבר מספר פעמים עוד מדצמבר.

יהודית גידלי: פניתם כשלא הייתה ועדה, אבל מרגע שהייתה ועדה לא שלחתם.

אינה זלצמן: ברור לנו ששנה שעברה הייתה שנה קשה לכולם, ואנחנו שומעים על נזקי הקורונה.

אינה זלצמן: היה לנו ברור שהשנה אנחנו צריכים גם להתייחס לכך.

אינה זלצמן: לכן השרה החלטה, בתיאום עם מירום שיף, יו"ר הנהגת ההורים, להגדיל את קרן המלגות בעוד 30 מיליון שקל, כך שמה-100 מיליון הגענו ל-130 מיליון שקלים.

אינה זלצמן: קינלי, זה עונה לשאלתך.

אינה זלצמן: יש פה באמת הסתכלות על הדברים שאתם דיברתם עליהם.

אינה זלצמן: מעבר לכך, במסגרת דיוני התקציב – ותיכף דודי ירחיב על כך – השרה הצליחה להביא בשורה ממש חשובה לציבור ההורים, ההקלה על נטל התשלומים, אם זה בבתי הספר של החוגים, אם זה במסגרות הצהרונים, אם זה בנושא צמצום פערים ובגיל הרך.

אינה זלצמן: דודי, אני מעבירה אליך את השרביט ואחר כך מחזירה אלי.

דודי מזרחי: כפי שציינה אינה, במסגרת דיוני התקציב בממשלה, משרד החינוך רשם מספר הישגים, שנוגעים בדיוק לסוגיה שלשמה התכנסנו כאן, בין היתר הקלת הנטל על ההורים.

דודי מזרחי: אנחנו מדברים על שני פרויקטים גדולים, גם ניצנים, תכנית הצהרונים, וגם תכנית החופשות בחנוכה ובפסח.

דודי מזרחי: כמו שחבר הכנסת שפע זוכר כמובן היטב משנים עברו, הנושא לא הוסדר בבסיס התקציב של המשרד, ושנה אחר שנה לפני החופשות, לא ידענו האם כן תהיה פעילות, לא תהיה פעילות, ואכן בחלק מהתקופות גם לא התרחשה הפעילות.

דודי מזרחי: ובכן, הנושאים האלה הוסדרו בבסיס תקציב משרד החינוך וזה יופיע בתקציב המדינה, שהוגש לאישור הכנסת – גם בתי הספר של החגים וגם ניצנים בחופשות, בעלות כוללת של מיליארד ו-400 מיליוני שקלים.

דודי מזרחי: בנוסף, משרד החינוך קיבל תקציב של כ-300 מיליון שקלים לצמצום פערים לטובת המשך הפעילויות, שלא הוסדרו בבסיס התקציב עבור קיום תכנית חוג לכל ילד בצפון, עבור יוצאי אתיופיה ומגזרים נוספים ופעילויות נוספות ברחבי הארץ, שנוגעות בדיוק לסוגיה הזאת של הקלת הנטל על ההורים, כדי לאפשר גם לאוכלוסיות מרקע חברתי-כלכלי חלש יותר להשתתף בפעילויות הבלתי פורמליות הללו.

דודי מזרחי: כפי שציינה אינה, בנוגע לנושא של המלגות, אנחנו נעמיד את קרן המלגות לשנת הלימודים תשפ"ב על 130 מיליון שקל כדי לתת מענה.

שרן השכל: כלומר, הגדלתם את זה ב-10 מיליון שקלים.

דודי מזרחי: נכון, צריך להגיד שלא היה תקציב מדינה מאושר משנת 2019, התקציבים האלה לא נמצאים בבסיס התקציב, ולכן מדובר על תוספת משמעותית.

דודי מזרחי: התקציב שנמצא בבסיס ב-2019 עמד על כ- - -

משה טור פז: דודי, רק הבהרה, כי קיבלנו פניות שביולי האחרון בתי הספר של החופש תוקצבו, אבל ניצנים לא היה, כלומר לא תוקצב ביולי, אז זה השינוי לקראת התקציב הקרוב?

דודי מזרחי: להוציא שנה נתונה אחת בקורונה, ניצנים לא פעל אף פעם ביולי.

דודי מזרחי: ניצנים לא תוקצב בבסיס, וכל שנה עד יום לפני, אף אחד לא ידע אם התכנית תופעל, לא תופעל, ואם כן באיזו מתכונת.

משה טור פז: אז זה השתנה עכשיו?

דודי מזרחי: וזה השתנה, ואני חושב שהדגש הכי חשוב, וזאת באמת בשורה גדולה, הוא לגבי חנוכה ופסח, זאת תכנית של כ-300 מיליון שקלים של מסגרות מסובסדות, שבעבר לא הוסדרו.

דודי מזרחי: כרגע את מוסדרות בבסיס התקציב.

דודי מזרחי: כולי תקווה, שזה יאושר גם בכנסת.

שרן השכל: כלומר, גם בחנוכה וגם בפסח יש כרגע נכון לעכשיו מסגרות מסובסדות לתלמידים?

אינה זלצמן: נכון.

שרן השכל: התשלומים שהיו בשנה שעברה, אנחנו מבינים שזו הייתה שנת קורונה ודובר על כך בוועדה הקודמת, שבמידה ולא ישתמשו, יהיו החזרים להורים על כך שלא השתמשו בתקציבים האלה.

שרן השכל: אפשר לדעת מה נעשה עם התקציב הזה, והאם הוא הוחזר להורים?

דודי מזרחי: אני מציע שסימה תתייחס.

סימה עובדיה פורצנל: כבר בתחילת אפריל תש"ף, עם פרוץ הקורונה, הוצאנו מסמך מאוד מפורט שחוזר על ההנחיות, ההנחיות להשבת תשלומי הורים שלא נעשה בהם שימוש או יתרות שנותרו בחשבון תשלומי הורים שלא השתמשו בהן, ההנחיה הקבועה גם בתקנות לימוד חובה מאז 2004 וגם בחוזרי המנכ"ל שלנו שחובה להחזיר.

סימה עובדיה פורצנל: עם פרוץ הקורונה, שבנו וחידדנו ואנחנו כל הזמן מחדדים את החובה להשיב תשלומי הורים.

סימה עובדיה פורצנל: עשינו בדיקה.

סימה עובדיה פורצנל: למעט כמה בעיות שמטופלות בקצוות, הרוב הגדול השיבו את הכספים.

שרן השכל: הרוב הגדול של בתי הספר או הרוב הגדול מתוך התקציב?

שרן השכל: על כמה אחוזים אנחנו מדברים מתוך התקציב שחזר ומה זה רוב?

סימה עובדיה פורצנל: את שואלת על תקציב או על תשלומי הורים?

שרן השכל: תשלומי הורים, כמה חזר?

סימה עובדיה פורצנל: תשלומי הורים הולכים לפי סעיפים, זאת אומרת שאם גבו בעד טיול ולא התקיים טיול, משיבים את הכסף הזה להורים, או מזכים אותם לאותו סעיף לשנה הבאה, כשהורים יכולים להגיד: אני רוצה או לא רוצה.

שרן השכל: אתם אספתם את הנתונים של סכומי הכסף?

רם שפע: הם עושים את זה מדגמית.

סימה עובדיה פורצנל: לא, אנחנו לא אוספים את סכום הכסף.

שרן השכל: או כמה מוסדות חינוך החזירו.

סימה עובדיה פורצנל: כמה מוסדות חינוך אנחנו אוספים.

סימה עובדיה פורצנל: אספנו את זה בפנייה אישית למפקחים ולמנהלים.

סימה עובדיה פורצנל: במערכת אפיק מאושרות הבקשות לתשלומי הורים, ואז שם יש פירוט, מה הכספים שגובים עבור כל אחד מהשירותים.

סימה עובדיה פורצנל: לאחר מכן הגבייה היא באחריות הרשות המקומית או הרשת, הבעלות של בית הספר.

שרן השכל: כמה בתי ספר לא החזירו תשלום הורים?

סימה עובדיה פורצנל: מעטים מאוד, בודדים.

שרן השכל: מעטים 10%?

שרן השכל: מעטים 20%?

שרן השכל: או מעטים חמישה בתי ספר?

סימה עובדיה פורצנל: אני משערת שזה בסביבות ה-10%, וכל פנייה שהגיעה אלינו, טופלה באופן מידי.

רם שפע: זאת לא אשמתכם, אבל רק צריך להבין את המנגנון.

רם שפע: המשרד אחראי על הגבייה באמצעותנו, רק שהוא לא אחראי על ההחזר.

רם שפע: מה שהוא עושה, ואני מניח שגור עובד על זה קשה, זה לנסות מדגמית לאסוף כמה שיותר נתונים, אבל סימה לא יכולה להגיד את הנתון האמיתי, אם יש 10% או 30%, היא לא יודעת.

שרן השכל: אבל היא אומרת שהיא אוספת נתונים כמה בתי ספר - - -

רם שפע: לא, היא פונה לבתי הספר ומסבירה להם בחוזר.

רם שפע: זה נעשה באפריל שהם צריכים להחזיר, רק שגם בשנה שעברה לא הצלחנו באמת לדעת בסוף כמה כסף חזר להורים, ואני גם לא יודע מה קרה השנה, ונראה לי שזאת גם שאלה די קריטית, לאור העובדה שלא אישרנו, כמה קיבלו את הכסף חזרה.

סימה עובדיה פורצנל: אני אשמח שנקיים דיון על הכללים כדי להבין אותם לעומק, כי יש חלוקה בין משרד החינוך לבין הבעלויות בבית הספר או הרשות המקומית, כשהמשרד מאשר את תשלומי ההורים, אחרי שהמפקח בודק ומאשר, והגבייה היא באחריות הרשות המקומית או הבעלות על בית הספר.

סימה עובדיה פורצנל: החשבון הוא של הרשות המקומית או של הבעלות, לא שלנו.

סימה עובדיה פורצנל: אנחנו לא יכולים להיכנס ולצפות בחשבון.

סימה עובדיה פורצנל: בשנה שעברה פנינו בצורה מאוד מאוד פרטנית באקסלים, אספנו נתונים, מן הסתם נתונים בדרך הזאת יש בהם טעויות וכו'.

סימה עובדיה פורצנל: כמובן שאנחנו מנחים בכל מה שנוגע לכללים, בכל מה שנוגע למדיניות.

סימה עובדיה פורצנל: אנחנו מפקחים, אנחנו בודקים.

סימה עובדיה פורצנל: אם יש בעיות, פונים אלינו ואנחנו מטפלים, אבל האחריות לגבייה והחשבון הוא אצל הרשות המקומית.

סימה עובדיה פורצנל: הם מנהלים אותו, זה לפי תקנות החוק, זה אפילו לא לפי חוזר מנכ"ל.

סימה עובדיה פורצנל: הם הבעלים, הם מנהלים אותו והם אלה שגובים.

סימה עובדיה פורצנל: לבקש את הדיווחים האלה זה גם מאוד קשה.

סימה עובדיה פורצנל: מאוד קשה לאסוף את הנתונים האלה, לא תמיד יש שיתוף פעולה.

שרן השכל: מירום שיף, האם בחודש האחרון הגיעו אליך הרבה תלונות שהורים לא קיבלו חזרה את הכספים שלהם?

מירום שיף: התלונות הן לא רבות.

מירום שיף: צריכים לזכור שבשנה שעברה הגבייה היתה מאוד מאוד נמוכה בבתי הספר, וגם ברוב בתי הספר, אם הם לא מחזירים, זה עובר לגבייה לשנה אחר כך, ואז מהסעיף הרלוונטי שעבר הכסף, לא גובים מעבר לסכום שמאושר פה.

מירום שיף: זה לא שאנחנו יודעים על כל תלונה ותלונה במדינת ישראל, אבל התלונות הן לא רבות, והנתונים שהמשרד אומר, אני לא יודע להעריך אותם, אבל בטח השנה הזאת הכמות נמוכה יותר.

אינה זלצמן: מירום אמר את מה שרציתי להגיד, זה יפה שאנחנו מתואמים.

אינה זלצמן: בנוגע להשאלת ספרי לימוד, ההצעה שלנו לאשר את זה לשנתיים מראש.

שרן השכל: מצוין, אני גם התקשרתי לשרת החינוך באופן אישי אחרי פנייה של יו"ר ועד ההורים הארצי, שאמר שיש הורים שעוברים על החוק, כשהם בסך הכול מנסים להשאיל ספרים לילדים שלהם.

שרן השכל: אני ביקשתי ממנה לנסות להביא לנו תקציב דו-שנתי לשנה הזו, ואז בשנה הבאה אנחנו נאשר לשנה שאחרי זה, כי הדבר האחרון שאנחנו רוצים זה שהורים יעברו על החוק באיזושהי צורה.

אמילי חיה מואטי: אם יורשה לי להגיד משהו על המנגנון של השאלת ספרים, שהוא אחד המנגנונים הכי מבריקים שהכרתי.

אמילי חיה מואטי: אני זוכרת שכאשר הבנות שלי היו בכיתות מוקדמות, זה היה עוד בתקופה שהיינו צריכות לקנות כל שנה, וזה היה כל כך מייגע ולא אקולוגי, אז כל הכבוד לעושים במלאכה, זה מנגנון נפלא.

אינה זלצמן: תודה.

אינה זלצמן: אנחנו נציג בפניכם כעת את המתווה המפורט.

יוסף טייב: גברתי, שאלה אחת בהמשך לשאלה ששאלת מקודם לגבי החזרים, שהיא חשובה.

יוסף טייב: הרי צריך לזכור שיש שני תשלומים שמשולמים, אחד בתחילת השנה והשני במחצית השנה.

יוסף טייב: יש מנגנונים שצריכים לעשות בדיקה, האם משתמשים בכסף לאור מה שהיה בתשפ"א.

יוסף טייב: לפי הדוקומנטים שפורסמו, אני רואה שכבר דנו בנושא הזה.

יוסף טייב: האם באמת עושים בו שימוש?

יוסף טייב: אולי יש מנגנון/שסתום כזה, שבמידה ולא משתמשים בכספים שמשולמים עד ה-15 בספטמבר, לא ישולם הסכום השני?

יוסף טייב: השאלה הייתה חשובה.

אינה זלצמן: באמת בשנה שעברה חלק מההחלטות פה היה לאשר סכום גבייה שהוא מחצית, חלק בהפחתה כזאת או אחרת.

אינה זלצמן: עשינו חשיבה משותפת עם הנהגת ההורים, אני חושבת שזה יותר פגע בהתנהלות השוטפת של בתי הספר, לראיה מה שקרה במסיבות סיום, בטקסי סיום ודברים נוספים שהיו.

אינה זלצמן: לכן חשבנו במשותף שהדרך הטובה ביותר היא לגבות את כלל התשלומים וללכת למהלך של החזרת התשלומים במידה ויהיה צורך.

רם שפע: אינה, מה שאמרת לכל הפחות מאוד לא מדויק.

רם שפע: מה זה פגע?

רם שפע: נחסכו מאות אלפי שקלים שההורים לא שילמו, כי הם לא למדו.

אינה זלצמן: לא דיברתי על זה, אז לא הבנת אותי נכון.

אינה זלצמן: דיברנו על כך שכשחזרנו לשגרה, היה קשה וגם לא הייתה ועדת חינוך והיו תשלומים שלא אושרו וזה יצר קושי, אפרופו פניות שפנו אליך, ולכן החשיבה היא למנוע מראש מהלך כזה.

סימה עובדיה פורצנל: אנחנו מציגים את תשלומי ההורים לאישור הוועדה וליידוע הוועדה.

סימה עובדיה פורצנל: תשלום החובה בעד ביטוח תאונות אישיות אושר על ידי הוועדה כבר ביולי 2019, ולכן אנחנו לא מבקשים שוב, הוא מאושר גם לתשפ"ב.

סימה עובדיה פורצנל: אנחנו מביאים לאישור הוועדה את תעריפי שירותי הרשות ומיידעים בתעריפי התל"ן ותשלומי רכישה מרצון.

סימה עובדיה פורצנל: כמו שאתם רואים, אנחנו חוזרים למתווה המלא של תשלומי ההורים, מכיוון שבחשיבה ובשיח עם בתי הספר ועם ההורים, אנחנו מבינים שבתי הספר זקוקים גם ליכולת להתארגן ולתכנן מראש את הפעילויות לכל שנת הלימודים, וגם לקיים אותן: את סל התרבות, מסיבות הסיום, קיום פעילות סל תרבות וצפייה בהצגות ובמופעים, לקיים מסיבת סיום כמו שראוי לסיים בסוף שלב חינוך, לקיים מסיבות כיתתיות, השאלת ספרי לימוד, שהוא נושא כל כך חשוב.

סימה עובדיה פורצנל: אני כבר אקדים ואומר, כמו שנאמר קודם, שאנחנו מבקשים בסעיף הזה לאשר את תשלומי ההורים לשנת הלימודים תשפ"ב ומראש לאשר את הגבייה לתשפ"ג, כך שבתי הספר יוכלו להיערך בזמן – ארגוני ההורים הארצי והיישובי, טיולים וסיורי של"ח.

סימה עובדיה פורצנל: בנוסף, אנחנו מביאים לאישור הוועדה את התשלום השתתפות ההורים בארוחה מתוקף חוק ארוחה יומית לתלמיד, כשהסכום הזה – אין בו שינוי לעומת לא השנה שעברה ולא קודמותיה.

סימה עובדיה פורצנל: התעריף הזה בנוי על הכנסה לנפש במשפחה.

סימה עובדיה פורצנל: התל"ן – הסכום המרבי לקיום התל"ן לא השתנה לעומת השנה שעברה ולעומת השנים הקודמות.

סימה עובדיה פורצנל: כחלק מהאיזון בין הרצון של הורים לתת לבין החשיבות של שמירה על השוויון, משרד החינוך קבע כבר לפני שנים רבות את נקודת האיזון עד חמש שעות תכנית לימודים נוספת לבקשת ההורים ובאישור ההורים בבתי הספר, עד שלוש שעות בגני הילדים, ובבתי ספר שהוגדרו כבתי ספר תורניים או בבתי ספר שהוכרו על ידי ועדת ייחודיים כבתי ספר שמובילים פדגוגיה ייחודית, ניתן לאשר עד 15 שעות תל"ן.

סימה עובדיה פורצנל: בהקשר הזה אני אומר שבשיתוף עם הנהגת הורים ארצית ובשיח איתם ובשיח עם החינוך הממלכתי-דתי, אנחנו נאשר תל"ן בממלכתי-דתי, תל"ן תורני שהוא מעבר לחמש שעות, בוועדה במחוז יחד עם המפקח ועם רפרנט תשלומי הורים ועוד מנהל המחוז ויחד עם נציג הנהגת הורים ארצית שיישב בוועדה.

סימה עובדיה פורצנל: רכישת שירותים מרצון – אתם רואים את הסכומים, הם חזרו לסכומים המלאים.

סימה עובדיה פורצנל: בשנה שעברה הרבה בתי ספר כמעט ולא גבו כספים.

סימה עובדיה פורצנל: הסעיף שבשיח עם מנהלים ומפקחים היה הסעיף שהכי סייע לבתי הספר לתת איזושהי שגרה ופעילויות, בין אם מקוונות ובין אם אחרות, הוא רכישת שירותים מרצון.

סימה עובדיה פורצנל: זה הסעיף שהרבה מאוד בתי ספר גבו אותו, ולכן אנחנו חושבים שמאוד חשוב שיתקיים.

סימה עובדיה פורצנל: הוא עומד על 125 שקלים בגני הילדים, 250 שקלים ביסודי ו-450 שקלים בעל-יסודי.

סימה עובדיה פורצנל: השתתפות ב"בית ספר מנגן" בכיתות ב'-ט'.

סימה עובדיה פורצנל: כבר בשנה שעברה יידענו את הוועדה שניתן לגבות עד 650 שקלים ברכישה מרצון עבור שימוש בכלי הנגינה.

סימה עובדיה פורצנל: הילדים מקבלים כלי נגינה ושוכרים אותם.

סימה עובדיה פורצנל: אנחנו נותנים להם את הכלים ומתחזקים אותם.

סימה עובדיה פורצנל: פעילות העשרה שכוללת מופעים, כיתות אמן, הסעות להופעות, דמי כניסה לאירועים וספר ייעודי לתכנית.

סימה עובדיה פורצנל: את כל השאר משרד החינוך והרשויות המקומיות מממנים.

סימה עובדיה פורצנל: הדבר האחרון שכבר אמרתי קודם, אנחנו כבר פונים לוועדה לקראת שנת הלימודים תשפ"ג, ביוזמה של הנהגת הורים ארצית שהציעה את זה – זו יוזמה מבורכת – לאשר כבר כעת את התשלום להשאלת ספרי לימוד.

סימה עובדיה פורצנל: הגבייה לתשפ"ג תהיה מחודש ינואר ולא כבר כעת, זאת אומרת:

סימה עובדיה פורצנל: בחודש בינואר יוכלו לגבות ולהיערך לשנה הבאה.

סימה עובדיה פורצנל: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: נעשה סבב שאלות.

שרן השכל: בנוגע לתל"ן, אני מבינה שאתם מכינים מתווה מיוחד למורי תל"ן, שככל הנראה הוא כמעט בלתי אפשרי, כי גם מהם אתם מבקשים לשמור על סוג של קפסולה, אבל אותם מורי תל"ן אמורים לעבור מכיתה לכיתה כדי להעביר את אותו שיעור.

שרן השכל: האם בשנת קורונה הנהלים שאתם מוציאים עדיין מאפשרים תל"ן?

שרן השכל: אם כן, יש לנו את אותם הסכומים, אבל אם לא, מדוע צריך לגבות אותם?

שרן השכל: אנחנו רוצים הבהרה לגבי זה ולאחר השאלות אני אתן לנציג שלהם לומר כמה מילים.

שרן השכל: נתחיל בסבב שאלות, חבר הכנסת משה.

משה טור פז: אני ראיתי בנתונים של מרכז המידע והמחקר שיש מערכות מסוימות, שלא מדווחות באפיק על תשלומי הורים, לפי הנתונים שלהם 13% מכלל המערכת, אבל במגזר החרדי מדובר במשהו גדול הרבה יותר.

משה טור פז: אני רוצה לשאול כאן את גור, האם נשקלת סנקציה על אי דיווח באפיק עד כדי עצירת תקצוב?

יובל יורגן: בחרדי זה בדיוק הפוך, 13% מדווחים.

משה טור פז: נכון, ולדבר הזה בעיניי יש השלכות רוחב.

משה טור פז: כשיש כאלה שלא מדווחים, השכנים שלהם שמדווחים מרגישים פראיירים.

משה טור פז: לטעמי צריך לבחון האם אפשר לעצור תקצוב לבתי ספר שלא מדווחים על תשלומי הורים.

שרן השכל: משרד החינוך, בבקשה לרשום את השאלה.

שרן השכל: חברת הכנסת מואטי.

אמילי חיה מואטי: אני רק רוצה להוסיף הערה לדברים שאמרתי, שבישראל תשלומי ההורים גבוהים ב-30% עד 50% מהממוצע במדינות ה-OECD.

אמילי חיה מואטי: אני חושבת שצריך להתחשב גם בזה, שזה בעיקר מרחיב פערים ולא מצמצם אותם.

סימון דוידסון: אני חוזר לשאלה ששאלתי קודם לגבי המלגות.

סימון דוידסון: הבנתי שזה עלה ל-130 מיליון שקל, שזה עדיין לא מספיק לדעתי.

סימון דוידסון: השאלה היא לגבי הבירוקרטיה של קבלת הכסף.

סימון דוידסון: אני מבקש לקבל תשובה, כיצד אותן משפחות מקבלות כסף וכמה קשה להשיג את הכסף.

אמילי חיה מואטי: הו-הו .

רם שפע: יש לי כמה שאלות.

רם שפע: באופן כללי, וזאת אולי לא אשמת אף אחד מאתנו, הדיון הזה הוא די מעוות, כי בסופו של דבר אנחנו מקבלים בהבנה שיש כמעט חמישה מיליארד – תקנו אותי אם אני טועה – תל"ן פלוס התשלומים שאנחנו אמורים לאשר פה היום, תשלומים שהורי ישראל משלמים עבור החינוך של הילדים שלהם.

רם שפע: לא משנה איך נתייחס לזה, בתפיסת עולמי זה דבר מאוד מאוד מעוות.

רם שפע: אני בטוח שקינלי ידידי, שעסק הרבה מאוד שנים בחינוך, יסכים אתי שהגיע הזמן שניתן את הדעת לא רק בדיון הזה, אלא במשהו הרבה יותר רחב, מה תפיסת העולם של משרד החינוך כלפי העובדה שאנחנו מרחיבים פערים ולא מצמצמים אותם.

רם שפע: אנחנו עושים את זה דרך קבע.

רם שפע: ישר כוח על התקציב בסיס לניצנים, גם לשרה, זה סופר משמעותי; אבל זאת טיפה בים ביחס לאירוע הרחב, שבו כל שנה יותר ויותר הורים נאלצים לשלם יותר כסף.

רם שפע: גם התל"ן בסופו של דבר – אם תחזרו כמה שנים אחורה, היינו בסכומים הרבה הרבה יותר נמוכים.

רם שפע: בסוף אנחנו בעל כורחנו פה פשוט מאשרים את המציאות העגומה הזאת.

רם שפע: אני רוצה להגיד כמה דברים ספציפיים ושואל שאלות, כי ויתרתי מקודם.

רם שפע: זה בסדר שאמרת שאנחנו חוזרים אחורה, אבל בואו נאמר את המשמעות של הסכומים שעולים חזרה עכשיו: א.

רם שפע: הורדנו בשנה שעברה את סל התרבות ב-10%, והחזרתם אותו לתשלום מלא.

רם שפע: מירום היקר שאני מעריך הערכה ענקית, לא יודע איך אתם קיבלתם את זה שהסכומים עולים; ב.

רם שפע: החזרתם את הסעיף של ה-24 שקלים, אחרי שלפני שנתיים – זה גם לא היה בתקופתי – היו פה הרבה מאוד דיונים למה להוריד אותם.

רם שפע: זה אמנם לא המון כסף, אבל זה עדיין סכום שאני לא מצליח להבין למה חזר, ואני לא רואה שום הצדקה שמישהו מאתנו יאשר לגבות אותו אחרי שכבר הצלחנו להורידו בעבר; ג.

רם שפע: איך אתם מסבירים את העובדה, שלמרות שהיה אתגר עם מסיבות הסיום ולמרות שחצי מהתשלומים לא אישרנו להם לגבות, בתי הספר התנהלו די טוב להבנתי בשנה שעברה?

רם שפע: ואם לא, תסבירו איפה היו הבעיות, כי זה אירוע די כבד לאור העובדה שמערכת החינוך תפקדה בהקשר הזה.

מירום שיף: אני חושב שחשוב להגיד מילה לגבי מסיבות הסיום.

מירום שיף: אם יש משהו שהרחיב פערים בשנה שעברה זה שלא היה תקציב למסיבות סיום.

מירום שיף: ההורים גבו בצורה לא חוקית דרך תשלומי ועדי כיתה, ורשויות חזקות בחלקן מימנו את זה.

מירום שיף: זה אחד האירועים הכי נוראיים שקרו.

מירום שיף: היו גם מקומות שלא קיימו מסיבות סיום.

מירום שיף: אני לא חושב שמגיע לילד אחד לסיים בטח תיכון, אבל גם בית ספר יסודי, גן ילדים וחטיבה, בלי מסיבה בצורה מסודרת.

רם שפע: אבל הרבה דברים אחרים קרו טוב.

מירום שיף: אני לא מאשים אף אחד, אבל היינו בסיטואציה שלא הייתה ועדת חינוך ואי אפשר היה לאשר את זה.

מירום שיף: אם מישהו זוכר, בין אפריל ליוני היינו באיזה סוג של נורמליות במדינה הזאת, עוד לפני הגל האחרון שהתחיל ביולי.

מירום שיף: אנשים שאפו לעשות את מסיבת הסיום הזאת.

מירום שיף: אנחנו לא יודעים איך השנה הזאת תיראה.

מירום שיף: אנחנו כן דיברנו עם משרד החינוך, שתהיה אפשרות לעשות את הגבייה בחלקים.

מירום שיף: יש את האופציות האלה, אבל לא לדחות את זה לרגע האחרון, כי אף אחד לא יודע מה יקרה בעוד שנה במדינת ישראל.

מירום שיף: כולי תקווה שהכנסת הזאת תמשיך הרבה זמן, אבל תזכרו מה היה בשנה שעברה, הייתה הגדלת פערים בגלל שהכנסת לא תפקדה בתקופה הזאת.

רם שפע: אבל מירום, אם עוד שלושה חודשים יהיו הגבלות קורונה, אתה לא יכול להיות ערב – וגם המשרד לא – שהכסף יחזור להורים.

שרן השכל: אם רוב ההורים קיבלו בחזרה את התשלומים, אני פחות חוששת מההחזרה שלהם לאחר מכן.

שרן השכל: אם יש מנגנון שכן עבד בשנה שעברה בעניין החזרי תשלומים, פחות הייתי חוששת השנה אם הכספים יחזרו או לא יחזרו ליעדם, ובגלל זה שאלתי ספציפית באחוזים, וגם היה חשוב לי לשמוע ממירום אם הם קיבלו פניות בעניין החזרי תשלומים.

שרן השכל: אבל הנקודה שמירום מעלה בעניין מסיבות הסיום, זה משהו שעלול לכאוב ותדע לך שאלה דברים שילדים זוכרים עד גיל מאוד מאוד מבוגר.

שרן השכל: פנו אלי חבר'ה שפספסו את מסיבת סיום כיתה ו' בגלל מבצע צוק איתן בעוטף, ואת מסיבת סיום של י"ב הם לא קיימו בגלל הקורונה.

שרן השכל: אני יודעת שאולי לנו זה נשמע צרות קטנות, אבל מבחינתם זו חוויה מאוד מאוד קשה שהם סוחבים איתם, שהם לא חוו את מסיבות הסיום המשמעותיות האלה.

שרן השכל: זאת נקודה שלא הכרנו.

שרן השכל: מי ממשרד החינוך רוצה לענות על השאלות של חברי הכנסת?

אינה זלצמן: אני אתחיל.

אינה זלצמן: לגבי התל"ן, כרגע מתגבש מתווה עם משרד הבריאות, שככל הנראה המפעיל החיצוני יצטרך להציג למנהל בית הספר את התו הירוק או בדיקה שלילית על 72 השעות האחרונות ולא תהיה הגבלה במעבר בין הקבוצות.

אינה זלצמן: זה המתווה שמסתמן כרגע – זה עוד לא אושר סופית, אני רוצה לסייג את זה כאן.

אינה זלצמן: לגבי המנגנון של המלגות, אבקש מדוד שיענה לך, הוא בזום.

דוד פלבר: ראשית בוקר טוב לכולם, אנסה להשיב בקצרה לשאלות שעלו.

דוד פלבר: ראשית לגבי הסכום, כפי שנאמר, התקציב יעלה בצורה די משמעותית בשנה הבאה, וזה יוכל להקל על עוד הורים רבים.

דוד פלבר: כמובן לעולם הצרכים יהיו יותר גדולים ממה שהמערכת יכולה להעמיד, אבל עדיין למעלה מ-200,000 הורים קיבלו סיוע בשנה שעברה, ועם הגידול בתקציב אני משער שזה רק יגדל השנה.

דוד פלבר: לגבי התהליך, אני חושב שיחסית לתהליכים בסדר גודל הזה, הוא די טוב ויעיל.

דוד פלבר: התקציב עובר ישירות למנהל בית הספר, אין ועדות במטה או במחוז או בעירייה.

דוד פלבר: מנהל בית ספר מקבל הודעה כמה כסף עומד לרשותו, וברגע שהוא מדווח לנו מי הם התלמידים שוועדת המלגות שלו אישרה, אנחנו מעבירים את הכסף, זה עניין של שבועות אחדים.

דוד פלבר: המנהלים היותר זריזים שמקבלים את ההקצאה בספטמבר, ונניח השנה בגלל החגים, באוקטובר הם יקיימו את ועדת המלגות וכבר בסוף נובמבר הכסף עובר לבתי הספר.

דוד פלבר: מבחינת השיטה, אנחנו חושבים שהדרך הכי טובה זה לא להעביר צ'ק להורים, בוודאי שלא מזומן, אלא לזכות את ההורים בכרטיס הנהלת החשבונות בבית הספר, ולכן גם אורך הפרוצדורה הוא לא רב.

דוד פלבר: המנהל מודיע לנו למשל באחד בנובמבר מה שמות התלמידים, אחרי שבועיים, שלושה, הוא מקבל את הכסף ועד סוף החודש התלמיד או ההורה יודע שהכרטיס שלו זוכה והוא יכול להשתתף בפעילויות או להיות פטור מאגרת ספרי לימוד וכו'.

דוד פלבר: אם יש עוד שאלות, אני אשמח להשיב.

סימון דוידסון: המלגות הן לפי משכורות של ההורים?

דוד פלבר: קביעת הסכום נתונה בטווח ביסודי בין 250 ל-500, ובעל-יסודי בין 400 ל-800 שקלים.

דוד פלבר: זה נתון לשיקול דעת של ועדת המלגות בטווח הזה.

דוד פלבר: ההורים מתבקשים להביא שלושה תלושי שכר אחרונים, וההכנסה לנפש היא הגורם המרכזי שעל פיו נקבעת הזכאות למלגה.

דוד פלבר: יש לנו סולם, כמו במפעל ההזנה וכמו בדברים דומים, לפי הכנסה לנפש כמה ניקוד מקבל התלמיד.

דוד פלבר: יש גם משקל של 15% לשיקול דעת של המנהל, לעתים גם כשההכנסה מאוד גבוהה, נניח יש הוצאות רפואיות על מחלות קשות או פשיטות רגל או רקע אחר שמצדיק שיקול דעת מעבר למספרים היבשים של תלושי השכר, אבל ככלל זה שיקול הדעת שניתן למנהל.

דוד פלבר: אנחנו סומכים עליו בהרבה דברים אחרים, ואנחנו סומכים עליו ועל צוות ועדת המלגות גם בעניין הזה.

שרן השכל: איך ההורים יודעים על קרן המלגות?

דוד פלבר: בתי הספר מקבלים את ההודעה כבר בתחילת שנה, וברוב המקרים אלה אותם מוסדות שקיבלו גם בשנים קודמות, ולכן כבר בעת ההרשמה או בעת הסדרת הרישום לשנה הבאה, הם יודעים שיעמוד לרשותם תקציב, ויש לנו טפסים שהמנהל נותן להורים למלא.

שרן השכל: אבל זה לגבי המנהלים.

שרן השכל: איך המנהלים מיידעים את ההורים?

שרן השכל: כי בסוף ההורים הם אלה שצריכים לבקש את זה.

דוד פלבר: המנהל מודיע להורים, כאשר הוא אומר מה גובה תשלומי ההורים לשנה הבאה, בין אם הוא מוציא את זה במייל, בהודעה במזכירות או במכתב אישי משוכפל שעובר להורים.

דוד פלבר: הוא גם מודיע שקיימת אפשרות לקבל סיוע מקרן המלגות.

דוד פלבר: אני חושב, לפי מה שאנחנו יודעים, שאין בעיה של פערי ידע, שההורים לא יודעים.

דוד פלבר: לא כולם יכולים לקבל, אבל אני לא חושב שיש מצב שהורה אומר: אם הייתי יודע, הייתי מגיש בקשה.

דוד פלבר: זה בדרך כלל לא קורה.

שרן השכל: כמה מוצה מתוך הקרן האחרונה?

דוד פלבר: בשנה האחרונה עמד לרשותנו תקציב של 120 מיליון שקל.

דוד פלבר: בערך 104 מיליון מתוכו נוצל.

דוד פלבר: לשבח המנהלים ייאמר, למרות שזה לא כל כך מקובל, שכאשר לא היה צורך, הם לא שאבו את הכסף מאתנו.

דוד פלבר: היכן שלא הייתה גבייה, או שהייתה גבייה חלקית, מנהלים אמרו: אמנם הקצית לנו 20,000, אבל אנחנו גבינו פחות ויש פחות ביקוש, נשתמש רק ב-10,000 או לא נשתמש בכלל.

דוד פלבר: אנחנו כמובן שמחים על ההגינות הזאת של המנהלים.

דוד פלבר: הכסף נשאר בקופת קרן הסיוע ויעמוד לרשות המוסדות בשנה העוקבת.

שרן השכל: כמה בקשות לא נענו?

דוד פלבר: שאלה שאין לי עליה מידע, כי אנחנו לא עושים את זה ברמת מטה או ברמת מחוז, כל בית ספר מקבל הקצאה, ואמרתי שכמעט 220,000 תלמידים קיבלו מלגה.

דוד פלבר: אני משער בוודאות שהיו יותר בקשות, אבל אנחנו מנסים להציף את הנזקקים ביותר ולתת להם.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: אני רוצה להעלות את צמרת.

רם שפע: לא עניתם לשאלות לגבי הסכומים גם של סל התרבות שעלה וגם של ה-24 שקלים.

רם שפע: היו פה הרבה שאלות.

אינה זלצמן: רשמתי לי את השאלות, נענה עליהן אחת אחת.

אינה זלצמן: לגבי האמירה שבישראל אחוז התשלום גבוה יותר, מדינת ישראל יוצאת דופן בכך שרוב החינוך בה הוא ציבורי ומתמקד בגילאי שלוש עד 18, וכמעט שאין בתי ספר פרטיים, שגובים כ-2,900 ש"ח בשנה, וגם הם לא מתוקצבים.

אינה זלצמן: גור יכול לתת פה הסבר על הפסקת תקצוב וכל מה שביקשתם לדעת.

אינה זלצמן: אחר כך אמשיך בתשובות לשאלות.

אינה זלצמן: רם, רשמתי לפניי.

רם שפע: גם הטיעון הזה לא נכון.

רם שפע: להתחיל למנות מדינות שיש בהן חינוך ציבורי?

אינה זלצמן: אני אתן לגור לענות.

גור רוזנבלט: אני אענה לשאלה של קינלי לגבי הדיווח באפיק.

גור רוזנבלט: קודם כל צריך להסביר למי שלא לגמרי מכיר, שמערכת אפיק היא מערכת שבה משרד החינוך מפקח על התשלומים שנגבים על ידי בתי הספר.

גור רוזנבלט: בית בפר לא יכול לגבות אפילו שקל אחד מההורים, לפני שהוא מילא במערכת כמה הוא רוצה לגבות, עבור מה.

גור רוזנבלט: המערכת מראש מכוילת לסעיפים שמאושרים על ידי ועדת חינוך.

גור רוזנבלט: אי אפשר למלא שם משהו מחוץ לסעיפים האלה, ורק אחרי שמפקח מטעם משרד החינוך אישר לבית הספר את התשלומים האלה, רק אז זה מאושר.

גור רוזנבלט: כל שנה אנחנו מצליחים להעלות את אחוז בתי הספר שמדווחים באפיק.

גור רוזנבלט: כיום בבתי הספר הממלכתיים והממלכתיים-דתיים הגענו כמעט ל-100% דיווח.

גור רוזנבלט: יש לנו עדיין בעיה עם מערכת החינוך החרדית, אגב זו בעיה היסטורית.

גור רוזנבלט: גם שם אנחנו מצליחים להעלות את האחוז, אבל אני אומר ביושר שהאחוז עדיין נמוך.

שרן השכל: יש סנקציות?

גור רוזנבלט: הם כן מדווחים, אבל הם מדווחים לרשתות שלהם, למשל רשת החינוך העצמאית מרכזת אצלה דיווח כמה גובים בכל בית ספר ואנחנו רואים את הדיווח שלהם.

גור רוזנבלט: עליי זה לא מקובל.

גור רוזנבלט: אני רוצה שמנהל של בית ספר במדינת ישראל, גם אם הוא שייך לרשת חרדית, ידווח אלי ולא ידווח למנהל הרשת שלו, אבל צריך להבין שכאשר אנחנו מדברים על אחוזי דיווח נמוכים, זה לא שיש הפקרות, אלא זה פשוט לא מדווח אלינו.

גור רוזנבלט: בבתי ספר שאומרים לנו: אנחנו צריכים תשלומי הורים באופן מאוד מאוד גבוה, הסנקציה יכולה להגיע להסרת התקצוב שלהם.

גור רוזנבלט: עשינו את זה עד היום בשני בתי ספר, שאמרנו להם: או שאתם מתכנסים לסכומים שאנחנו מתירים לגבות, או שאתם לא תקבלו בכלל תקצוב ממשרד החינוך.

גור רוזנבלט: למרבה השמחה, עד היום זה קרה רק בשני בתי ספר במדינת ישראל, בכל השאר הגענו להפחתות של תשלומי ההורים.

רם שפע: שאלתי גם לגבי סל התרבות וה-24 שקלים.

רם שפע: העליתם את המלגות ב-10 מיליון, אבל זה נכנס בדרך אחרת, אז אני אשמח לדעת מה הסכום של תשלומי ההורים שעלה השנה.

אינה זלצמן: תשלומי ההורים לא עלו השנה.

אינה זלצמן: לגבי סל התרבות, שנה שעברה הייתה שנה מיוחדת.

אינה זלצמן: מאותה סיבה של צמצום פערים שעליה דיבר קודם מירום, חשבנו שילד שלא חווה אירועי תרבות, הפער נפער עבורו.

אינה זלצמן: כשאתה מקטין את הסכום, שגם כך הוא סכום קטן, אתה מגדיל את הרפרטואר ואת העושר התרבותי שלו.

אינה זלצמן: אנחנו חושבים שזה ערך - - -

רם שפע: אתה לא מקטין, המשרד מממן.

רם שפע: כל הדיון הזה מעוות, זה לא שאם ההורים לא משלמים, זה לא קורה.

אינה זלצמן: רם, המשרד לא מימן בשנה שעברה.

רם שפע: אבל זה מה שאמור לקרות.

רם שפע: מה שכולם אמרו פה בהתחלה זה שאם ההורים לא משלמים משהו, משרד החינוך אמור לתקצב את זה, כדי שיהיה שוויון.

רם שפע: יש בישראל חינוך חובה, נכון?

רם שפע: והוא חינם על פניו, אז אם הוועדה – ומותר לה לא לאשר סכום, המשרד אמור לתקצב, זה לא שהילד לא מקבל שירות, אחרת בוא נלך.

רם שפע: אין משמעות למה שאנחנו עושים, אם אתם אומרים: כל מה שהוועדה לא מאשרת, הילדים פשוט לא יקבלו.

רם שפע: זה לא עובד ככה.

סימה עובדיה פורצנל: חבר הכנסת שפע, אני מנסה להזכיר, שבחוק לימוד חובה סעיף 6 מדבר על לימוד חינם, כשלימוד חינם כולל את כל מה שקשור בתכנית הלימודים וכו'.

סימה עובדיה פורצנל: סעיף 6(ד) מדבר על שירותים נוספים שהם בתשלום, למשל סל תרבות, השאלת ספרי לימוד וכו'.

סימה עובדיה פורצנל: משרד החינוך לא מממן את השירותים האלה.

סימה עובדיה פורצנל: ברגע שיש הפחתה, יש הפחתה בשירות.

סימה עובדיה פורצנל: אמרנו את זה גם בשנה שעברה בוועדה בראשותך.

רם שפע: אני מבין שאתם לא עושים את זה, אני רק אומר – וזה מה שאמרו פה חבריי – שזה מה שאמור להיות.

רם שפע: זה שאתם לא עושים את זה, זאת הבעיה.

שרן השכל: אני רוצה לעבור ספציפית על ההבדלים.

שרן השכל: מרכז המחקר והמידע הכין מצגת על תשלומי ההורים וגם השוואה ביניהם.

שרן השכל: אני מבקשת ממרכז המחקר והמידע להציג לנו את זה, ולאחר מכן אתן זכות דיבור לצמרת מאיגוד מורי התל"ן.

לירון אשל: ואם אפשר גם המועצה לשלום הילד.

שרן השכל: בסדר גמור.

מירום שיף: גם אנחנו בתור הנהגת הורים היינו שמחים לדבר.

שרן השכל: אין בעיה.

יובל יורגן: תודה גברתי יושבת הראש.

יובל יורגן: המצגת מאוד קצרה, היא גם אמורה להיות בטאבלטים של חברי הכנסת.

יובל יורגן: אני אדלג על העניין של הבסיס החוקי, זה אולי יותר בגזרתה של היועצת המשפטית.

יובל יורגן: אני רוצה לחדד שוב, כי זה רלוונטי לנתונים שאני אציג בעוד רגע.

יובל יורגן: יש סוגים רבים מאוד של תשלומי הורים במערכת.

יובל יורגן: דובר פה שתשלומי החובה והרשות מחייבים את אישור הוועדה, ויש הרבה מאוד סוגים של תשלומים שלא מחייבים את אישור הוועדה.

יובל יורגן: מה שמופיע פה בצד שמאל זה רק חלק מתשלומי התל"ן למיניהם ורכישת שירותים מרצון.

יובל יורגן: יש עוד שכר לימוד במוסדות מוכר שאינו רשמי, יש עוד גבייה לפעמים על אמצעי קצה טכנולוגיים, יש תשלומים נוספים.

יובל יורגן: רגע לפני שנציג את הניתוח של הנתונים שעשינו פר בית ספר, ברמה המערכתית אנחנו עשינו אומדן כבר לפני ארבע שנים – ואני תיכף אגיד משהו על העדכון שלו – ביחס לפוטנציאל הגבייה המרבי בסעיפים האלה.

יובל יורגן: הדבר העיקרי שאפשר לראות בשקופית הזאת, שהתשלומים שטעונים את אישור הוועדה הם החלק הקטן יותר של התשלומים שנגבים במערכת החינוך.

יובל יורגן: ב-2017 הוערך ב-1.6 מיליארד.

שרן השכל: זה נראה כמו שליש.

יובל יורגן: זה שליש, נכון.

שרן השכל: אנחנו בעצם מאשרים רק שליש מהסכומים.

משה טור פז: שליש מהסכומים הידועים, בפועל זה עוד הרבה פחות.

רם שפע: שליש מהידועים, זאת הגדרה מדויקת.

משה טור פז: חד-משמעית.

יובל יורגן: האומדן הזה נעשה על פי הגבייה המרבית המותרת.

יובל יורגן: אנחנו מכירים את הטענה, משרד החינוך גם העלה אותה בשנים קודמות, שאולי לא כל בתי הספר גובים את התשלומים המרביים המותרים, שזה נכון, יש בתי ספר שלא גובים את המקסימום, נגיד בחינוך הערבי; אבל מה שצריך לקחת בחשבון במקביל, זה שהכספים שיש פה באומדן לא כוללים סעיפים של תל"ן מוגבר, שזה המון כסף, של שכר לימוד במוכר שאינו רשמי, של גבייה על מגמות לימוד ושל אישורי ועדת חריגים, שאלה סכומים מאוד גבוהים, מה גם שמאז 2017 מספר התלמידים במערכת רק הלך ועלה, והאומדן הזה הוא פונקציה של מספר התלמידים.

יובל יורגן: אפשר לומר בזהירות, אבל די בביטחון, שזה כבר היום מעל לחמישה מיליארד שקלים.

יובל יורגן: אנחנו בעזרת השם נעשה אומדן מחודש.

קריאה: מה זה תל"ן מוגבר?

יובל יורגן: תל"ן מוגבר, רק על זה אפשר לקיים ישיבה שלמה, אבל בגדול במשך המון המון שנים הייתה ביקורת, גם כאן בוועדה, שבתי ספר גובים הרבה יותר מסכומי התל"ן הסטנדרטיים.

יובל יורגן: משרד החינוך עשה מהלך לפני כמה שנים - -

משה טור פז: זה התחיל ב-2013.

יובל יורגן: - - שהתחיל ב-2013 של הסדרת הנושא, שלקח את בתי הספר שממילא גבו סכומים מאוד מאוד גבוהים רק מתחת לרדאר וקבע להם איזשהו גבול עליון קודם כל, ולפעמים איזשהו מתווה פוחת כדי להגיע מהמצב שהיה במציאות אל הגבול.

סימון דוידסון: אז אני מבין שזה למגמות מיוחדות.

יובל יורגן: זה תגבור והעשרה מכל מיני תחומים.

יובל יורגן: זה מאוד רווח בחינוך הממלכתי-דתי כתל"ן תורני, אבל יכול להיות גם דברים נוספים שבתי הספר נותנים מעבר למערכת השעות הרגילה, מעבר לשעות התל"ן הרגילות, שאולי הרבה מכירים אותן כתכנית קרב, זה גם מעבר לזה.

יובל יורגן: זה לגבי אומדן התשלומים ברמה המערכתית.

יובל יורגן: הנתונים האלה שיושבת הראש ביקשה שנציג בעיקר הם נתונים שמתייחסים ל-3,550 בתי ספר ממלכתיים וממלכתיים-דתיים, שאת הדיווחים שלהם אנחנו בדקנו וניתחנו ממש ברמה הפרטנית אחד אחד לפי מה שמופיע במערכת אפיק של משרד החינוך.

יובל יורגן: הנתונים מתייחסים לשנת תש"ף.

יובל יורגן: השנה שעברה, תשפ"א, לא הייתה שנה רגילה מבחינת תשלומי הורים.

יובל יורגן: כפי שכבר דובר פה, היא לא מייצגת.

יובל יורגן: בשנת תש"ף הסכומים האלה אושרו עוד לפני פרוץ הקורונה, ולכן זו השנה הנכונה להתייחס אליה.

יובל יורגן: כדאי להגיד שרוב בתי הספר, 83% – לא 100% ולא קרוב ל-100% – מהממלכתי והממלכתי-דתי מדווחים ומדווחים והם מאושרים במערכת; 14% לא מדווחים בממלכתי ובממלכתי-דתי.

יובל יורגן: זה אחוז לא גבוה, אבל משמעותו היא כ-500 בתי ספר, שזה לא מעט מבחינה מספרית.

יובל יורגן: על חלקם בכל זאת איתרנו את הנתונים באמצעות אישורים של ועדת חריגים שמיד אני אציג.

יובל יורגן: בחינוך החרדי כבר אמרנו אחוז קטן.

יובל יורגן: אגב, מי שבולט לטובה בחינוך החרדי זה הממלכתי-חרדי, שרובם המכריע כן מדווחים.

רם שפע: יש כזה דבר?

יובל יורגן: כן, הוא פשוט חלק קטן מאוד מהחינוך החרדי, אז זה לא משפיע על האחוז הכולל, אבל הם מדווחים יפה.

יובל יורגן: מה שרואים בשקופית אלה הנתונים של התשלום המרבי לתלמיד שאושר בממלכתי ובמלכתי-דתי, בדרך כלל בשכבת הגיל הגבוהה באותו בית ספר, כולל אישורים חריגים שלא מדווחים באפיק.

יובל יורגן: אני מדגיש שוב לא לבלבל את חברי הכנסת, שאלה הסכומים שאושרו לגבייה, לא בהכרח הסכומים שניגבו בפועל, על זה אין לנו מידע, גם לא למשרד.

יובל יורגן: אפשר לראות בעוגה הזאת ש-78% מבתי הספר שניתחנו קיבלו אישור לגבות עד 2,000 שקלים; 22% קיבלו אישור לגבות סכום גבוה מזה.

יובל יורגן: כמו שאפשר לראות בהתפלגות של הסכומים, יש בתי ספר שקיבלו אישור לגבות סכומים גבוהים מאוד, פי שניים או פי שלושה מהרוב שגובים 2,000, לפעמים אפילו יותר מזה זה מגיע בקצה לסכומים קיצוניים.

שרן השכל: 80% שגובים 2,000 שקלים בשנה זה כולל הסכומים שאנחנו לא מאשרים?

שרן השכל: כי אמרת שהיום בוועדה אנחנו מאשרים רק חלק מאוד קטן.

יובל יורגן: כולל.

שרן השכל: זאת אומרת שאלה שני הסכומים יחד?

יובל יורגן: ככל שזה מדווח באפיק, זה כולל הכול.

יובל יורגן: הנתונים האלה כוללים יסודי ועל-יסודי ביחד.

יובל יורגן: אם היינו מפרידים לעל-יסודי בלבד, החלק של אלה שגובים מעל 2,000 גדול יותר.

יובל יורגן: אם מפרידים בתוך העל-יסודי בין ממלכתי לממלכתי-דתי, מקבלים את הממצא הבא: בעל-יסודי שלושה מכל ארבעה בתי ספר על-יסודיים ממלכתיים-דתיים גובים יותר מ-2,000 שקל, הסכום הממוצע שם אגב הוא 4,600 שקל, ואם זה הממוצע יש כמובן יותר; בממלכתי אלה אחוזים קצת יותר נמוכים.

יובל יורגן: הממצא האחרון שכתוב במשבצת למטה די מובן מאליו, אבל לפעמים שווה להגיד גם את המובן מאליו, שיש מתאם מוחלט בין הרקע הסוציו-אקונומי של התלמידים, מה שבא לידי ביטוי ב"מדד הטיפוח" של משרד החינוך, לבין גובה תשלומי ההורים.

יובל יורגן: במקום שבאים ילדים מרקע חלש, שם גובים תשלומים נמוכים יותר, וההפך הוא נכון.

יובל יורגן: יושבת-ראש הוועדה ביקשה שנתייחס להבדלים לעומת השנים הקודמות.

יובל יורגן: אם אני אתחיל דווקא מהשורה התחתונה, ההצעה שהניח היום משרד החינוך זהה לחלוטין להצעה שהייתה פה לפני ארבע שנים, למה שאושר לפני ארבע שנים, בתשע"ח.

יובל יורגן: בין לבין היו שינויים, זה כבר דובר פה כפי שחבר הכנסת שפע ציין.

יובל יורגן: אני לא אחזור, אבל בתש"ף ובתשפ"א בוטל סעיף המסיבות הכיתתיות.

יובל יורגן: כמו שדובר, זה 24 שקלים לתלמיד, נאמד ב-תש"ף בסך הכול ב-20 מיליון ש"ח.

רם שפע: כי לא היו מסיבות?

יובל יורגן: בתשפ"א זה בוטל בגלל הקורונה, בתש"ף זה היה הצעד הראשון במתווה.

סימה עובדיה פורצנל: בתש"ף בוטל הסעיף.

סימה עובדיה פורצנל: משרד החינוך השתתף ב-20 מיליון שקלים, זה אומר סדר גודל של שמונה שקלים לתלמיד מגן ילדים עד כיתה י"ב.

סימה עובדיה פורצנל: זה עבר דרך הרשויות המקומיות וכו', וכדי לוודא שבאמת הסכום הזה מגיע ישירות לתלמידים, אנחנו מעדיפים להגדיל את המלגות ולא דרך הרשויות.

אינה זלצמן: זה ייתן גם את המענה הדיפרנציאלי שעליו דיברנו.

שרן השכל: אם אנחנו רואים שהרוב המוחלט של התשלומים עומד על 2,000 שקלים ויש הורים שידם לא משגת, מה הסכום מהקרן מתוך ה-2,000 שקלים שמסובסד לאותם הורים שלא יכולים להחזיק את זה כלכלית?

סימה עובדיה פורצנל: קרן המלגות היא רק להורים שזקוקים.

שרן השכל: אבל מה הסכום שהקרן נותנת להורה?

שרן השכל: היא נותנת לו 200 שקל מתוך 2,000 או שהיא נותנת לו את כל ה-2,000 שקלים?

סימה עובדיה פורצנל: יש מדרגות: ביסודי זה בין 200 ל-500 שקלים; בעל-יסודי המלגה היא יותר גבוהה.

שרן השכל: זה אולי 25%-30%?

סימה עובדיה פורצנל: אולי דוד יכול להתייחס לזה.

סימה עובדיה פורצנל: בשנה שעברה היו תשלומי הורים נמוכים, אז גם הפחתנו את הרף התחתון.

סימה עובדיה פורצנל: היו בתי ספר שגבו בשנה שעברה סכומים מאוד נמוכים.

שרן השכל: הם עומדים לשלם 2,000 שקלים.

גור רוזנבלט: יש פה ערבוב של שני דברים שצריך לחדד את ההבדל ביניהם.

גור רוזנבלט: הסכומים של 2,000 וסכומים גבוהים הם סכומי תל"ן.

גור רוזנבלט: אין דבר כזה שילד שהוריו לא יכולים לשלם לא משתתף בשיעור תל"ן, אין מושג כזה.

גור רוזנבלט: לכן בית הספר סופג את זה ומוצא את הדרכים שלו לקיים את התל"ן, גם בהינתן - - -

שרן השכל: אבל אתה מבין שזאת שיטה עקומה, בסוף אתה מכניס את בית הספר לאיזשהו סוג של גירעון.

שרן השכל: זה יבוא מאיזשהו מקום שיצטרך לשלם את זה, זאת אומרת שהוא יוריד קצת ממסיבת הסיום או יוריד קצת מהטיול השנתי כדי לשלם את התל"ן של כל התלמידים, זאת דרך מאוד מאוד עקומה לסבסד את זה.

גור רוזנבלט: זה לא עניין של גירעון, אלא בתי הספר מתכננים מראש את התל"ן, בהינתן העובדה שהם יודעים שאחוז מסוים מהילדים לא יוכל לשלם, והתל"ן גם במידה מסוימת בנוי בצורה הזאת.

גור רוזנבלט: לכן צריך להבדיל בין תל"ן, שאין מצב שהורה שלא יכול לשלם לילדו לא יקבל, לבין התשלומים הבסיסיים שלשמם קרן המלגות.

שרן השכל: אתה אומר שאם 50% מהתלמידים מסוגלים לשלם תל"ן, מנהל בית ספר - -

גור רוזנבלט: אז לא יהיה תל"ן במצב כזה.

שרן השכל: - - מנהל בית ספר בדיומנה, יקבל תל"ן פחות איכותי מאשר תל"ן בתל אביב שבו 80% מההורים מסוגלים לשלם.

גור רוזנבלט: התל"ן הוא לא משהו שהמנהל מבקש, במצב שבו ההורים מבקשים להעשיר, אנחנו מאשרים לעשות את זה במסגרת בית הספר, ולכן אם ההורים לא יבקשו, זה לא יקרה.

שרן השכל: אני רואה את זה בצורה מאוד מאוד בעייתית, כי יש פה עניין מובנה קודם כל של הגדלת פערים בין רשויות שיכולות לבין רשויות שלא יכולות.

גור רוזנבלט: לא, אני אסביר למה לא.

גור רוזנבלט: בחלוקת השעות שמשרד החינוך מחלק, בית ספר שנמצא ברמה סוציו-אקונומית יותר נמוכה, מקבל מראש הרבה יותר שעות לימוד.

משה טור פז: עד כיתה ט', לא י"', י"א, י"ב.

דודי מזרחי: כל הנתונים נמצאים באתר משרד החינוך שקיפות בחינוך, הכול זמין לציבור.

דודי מזרחי: גם כשמסתכלים בתיכון, אפשר לראות שהתקצוב הוא דיפרנציאלי, ולצורך העניין בקריית שמונה או במקומות אחרים - - -

שרן השכל: בכמה אתם מתקצבים אותם?

דודי מזרחי: זה משתנה בין רשות לרשות, בהתאם לפרופיל של בית הספר.

דודי מזרחי: אפשר לראות שההשקעה בפריפריה יותר נרחבת.

דודי מזרחי: אני אגיד כאן ביושר, שיש לנו בעיה ספציפית, אתגר שעוד לא סיימנו להסדיר אותו במגזר הערבי, שיבוא לידי ביטוי בין היתר גם בתקציב הקרוב כדי לגשר על הפערים בחטיבה העליונה בין המגזר היהודי למגזר הערבי, אבל ככלל כאשר נסתכל על שעות ההוראה מהיסודי ועד לתיכון, אפשר לראות בבירור שככל שבית ספר חלש יותר, הוא מקבל יותר משאבים בהשוואה לבית ספר חזק יותר.

שרן השכל: אני עדיין לא קיבלתי תשובה בעניין הסבסוד של הקרן.

סימה עובדיה פורצנל: דוד יכול להתייחס.

סימה עובדיה פורצנל: מהנתונים שיש בידי, בבית ספר יסודי המלגה עומדת על כ-500 שקלים, בעל-יסודי בערך על כ-800 שקלים.

סימה עובדיה פורצנל: תשלומי החובה והרשות ביסודי מסתכמים במקסימום 917 שקל.

שרן השכל: אנחנו ראינו 2,000.

סימה עובדיה פורצנל: זה יחד עם התל"ן ויחד עם - - -

שרן השכל: אדם שלא מסוגל לשלם תשלומי חובה, לא יצליח לשלם תשלומי רשות, מה שאומר שב-default, גם אם אנחנו רוצים מתוך הקרן לתת להם איזשהו סוג של סיוע, עדיין הפערים מבחינת התל"ן ושעות ההעשרה – ואולי נקרא לזה גם חינוך איכותי, אמנותי וכו' – אתם מגדילים פה ברמה דרסטית את הפערים.

שרן השכל: זה לא מכסה את ההוצאות.

סימה עובדיה פורצנל: ילד שלא יכול לשלם עבור תל"ן, ישתתף בכל פעילות, לא רק בתל"ן.

שרן השכל: הוא ישתתף, אבל בבית ספר בנתיבות תהיה אולי שעת סיפור, כאשר בבית ספר בתל אביב תהיה שעת רובוטיקה, כי הם יכולים להרשות את זה לעצמם ושם המנהל לא יכול להרשות לעצמו.

סימה עובדיה פורצנל: גם הסכומים שאנחנו מאשרים הם מוגבלים.

שרן השכל: אני אומרת לכם שזה בעייתי.

סימה עובדיה פורצנל: מצאנו נקודת איזון, שבה אפשר להשפיע מצד אחד - - -

שרן השכל: האם יש אפשרות להגדיל את סכום המלגה שניתנת לכל תלמיד, בייחוד לאור העובדה ששנה שעברה היה לכם תקציב עודף?

שרן השכל: להכפיל את הסכום מ-500 ל-1,000 למשפחות שבאמת צריכות את זה, על מנת לכסות לפחות 50% מהתשלום שלהן בבית הספר?

אינה זלצמן: פחות ילדים יקבלו באופן הזה.

אינה זלצמן: כבר הגדלנו השנה מראש, הגענו לוועדה עם הגדלה מראש של תקציב המלגות.

שרן השכל: אם השתמשתם ב-100 מיליון והשנה יש לכם 130 מיליון, אולי תגדילו את זה ב-30%, בסכום מסוים שיוכל לסבסד יותר עבור התלמידים שצריכים.

שרן השכל: אני לא מבקשת שתורידו עכשיו להורים בתל אביב, אף אחד בוועדה לא ביקש עכשיו להוריד את הסבסוד של סל התרבות.

קריאה: גם בתל אביב יש הורים שלא - - -

שרן השכל: זה גם נכון, אתה צודק במאה אחוז, אנחנו מכירים מספיק משפחות שזקוקות גם מהאזורים האלה.

שרן השכל: אבל המלגה מצליחה לנווט את זה בדיוק לאותם הורים שזקוקים לזה.

רם שפע: אני רק רוצה לחזק אותך, כי זה נבלע פה מקודם.

רם שפע: למרות שבהתחלה אמרתם שהמשרד לא מסבסד דברים שירדו, הוא נזכר שלפני שנתיים – בגלל שהיו פה קצת התעקשויות של הוועדה ואף אחד מאתנו לא היה פה – בסוף כן החלטתם לסבסד.

רם שפע: אז נכון, זה היה יחסית סכום נמוך של 20 מיליון, אבל זה רק מוכיח שלמשרד יש אפשרות להחליט שהוא מסבסד חלק מהתשלומים, זה עניין של מדיניות, רק צריך להגיד את זה בצורה מפורשת וברורה.

סימה עובדיה פורצנל: המשרד העדיף לתת ישירות את המלגות.

רם שפע: בסדר, אבל אי אפשר להגיד שאי אפשר לתת.

שרן השכל: ככל שאתם תגדילו את סכום המלגות, ככה אתם מצמצמים את אותם פערים בין התלמידים, משום שאם אני אקח מקרה קיצון שבבית ספר בדרום תל אביב 50% מהתלמידים לא מסוגלים לעמוד בתשלומים האלה, ואתם עכשיו מעלים ב-30% את המלגות האלה לאותו בית ספר, יהיה לו תקציב של 30% נוסף גם לתל"ן, גם לטיולים, גם למקומות אחרים, ופה לדעתי טמון המקום לשיפור או לאיזון.

שרן השכל: יש לנו כמה אורחים שלא נתתי להם זכות דיבור: צמרת ממורי תל"ן, אורית גור מארגון מנהיגים – המנהלים, מירום שיף מהנהגת הורים, המועצה לשלום הילד שגם ביקשה זכות דיבור והנציג מהרשויות המקומיות.

שרן השכל: אני מבקשת למקד בשלוש דקות את האתגרים שיש לכם מורי התל"ן בעניין המתווה החדש.

צמרת אביבי: בוקר טוב, אני רוצה להסב את תשומת לב החברים וכל מי שנמצא בדיון, שהמורים של תל"ן עבדו רק ביוני 2020.

צמרת אביבי: מספטמבר 2020 הוועדה הקודמת פיצלה את התשלומים לפעמיים, לשתי פעימות, ובגלל שב-17 לספטמבר כבר נכנסנו לסגר, מרבית הרשויות לא הספיקו לגבות את הכספים של התל"ן, ואז כשהגיעה הפעימה השנייה והוועדה לא התכנסה, למרות שהוסרו המגבלות ויכלו לחזור לשגרה, המורים עדיין היו ספונים בביתם, כי לא היה כסף בסעיף הזה.

צמרת אביבי: קודם כל אני שמחה שאתם לא מפצלים השנה לשתי פעימות, חשוב מאוד שתבינו את ההשלכות של זה על המורים.

צמרת אביבי: העובדה שיהיה אישור על התל"ן, לא אומרת שבפועל המורים באמת יעבדו.

צמרת אביבי: בעיריית הרצליה למשל, יצאה כבר הוראה מטעם הרשות, שבשנה הבאה לא יהיו בכלל חוגים בשעות הבוקר, אז מה קורה עם הילדים?

צמרת אביבי: מה קורה עם הפגיעה במורים ובפרנסה שלהם?

צמרת אביבי: מה קורה במצב כזה?

צמרת אביבי: מה קורה אם הקורונה מתגברת ומשרד הבריאות מחליט להכניס אותנו לתו סגול כמו בשנה שעברה, שיכולנו לעבוד שש קפסולות בשבוע, שזה יום עבודה אחד?

צמרת אביבי: מי מפצה אותנו על היתרה הזאת, על הפגיעה בפרנסה שלנו?

צמרת אביבי: אתם צריכים להבין שיש כאן ענף שלם שקורס, זה לא צחוק.

צמרת אביבי: אנחנו באמת באמת קורסים.

צמרת אביבי: אנשים לא עובדים מיוני 2020, זה לא צחוק.

צמרת אביבי: גם עכשיו כשיכולנו להיכנס לקייטנות ולתכנית של החופש הגדול, לא כולם יכלו להיכנס לעבודה וגם העבודה נעצרה, בגלל שראינו שהיו הדבקות והיו בידודים.

צמרת אביבי: עצרו את העבודה למורים בלי שאף אחד ישפה אותם.

צמרת אביבי: מה קורה במצב כזה?

צמרת אביבי: אני רוצה שהוועדה תבין, שמעבר לפגיעה בילדים ולרגרסיה שפגענו להם בנפש, בזמן שהתכניות שלנו נוגעות בנפש שלהם ומעצימות אותם ואנחנו הפתרון שנמנע מהם בשנה שעברה, מה קורה במצב כזה שאנחנו לא נוכל לעבוד?

צמרת אביבי: מי משפה את המורים האלה?

צמרת אביבי: זה משהו שצריך לקחת בחשבון, ואני מבקשת ממך יושבת ראש הוועדה לדון בנושא.

יוסף טייב: כל המערכת של התל"ן מבוססת על התשלום של ההורים, והיא מנוהלת כמערכת כלכלית סגורה בשונה מכל מערכת אחרת?

יוסף טייב: לא הבנתי את זה.

צמרת אביבי: אם ההורים רוצים, יהיה; ואם ההורים לא רוצים, לא יהיה, זה העניין.

יוסף טייב: יש מנהל לתל"ן?

צמרת אביבי: החינוך הבלתי פורמלי הוא לא החצר האחורית של מערכת החינוך הסדורה.

צמרת אביבי: אתם צריכים להבין שבמדינות מתוקנות, התכניות האלה הן חלק בלתי נפרד מתכנית הלימודים הסדורה, רק פה במדינת ישראל זה עקום ומעוות.

מרב מיכאלי: אני רוצה להבהיר שמדובר בשני דברים שונים.

מרב מיכאלי: צריך להבין שהוועדה לא מאשרת את תשלומי התל"ן; הוועדה מאשרת רק את תשלומי החובה והרשות.

יוסף טייב: עד 2,000 שקל היא מאשרת.

רם שפע: מה צריך לקרות חוקית כדי שכן נאשר?

מרב מיכאלי: לדעתי מה שצמרת מדברת עליו זה תקנות הקורונה.

מרב מיכאלי: צריך להבחין בין האישור של הוועדה לתשלומי ההורים, שלא כולל את אישור התל"ן, היא לא מאשרת את התל"ן.

יוסף טייב: זה ה-78% של בתי הספר עד 2,000 שקל?

מרב מיכאלי: לא.

יוסף טייב: אז תסבירו לנו כי זה מאוד חשוב מה שהיא אומרת כרגע.

יוסף טייב: אנחנו רצים, אבל צריך לדעת, יש פה שני מתווים שמרכז המידע של הכנסת הפיץ לנו.

מרב מיכאלי: לפניכם מונחת הבקשה של משרד החינוך.

מרב מיכאלי: יש בה למעשה שני חלקים מרכזיים: יש בה חלק שנקרא תשלומי רשות – ואת זה הוועדה מאשרת, ואתם יכולים לראות שיש טבלה נפרדת לדבר הזה, וזה מה שמאשרים.

מרב מיכאלי: אפשר לראות שבי"ב זה מגיע ל-1,388 שקלים במקסימום.

מרב מיכאלי: ה-2,000 שקל ו-5,000 וכו' וכו', זה כולל תל"ן, שאלה תשלומים שמופיעים לידיעת הוועדה, כפי שאתם יכולים לראות בהמשך.

מרב מיכאלי: הוועדה לא מאשרת את התל"ן, לכן המניעה להיכנס לבתי הספר לא היתה בגלל שהוועדה לא התכנסה לאשר את התל"ן, אלא בגלל מגבלות של קורונה.

מרב מיכאלי: כשתקנות הקורונה יגיעו לוועדה, ולפי מה שנאמר פה, כרגע אין מגבלה של קפסולות, אני לא יודעת מה יהיה כשהתקנות יגיעו ומה תהיה התחלואה, אבל הדיון האם מורי התל"ן יכולים להגיע לבית הספר, קפסולות או לא קפסולות, זה במסגרת הקורונה.

יוסף טייב: אבל זה הרשויות המקומיות תכרענה?

מירום שיף: לא, ההורים יכריעו.

מירום שיף: אנחנו אלה שמשלמים על התל"ן, ואנחנו אלה שאומרים יש תל"ן, אין תל"ן.

יוסף טייב: אבל אתם לא מנהלים את זה.

מירום שיף: אנחנו משלמים על זה, וכמו כל שירות שאתה משלם עליו בעולם, אנחנו אומרים: בית ספר יכול להחליט שיש בו תל"ן או אין בו תל"ן, למעט החמ"ד שזה קצת שונה, אבל בחינוך הממלכתי הרגיל, ההורים קובעים ברוב דעות האם יהיה או לא יהיה תל"ן.

מירום שיף: אם התל"ן הוא בשעה הראשונה או האחרונה, לא חייבים שכולם יהיו.

מירום שיף: באמצע היום, כולם חייבים להיות בתל"ן, אבל ההורים מחליטים אם הם רוצים תל"ן או לא רוצים תל"ן, לפי נסיבות העניין.

שרן השכל: אנחנו צריכים לקיים דיון בעניין מורי התל"ן.

שרן השכל: זה אתגר שאנחנו צריכים לראות, איך אנחנו מסייעים להם בתקופת מגיפה, כי אין להם ביטחון תעסוקתי וכולם מסירים מהם את האחריות ואף אחד לא מסייע פה.

יוסף טייב: לגמרי.

שרן השכל: אנחנו נקיים על זה דיון.

שרן השכל: אני מבקשת ממשרד החינוך לקחת לתשומת לבו את ההערות האלה.

שרן השכל: בדיון לקראת פתיחת שנת הלימודים ב-30 באוגוסט נרצה לדבר על איזשהו מתווה בריאותי כדי לראות שאנחנו לא זורקים אותם הצידה בגלל המגיפה.

שרן השכל: אנחנו לא יכולים להמשיך להתנהל איתם בצורה הנוכחית.

שרן השכל: הדוברת הבאה אורית גור מארגון מנהיגים – מנהלי בתי הספר, שנמצאת בזום.

שרן השכל: אני מבקשת לתמצת בשלוש דקות את האתגרים שעומדים בפניכם בעניין תשלומי ההורים.

אורית גור כהן: הסיפור של סוגיית תשלומי ההורים הוא אחד הדברים המורכבים ביותר בחיים של מנהלי בתי הספר.

אורית גור כהן: העובדה שמנהלי בתי הספר נדרשים להיות גובי הכספים היא מורכבת ומעמידה אותנו בסיטואציות כמעט בלתי אפשריות הרבה מאוד פעמים.

אורית גור כהן: מצד אחד יש לנו את אלה שידם אינם משגת, וגם עם המלגות שבאמת השתפרו בשנים האחרונות, אנחנו לא תמיד מוצאים מענה לכל ההורים וגם לדלתות, ומצד שני יש לנו את ההורים העקרוניסטים שלא משלמים, ובמקביל אנחנו אלה שצריכים להתחייב לכל הספקים השונים ולהתחייב מראש, ואז לא תמיד אנחנו מצליחים לעמוד גם בהתחייבויות האלה.

אורית גור כהן: את הפתרונות אנחנו צריכים למצוא בדרכים כאלה ואחרות.

אורית גור כהן: לגבי המלגות, נאמר פה שהמנהלים זריזים או לא זריזים, זה קצת יותר מורכב מזה ודווקא לאוכלוסיות המוחלשות יותר לוקח זמן לספק את כל המסמכים הנדרשים, ואנחנו לא יכולים לקבל החלטות בלעדיהם.

אורית גור כהן: לחלקם אין מסמכים, אנחנו צריכים ללוות בתהליכים האלה, וגם לזה אולי צריך להימצא פתרון.

אורית גור כהן: מדברים על זה שלא רוצים להעלות את התשלומים, דבר שאני מבינה בטח אחרי שנת קורונה.

אורית גור כהן: יחד עם זאת, צריך להבין שהסכומים אכן לא עודכנו, אבל מצד שני הספקים דורשים סכומים הרבה יותר גבוהים, והם מעדכנים את התשלום שלהם.

אורית גור כהן: זאת אומרת שאם אנחנו רוצים להוציא טיולים הרבה מאוד פעמים, למשל, הסכום נשאר אותו סכום ואנחנו צריכים למצוא פתרונות איך להוציא טיולים תחת הסכום הזה, עם כל המחירים של ויתורים וההשלכות של זה.

אורית גור כהן: אני חושבת שהדבר הכי טוב היה אם היה מגיע תקצוב ישיר לתוך בתי הספר, בלי לעבור את סוגיית הגבייה הבלתי אפשרית הזאת.

אורית גור כהן: תודה.

אמילי חיה מואטי: אני מוכרחה.

אמילי חיה מואטי: כל הסיפור הזה של מלגות במדינה מתוקנת, כאשר אנחנו יודעים לזהות טוב טוב מי נמצא באיזה עשירון, אני לא מצליחה להבין למה משפחות צריכות לפנות למשרד החינוך לספק מסמכים כדי לקבל תנאים בסיסיים של חינוך.

שרן השכל: אמילי, פה אני חייבת לומר לך שאת לא צודקת במאה אחוז, משום שאחרי שדיברתי עם לא מעט ראשי רשויות, יש הורים שלא נמצאים במצב מצוקה, והם עדיין מבקשים בין אם תלושי מזון מהעירייה ובין אם הנחות במזון.

אמילי חיה מואטי: הוא הוא שאמרתי, את רק מחזקת את הדברים שאמרתי.

אמילי חיה מואטי: יש את רשות המיסים, יש את הביטוח הלאומי, יש מערכות שלמות שיודעות למקם אנשים בסולם, אז למה הם צריכים להציג מסמכים?

יוסף טייב: בכל העולם מציגים מסמכים.

אמילי חיה מואטי: לא נכון, בצרפת זאת מערכת אוטומטית.

יוסף טייב: גם בצרפת מציגים מסמכים.

אמילי חיה מואטי: אמנם כל מערכת המיסוי היא שונה, אבל שם לא מציגים מסמכים.

יוסף טייב: ראינו, חייבים להציג, אבל איך הם יידעו?

אמילי חיה מואטי: אתה אמיתי?

יוסף טייב: ברור, באנגליה לא מציגים?

יוסף טייב: באמריקה לא מציגים?

יוסף טייב: מציגים מסמכים.

אמילי חיה מואטי: אני יודעת שבמדינות מתוקנות יש מערכת שיודעת למקם אותך היטב בסולם הכלכלי-חברתי.

אמילי חיה מואטי: לא צריך להציג מסמכים ולא צריך לטרטר אנשים.

שרן השכל: חברים, אני עוצרת אתכם פה, זה עניין של התנהלות של מדינה, אנחנו לא נמצאים שם ולא נפתור את הדיון הזה.

שרן השכל: אני רוצה להתקדם עם עניין תשלומי ההורים.

שרן השכל: הדובר הבא מירום שיף מהנהגת ההורים.

שרן השכל: אני אשמח לשמוע על האתגרים ועל העמדה שלכם בעניין תשלומי ההורים.

מירום שיף: אני מסכים עם חבר הכנסת קינלי, שתשלומי ההורים ומה שאנחנו דנים פה זה באמת קצה הקרחון של כל תשלומי ההורים בבתי הספר.

מירום שיף: אני שמח שבמסגרת הדיונים שלנו עם משרד החינוך, הרחבנו את הדיון ולא דיברנו רק על מה שקרה ומה שאתם הולכים לאשר פה בוועדת החינוך.

מירום שיף: אני חושב שהצעד הראשון שנעשה פה זה להכניס את תכנית ניצנים ובית הספר של החגים לבסיס התקציב, שלא כולנו נרדוף אחרי הדבר הזה ולא נדע מתי זה קורה ואם זה קורה באיזו צורה.

מירום שיף: אין ספק שתשלומי הורים מרחיבים פערים, זה דבר שלא צריך לקרות במדינה שיש בה חוק חינוך חינם.

מירום שיף: אני גם שמח שהדבר אולי לא מובא לפה ולא נאמר, אבל בעיניי הוא אולי הדבר החשוב ביותר, שכן נעשה דיון מאוד מעמיק עם משרד החינוך.

מירום שיף: משרד החינוך התחייב שכבר אחרי החגים הוא מקיים פעם ראשונה דיון אמיתי בוועדה משותפת ביחד, איך אנחנו מצמצמים את תשלומי הורים תוך דגש על השכבות החלשות ועל מי שאין לו.

מירום שיף: צריכים להבין שתשלומי ההורים בשכבות האלה וחינוך בכלל הם לא רק ללמוד תנ"ך ומתמטיקה, חינוך – ובטח ראינו את זה בקורונה – זה טיול, זה לראות הצגה טובה, זאת למידה אחרת, והדברים האלה צריכים להיות חלק מהסל שילד מקבל במדינת ישראל, בטח ובטח בשכבות החלשות ומי שאין לו.

מירום שיף: אני בא מהוד השרון.

מירום שיף: גם אצלי בעיר יש אנשים שאין להם, ואנחנו באמת עיר שיש לה, אבל לאותם אנשים אין, ובטח אחרי הקורונה.

מירום שיף: אני רוצה לפנות לחברי הכנסת, יש פה תופעה שכל שנה – במקרה האופוזיציה איננה פה – האופוזיציה, גם הקואליציה, תמיד תומכת בנו, בהנהגת ההורים, לגבי תשלומי ההורים, אבל בסוף זה מאושר.

מירום שיף: אנחנו מצפים שזה לא רק יאושר או לא יאושר, צריך להיות גם תקציב אלטרנטיבי לנושא הזה.

מירום שיף: אם מחר בבוקר לא מאשרים את סעיף טיולים, זה לא שלא יהיה טיול, אנחנו רוצים שיהיה טיול לילדים שלנו, אבל שמדינת ישראל, הכנסת, שזה הגוף המחוקק, או הממשלה יגידו: אנחנו מממנים טיול והנה התקציב לנושא הזה, וזה צריך להיות תקציב תוספתי למשרד החינוך, ואז אין בעיה לעשות את הדברים האלה.

מירום שיף: זה התהליך התקין שצריך לקרות במדינה שלנו.

מירום שיף: אני מקווה שבעקבות הוועדה שהקמנו, נוכל באמת להביא לפה ולאשר את זה עם תקציב תוספתי ולתת למי שאין לו.

מירום שיף: כמה דברים שכן קרו בתשלומי ההורים – ואני מודה למשרד החינוך שנענה לבקשתנו: 1.

מירום שיף: קרן המלגות, שלמעט הקורונה תמיד עמדה על 100 מיליון, הגדילו אותה ב-30% וזה דבר מבורך; 2.

מירום שיף: בתל"ן בחמ"ד ההורים לא ידעו מה זאת שקיפות, הם לא ידעו לזהות עבור איזה שיעורים הם משלמים ואיזה שיעורים המדינה צריכה לתת להם.

מירום שיף: איחדנו את זה לתל"ן ולשעות שמותרות בממלכתי הרגיל.

מירום שיף: כל בית ספר שירצה מעבר לחמש שעות, יגיע לוועדה מחוזית, שם יהיה נציג הורים שיוכל לראות את הדברים האלה, וסוף כל סוף הדברים יהיו בשקיפות, שזה מאוד מאוד חשוב בעינינו.

מירום שיף: סעיף מסיבות כיתה – אני מסכים על הדבר הזה, לפני הקורונה הורדנו את הסעיף הזה, החינוך הסתדר בלעדיו.

מירום שיף: נכון, חלק בא מוועד כיתה ומכל מיני מקומות שאני לא מת עליהם, אבל איכשהו הסתדרו, בטח 24 שקלים זה לא הסכום הנכון.

מירום שיף: אני פונה פה למשרד החינוך, בואו נבטל את הסעיף הזה ונתקן את הדבר הזה.

מירום שיף: נאמרו פה כמה דברים, שבעיניי הם אולי מהגרועים ביותר.

מירום שיף: לא יכול להיות שבחינוך החרדי רק 12% או 13% מעבירים תשלומי הורים.

מירום שיף: בכלל לא יכול להיות שבית ספר יקבל כסף ממדינת ישראל, כשהוא לא מעדכן מה קורה.

מירום שיף: אני חושב שמשרד החינוך צריך לשים על זה דגש, לפקח על בתי הספר האלה.

מירום שיף: בית ספר כזה שלא מוכן ליידע את כולם ולנהוג בשקיפות, צריך למנוע ממנו סבסוד ולא להעביר לו כספים.

מירום שיף: פתאום נראה שכולם נכנסים למערכת.

מירום שיף: זאת מדינת ישראל, כולנו צריכים לעבוד לפי החוקים.

יוסף טייב: זה לא ילך, זה wishful thinking.

מירום שיף: למה?

יוסף טייב: עובדה, היום קיבלנו 23.4% מהתלמידים והדיווחיות אפס לעומת המערכות הרגילות.

יוסף טייב: אלה שאלות כבדות משקל של יחסי הקהילה ללימודים בכלל ושאלות כבדות משקל לגבי מערכת היחסים בין בתי הספר לבין ההורים.

יוסף טייב: אני לא אומר לך שזה נכון, אבל זו היא מציאות חיינו בישראל, של הקהילה החרדית ובתי הספר החרדיים שהולכים ותופחים מבחינת גודלם.

יוסף טייב: אני הייתי רוצה שיעשו רגולציה כללית כמונו, אבל ברור לך שזה רק הולך ומתרחק מכך בגלל הפערים הגדולים.

יוסף טייב: אמילי דיברה בהתחלה על העוני בישראל.

יוסף טייב: יש פה אוכלוסייה שהולכת וגדלה במערכת החינוך.

שרן השכל: חבר הכנסת שיין, בשבוע הבא ביום שני יתקיים דיון על פתיחת שנת הלימודים אצל החרדים.

יוסף טייב: שנפתחה כבר.

שרן השכל: שנפתחה כבר, נקיים פה דיון וגם השאלות האלה יעלו.

שרן השכל: אנחנו מבקשים ממשרד החינוך - - -

מירום שיף: אני חושב שהפיקוח הוא בידי המדינה.

מירום שיף: אני חושב שהמדינה צריכה לעשות את זה – איך אומרים?

מירום שיף: אני רוצה להיות אופטימיסט.

יוסף טייב: גם אני רוצה.

מירום שיף: ולשם אני שואף.

מירום שיף: אני חושב שאנחנו ראינו שינויים גדולים בהרבה מאוד תחומים, ואני חושב שבתחומים האלה נעשו שינויים, הוגדל הפיקוח בשנים האחרונות, ובעקבות הגדלת הפיקוח גם ירדו הסכומים המרביים שנגבים, אבל הוצגו פה היום מספרים עצומים.

מירום שיף: נכון, אי אפשר להגיד שזה כל מערכת החינוך, אבל אסור להסכים למספרים האלה.

מירום שיף: לא יכול להיות שילד שאין לו, לא יוכל לקבל את החינוך הטוב ביותר שמגיע לו.

מירום שיף: זה דבר סופר חשוב.

מירום שיף: התחלנו השנה תהליך, נגענו בו בתחילתו, זו הדרך הנכונה, אבל זה בהחלט לא מספיק.

מירום שיף: אני חושב שלכם גם חברי כנסת יש תפקיד מרכזי בכל הדרך הזה.

מירום שיף: משרד החינוך 24 שקל, מסיבות כיתה, בבקשה בואו נוריד את זה, זה הדבר היחיד – מעבר לשאר הדברים, אני חושב שגם מה שעשינו בהשאלת ספרים הוא מבורך.

שרן השכל: אתה אומר עכשיו להוריד את מסיבות הסיום.

מירום שיף: כיתה, לא סיום.

מירום שיף: יש הבדל, מסיבות סיום יכולות להיות בסיום גן, יסודי, חטיבה ותיכון.

מירום שיף: מסיבות כיתה זה לכל כיתה, וזה סעיף שירד בשנים האחרונות, איכשהו הסתדרנו.

מירום שיף: אני חושב שזה סעיף שאפשר להוריד.

מירום שיף: אם רוצים, אפשר רגע לדבר על זה ולהחליט.

שרן השכל: אני אשמח לשמוע את עמדת משרד החינוך לעניין מסיבות כיתה.

אינה זלצמן: יש לנו פה חילוקי דעות עם הנהגת ההורים.

אינה זלצמן: מדובר על מסיבות חנוכה, קבלת ספר תורה, פורים.

אינה זלצמן: אנחנו חושבים שיש מקום לקיים אותן.

אינה זלצמן: אנחנו נשמח לקיים היוועצות בנידון, אם יורשה לנו, כי יש לנו פה פערים בסעיף הזה.

שרן השכל: איך הסתדרו עם זה בשנים לפני כן?

אינה זלצמן: מירום דיבר קודם על מסיבות סיום שהגדילו פערים, ואנחנו רוצים לשמור על סטנדרט.

אינה זלצמן: מכיוון שמירום ומשרד החינוך חלוקים, אני מציעה שנצא להיוועצות בנושא הזה.

שרן השכל: אתן למועצה לשלום הילד לדבר.

שרן השכל: אני מבקשת שתצאו להיוועצות גם בעניין הזה.

יוסף טייב: קראו לנו למליאה בשעה 11:00.

שרן השכל: נכון, ויש לנו עוד רבע שעה.

שרן השכל: לכן ההיוועצות תהיה חמש דקות, אפשר שלוש דקות?

שרן השכל: תנסו שלוש דקות.

שרן השכל: אני גם אבקש להתייעץ בעניין הגדלת המלגה לכל ילד ב-30%.

שרן השכל: אנחנו יוצאים להפסקה של שלוש, ארבע דקות, אנחנו נחזור בשעה 10:50.

יוסף טייב: אני לא מבין את הרעיון של היוועצות של משרד החינוך, האם הם הולכים לקבל מדיניות בחמש דקות?

יוסף טייב: אני לא מבין את זה.

שרן השכל: הם הולכים להתייעץ עם השרה שלהם.

רם שפע: אני לא רוצה להגיד כמו מה זה נשמע.

שרן השכל: חברים, הישיבה נפתחת מחדש.

שרן השכל: משרד החינוך, הייתם צריכים לחזור אלינו עם הצעה, בבקשה.

גור רוזנבלט: אני אסביר לגבי המלגות, אנחנו מקבלים את ההצעה, זאת אומרת:

גור רוזנבלט: אנחנו נגדיל את שיקול הדעת של המנהל בהחלטה שלו לתת מלגה יותר גבוהה; אם הוא יראה משפחה שנמצאת במצב כלכלי מאוד קשה שמחייב הגדלת מלגה ספציפית, המנהל יוכל לעשות את זה.

שרן השכל: להגדיל במה, ב-30%?

גור רוזנבלט: כן, אבל צריך לומר פה שהמנהלים של בתי הספר מנהלים את זה בעצמם, ואנחנו נצפה מהמנהלים שאם יהיו כמה משפחות במצב הזה, שהם ינקטו כמובן בצורה שוויונית.

שרן השכל: מה זה כמה?

שרן השכל: מי שמבקש סבסוד או מלגה מסוימים הם הורים שזקוקים לזה, אף אחד שלא זקוק לזה, לא ידרוש את זה.

שרן השכל: אנחנו מבקשים להעלות את הסכום של כל מלגה ב-30%.

אינה זלצמן: לא, אנחנו ניתן את זה לשיקול דעת המנהל.

גור רוזנבלט: המנהל יוכל, אם ירצה, להעלות את המלגה.

מירום שיף: שרן, הנקודה המרכזית שצריכים לזכור זה שה-30% באים גם להרחיב את כמות ההורים שנהנים מהמלגות האלה, שזה גם לא פחות חשוב.

מירום שיף: לכן אני אמרתי: בוא נלך לשיקול דעת של המנהל, כי המנהל יודע האם הוא צריך לתת להורה מסוים יותר, או לתת ליותר הורים.

מירום שיף: המנהל מכיר את הקהילה שלו יותר טוב מכולם, בסוף רוב המנהלים באמת מכירים את המצב הכלכלי של ההורים והם גם בודקים.

מירום שיף: יש פה הרבה מאוד הורים שנכנסו למעגל העוני גם בגלל הקורונה.

אלון טל: אני חולק על ההנחה הזאת, שהם מכירים את המצב הכלכלי של ההורים.

אלון טל: מהניסיון שלי עם שלוש בנות, אני חולק על ההיכרות של המנהל עם כל תלמיד ותלמיד, אני חושב שזאת אשליה.

שרן השכל: לעניין מסיבות כיתתיות?

אינה זלצמן: אנחנו עדיין חלוקים בנושא, אבל אנחנו נחזור למה שנקבע בתש"ף, שזה שמונה שקלים, ונדון על זה בינינו בוועדה שהוקמה.

אינה זלצמן: סימה, את רוצה לדייק אותי?

סימה עובדיה פורצנל: כן, אני אדייק.

סימה עובדיה פורצנל: בשנת הלימודים תש"ף, כאשר הוסר הסעיף הזה, משרד החינוך מימן שמונה שקלים לתלמיד.

סימה עובדיה פורצנל: אנחנו לא מממנים את זה.

סימה עובדיה פורצנל: המימון הזה היה לבתי הספר.

סימה עובדיה פורצנל: אנחנו מעדיפים לתת את הכסף הזה ישירות במלגות, כמו שאמרנו, ולכן הסכמנו עם הנהגת ההורים, שהסכום שאפשר יהיה לגבות השנה בעד מסיבות יהיה שמונה שקלים.

רם שפע: עכשיו בשתי דקות סגרתם את זה.

רם שפע: אני חייב להגיד משהו.

אינה זלצמן: רם, זו אמירה - - -

רם שפע: שאלתי שאלה.

רם שפע: שאלתי שאלה, עובדה שלא ענית.

שרן השכל: רם, גם אני בזמן ההפסקה שוחחתי עם שרת החינוך, אני מבקשת לא להעיר כל מיני הערות - - -

רם שפע: אני מקווה שאני טועה, בסדר?

רם שפע: אבל לכאורה אני מרגיש – ואני רוצה שחברי הכסת יידעו את זה – שבסבירות מאוד גבוהה משרד החינוך הבין שהוא מביא לפה תכנית שמבקשת מחברי הכנסת לאשר לו מיליארד וחצי שקל גבייה, ואז בסוף אולי תהיה סוכריונת, סליחה על הביטוי, של שמונה שקלים להורה, שאפילו שרת החינוך בעצמה מבינה כמה זה לא הסיפור המשמעותי, והייתה לי איתה שיחה ארוכה על זה.

רם שפע: ובסוף עכשיו חברי הכנסת יתרצו, כי עשינו איזה שינוי קטן.

רם שפע: לדעתי לא צריך להצביע בפעם הראשונה, בדיון הראשון שנערך עם חברי הכנסת – בשנה שעברה קיימנו ארבעה ובשנים לפני היו אפילו יותר – על אישור גבייה של מיליארד וחצי שקל מההורים.

רם שפע: צריך לבקש ממשרד החינוך לשפר עוד הרבה אלמנטים, לא התייחסתם ל-10% שעלו.

רם שפע: קמה ועדה סופר חשובה – ואגב, יישר כוח גם על זה, אבל היא לא מדווחת לוועדת החינוך על שום דבר ממה שהיא אמורה לעשות, לפחות לפי מה שכתוב פה.

רם שפע: אין פה שום התחייבות שהמתווה הזה יפחית את התשלומים, אלא רק יבחן את עצם המתווה.

רם שפע: לדעתי – אני אומר את זה, שרן, כשותפתי לאירוע הזה - צריך לבקש מהמשרד לשפר את ההצעה לקראת שבוע הבא.

רם שפע: יבואו לפה הרבה חברים שהסיפור הזה חשוב להם, ואם זה ישתפר, הם יוכלו גם לאשר, אבל בעיניי זה לא נכון להצביע עכשיו על איזה סוכריונת קטנה.

שרן השכל: אני רוצה לתת דקה למועצה לשלום הילד.

לירון אשל: גברתי, אנחנו יושבים פה שנים על גבי שנים, כמו שפתחת ואמרת בתחילת הדיון.

לירון אשל: יושבים פה יושבי ראש, שרי חינוך לדורותיהם וחברי כנסת, וכולם כמו שאת אמרת, אומרים ומצהירים שזאת השנה האחרונה שאנחנו מאשרים את תשלומי ההורים.

לירון אשל: נציגת משרד החינוך פתחה מקודם ואמרה: לא חל שינוי בתשלומי ההורים בעשור האחרון כאיזושהי אמירה מנחמת.

לירון אשל: מבחינתנו, השיח שמתרכז במלגות הוא ממש לעג לרש, לא פחות.

לירון אשל: כולכם חברי הכנסת פתחתם ודיברתם על הנצחת פערים, על חוסר בשוויון, על המצב החברתי-כלכלי של התלמידים היום, בטח אחרי המשבר.

לירון אשל: אנחנו מבקשים מכם שתהיה הלימה בין המהות של הדברים שהם כל כך צודקים לבין המעשה, לא לאשר את תשלומי ההורים.

לירון אשל: הם מנציחים את הפערים בצורה אנושה.

לירון אשל: חלק מהמגרעות של הגבייה באמצעות בתי הספר עצמם – ואנחנו נתקלים בזה במועצה לשלום הילד יום אחר יום – זה למרות שיש הנחיות של משרד החינוך שלא להפלות בין תלמידים, זה קורה בשטח.

לירון אשל: זה קורה בהדבקה של רשימות על הקירות, זה עדיין קורה בהורדה מאוטובוסים, זה קורה ביום יום.

לירון אשל: הדבר היחיד הנכון והמתבקש כרגע, חברת הכנסת ויושבת הראש וחברי הכנסת שיושבים פה, כמו שאמרתם אתם, זה לא לאשר פעם נוספת את התשלומים האלה.

לירון אשל: יש פה הזדמנות למהלך היסטורי, מהלך צודק, מהלך מתבקש.

לירון אשל: אחרי שבתש"ף כבר ירדו ה-24 שקלים האלה, להציג את זה היום כאיזשהו מהלך מדהים של שיפור תנאים עבור תלמידים?

לירון אשל: אני אומרת שוב שזה ממש לעג לרש, זה לא רק שאנחנו לא מתקדמים, אלא גם לא עומדים במקום מבחינתנו, אלא הולכים אחורה.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: זמננו תם, אנחנו לא יכולים להמשיך את הישיבה הזו, משום שהמליאה נפתחת והיושב-ראש דורש לסגור כרגע את המליאה.

שרן השכל: אי אפשר לקיים אותה על חשבון המליאה, ולכן אנחנו גם לא נספיק להצביע היום.

שרן השכל: אני לא רוצה לעשות את זה באיזושהי חופזה, ואני רוצה עוד לדבר עם מירום שיף יו"ר הנהגת ההורים, ואני רוצה עוד לדבר אתכם משרד החינוך, ולכן אנחנו לא ניחפז ולא נקיים את ההצבעה כרגע.

שרן השכל: אני מבקשת מחברי ועדת החינוך, קודם כל נבדוק עם מיקי לוי, אם יהיה ניתן לפתוח את הוועדה בזמן מליאה בשעתיים הקרובות, במידה ויש דיון ארוך.

שרן השכל: במידה ולא, תהיו ערניים חברי הוועדה, שאם הדיון במליאה לא יהיה ארוך, אנחנו נתכנס פה לאחר סגירת המליאה.

שרן השכל: במידה וגם את זה לא נצליח לקיים, ביום שני אנחנו נקיים פה דיון בעניין מערכת החינוך החרדית.

שרן השכל: הדיון המוקדם יותר או המאוחר יותר יהיה המשך דיון בעניין תשלומי ההורים.

שרן השכל: אז אני מבקשת מחברי הוועדה לשמור על ערנות ועל הודעות ממנהלת הוועדה בקבוצה על מנת לדעת אם אנחנו מתכנסים היום או ביום שני, כולל אנשי הצוות.

שרן השכל: אני אשמח שנשב לשוחח.

שרן השכל: אני נועלת את הישיבה הזאת ואנחנו נמשיך בדיון הבא.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: אני פותחת את דיון ההמשך של הוועדה בנושא תשלומי ההורים.

שרן השכל: אנחנו עצרנו קודם את משרד החינוך באמצע בגלל קוצר זמן.

שרן השכל: אני רוצה לעבור עוד פעם על השינויים שמשרד החינוך הסכים לעשות בתוכנית, גם מבחינת התקציב של כל מלגה וגם מבחינת ההנחה לתלמידים במסיבות הכיתתיות של החגים.

שרן השכל: אני אשמח שתעברו על זה עוד פעם ותצהירו על זה לפרוטוקול ולאוזני חברי הכנסת, ואחר כך אתן ליושב-ראש ארגון ההורים להגיב על התיקונים והשינויים האלה.

סימה עובדיה פורצנל: מבחינת מסיבות כיתתיות, אחרי דיון אנחנו מוכנים לרדת לשמונה שקלים, שזו ירידה ב-16 שקלים.

סימה עובדיה פורצנל: במקום 24 שקלים, שמונה שקלים מתלמיד.

סימה עובדיה פורצנל: תקציב המלגות עלה ל-130 מיליון, במקום 100 מיליון.

סימה עובדיה פורצנל: ולגבי גובה המלגות, עד כמה שהבנתי אין התנגדות להגדיל את המלגה לתלמיד, זה נתון לשיקול דעת של מנהל בתוך התקציב שלו.

סימה עובדיה פורצנל: אני מניחה שתהיה עוד עבודה מקצועית בתחום, אבל אין לנו התנגדות לנושא הזה.

שרן השכל: בסדר.

שרן השכל: מירום שיף, אתה רוצה להגיב לדברים?

מירום שיף: אני חושב שהפתרון שעשינו בנושא קרן המלגות – שנותנים את הסמכות למנהלי בתי הספר האם להגדיל ב-30% את הסכומים לתלמידים שזכאים או האם להגדיל את מספר התלמידים בתוך בית הספר שיהיו זכאים מתוך הקרן – הוא הפתרון הנכון.

מירום שיף: כי מנהל בית ספר אמור לדעת הכי טוב מה נכון בשבילו, הוא זה שרואה את החומר האישי, את תלושי השכר, במה צריך לעזור והוא זה שיכול לדבר עם ההורים.

מירום שיף: אני גם חושב שבנסיבות הקיימות זה נכון להוריד את מסיבות הכיתה לשמונה שקלים.

מירום שיף: במסגרת הוועדה נדון בדברים האלה ונראה איך אנחנו באמת הולכים ועוזרים בעיקר למדד הטיפוח הגבוה, זאת אומרת למי שבאמת זקוק לו.

מירום שיף: אני מאמין שבמהלך השנה אנחנו נביא לפה לוועדה דבר חדש.

מירום שיף: ואני מקווה שאתם, חברי הכנסת, תעזרו לנו בתקציב תוספתי כדי שההורים יקבלו במקום מה שקוצץ.

מירום שיף: שהילד יקבל את אותה תמורה, אבל במימון המדינה.

מירום שיף: זה מה שצריך לקרות.

שרן השכל: בסדר גמור.

שרן השכל: נעשה עכשיו סבב שאלות של הח"כים למשרד החינוך.

שרן השכל: חבר הכנסת דוידסון, בבקשה.

סימון דוידסון: אני חוזר לעניין המלגות.

סימון דוידסון: האם הסכום של 130 מיליון שקל הוא סכום מספיק לאלה שזקוקים לכסף, או שעלינו להיאבק על סכום נוסף?

סימון דוידסון: זה מופנה גם לוועד ההורים.

מירום שיף: אני יכול לענות.

מירום שיף: ברור שצריך יותר, אין שאלה.

מירום שיף: הרי אנחנו מדברים פה עכשיו על סכומים של 1.5 מיליארד, ואם מכניסים את התל"ן זה חמישה מיליארד.

מירום שיף: ה-130 מיליון זה סכום מתוך הסכום הזה.

מירום שיף: אז ברור שצריך יותר כסף.

מירום שיף: אני חושב שהמהלך האמיתי שנצטרך להוביל השנה זה לדאוג לשכבות הנמוכות, למי שאין לו.

מירום שיף: לדאוג שהוא יקבל טיול על חשבון המדינה, שהוא יוכל ללכת להצגה על חשבון המדינה.

מירום שיף: זה המהלך האמיתי שצריך לעשות בעבורו, ולעשות את זה בלי שהוא מבקש מהמדינה אלא שפשוט המדינה עושה את זה.

מירום שיף: זה מהלך גדול, זה אומר שצריך להכניס לתקציב המדינה כסף עבור הדברים האלה, זה לא בא יש מאין.

מירום שיף: על זה כולנו חייבים להיאבק.

מירום שיף: זה דבר שייצר שוויון ויוכל לייצר חינוך הרבה יותר טוב לילדים שלנו.

מירום שיף: בוא נדבר גם מעבר למה שאנחנו מדברים עליו פה.

מירום שיף: תחשבו גם על התאמת ימי החופש להורים במקומות העבודה.

מירום שיף: כל יום כזה שווה להורה 500 שקל לפי משכורת ממוצעת.

מירום שיף: זה המינימום.

מירום שיף: תחשבו כמה דברים אפשר לעשות במערכת החינוך שיעזרו להורים.

מירום שיף: ולא לעשירים, אלא למי שבאמת חסר לו.

מירום שיף: אבל בשביל זה אני צריך אתכם.

מירום שיף: אתם אלה שיכולים להרים את היד בכנסת ולדרוש תקציב תוספתי לחלשים עבור תשלומי הורים.

מירום שיף: אני בטוח שמשרד החינוך בחיים לא יתנגד לכזה דבר.

שרן השכל: עם האוצר צריך לדבר.

שרן השכל: אני בטוחה שמשרד החינוך ישמח לקבל את התוספת של התקציב הזה.

שרן השכל: חבר הכנסת משה קינלי, בבקשה.

משה טור פז: אני חושב שהוצגו פה כמה הישגים יפים, אבל בעיניי יש שלוש נקודות שנשארו פתוחות.

משה טור פז: הראשונה, המשך חיזוק המגמה של בקרה, אכיפה וסנקציות על בתי ספר שלא מדווחים על תשלומי הורים.

משה טור פז: כי בכל מקום שיש חור – נכנסים דרכו.

משה טור פז: הוצגה לנו התקדמות בעניין, ואני חושב שאנחנו צריכים לצפות שבישיבות הבאות תוצג המשך העבודה על זה בשנת הלימודים הקרובה.

משה טור פז: דבר שני, צריך לשים מולנו מספר רפרנסים.

משה טור פז: אנחנו יודעים שאחד מכל שלושה ילדים בישראל מוגדר כילד עני.

משה טור פז: זה אומר שמתוך 2.4 מיליון ילדים, 800,000 ילדים הם עניים בהגדרה.

משה טור פז: נדמה לי שההגדרה הפורמלית מדברת על כ-850,000.

משה טור פז: היום המלגות האלה, 130 מיליון, מכסות בערך 130,000 מהילדים האלה, שזה אחד לשבע.

משה טור פז: אני חושב שבתוכנית העבודה של משרד החינוך צריכה להיות הגדלת המלגות – אגב, אפשר לבחור להן שם יותר מוצלח ממלגות – שיהיו מיועדות לתשלומי ההורים כאופק עתידי של המשרד.

משה טור פז: זה צריך להיות ממש בתוכנית העבודה.

משה טור פז: הוא השיג עכשיו צהרונים, ועכשיו הוא צריך להיאבק על כיסוי תשלומי הורים.

משה טור פז: נקודה שלישית זה נושא הטיולים.

משה טור פז: אני חושב שצריכה להיות תוכנית עבודה של המשרד שמדברת על הכנסת כיסוי הטיולים בבסיס התקציב.

משה טור פז: הרי כולנו יודעים שטיול זה צורך בסיסי, ואנחנו יודעים שלמרות שאסור להם, יש בתי ספר שכשההורה לא שילם, הטיול הופך להיות זירת עימות ולפעמים זירת לחץ.

משה טור פז: לכן אני חושב שהמשרד צריך לשאוף לקחת את סעיף הטיולים, שהוא הסעיף הכבד בתשלומי הרשות שאנחנו מאשרים, ולנסות להכניס גם אותו לבסיס התקציב לקראת השנים הבאות.

משה טור פז: תודה.

שרן השכל: תודה.

יוסף טייב: אני רוצה להמשיך את מה שאמר ידידי חבר הכנסת קינלי.

יוסף טייב: אם אנחנו באמת מדברים על שליש מילדי ישראל כנזקקים, אז אנחנו בבעיה עמוקה, כי ההוצאות הנוספות במערכת החינוך נלקחות מהצרכים המינימליים.

יוסף טייב: אני לא חושב שבמצב הנוכחי פתרונות כאלה יכולים לתת לנו פתרון הוליסטי, אלה רק פלסטרים.

יוסף טייב: אני חושב שמה שצריך להיות פה זה מדיניות.

יוסף טייב: המדיניות צריכה להיות ששום ילד בשום בית ספר לא נפגע כתוצאה מתשלום הורים.

יוסף טייב: אני אחזור על מה שאמרתי.

יוסף טייב: בשנה וחצי האחרונות היו הרבה אנשים שמצאו את עצמם פתאום ללא תעסוקה ובמצוקה כלכלית גדולה.

יוסף טייב: כך שאלה דברים דינמיים, זה לא שאנחנו יודעים שיש לנו רק שליש מהילדים בישראל עם צרכים כאלה ואחרים.

יוסף טייב: ולכן המדיניות שלנו צריכה להיות מדיניות שאומרת שילדים בבית הספר לא ייפגעו כתוצאה מתשלום הורים.

אינה זלצמן: זאת המדיניות הקיימת.

יוסף טייב: זאת צריכה להיות המדיניות, ואחר כך כל דבר צריך להיות מותאם, אם דרך ה-130 מיליון שקלים ואם דרך ההנחה לשמונה שקלים וכו'.

יוסף טייב: לכן אני מסכים עם יושב-ראש ועד ההורים, שאמר שזה צריך להיות החלטה של המנהל.

יוסף טייב: האסטרטגיה ברורה, וכל מנהל צריך להבין שלא יהיו אצלו בבית הספר ילדים שלא יוכלו לקבל את אותו סל שיקבלו ילדים שידם כן משגת.

אינה זלצמן: אני רוצה לדייק את הנתונים של חבר הכנסת קינלי: מדובר על 220,000 תלמידים שמקבלים מלגה.

משה טור פז: אבל זה אומר שהם מקבלים פחות.

שרן השכל: יש לי שאלה לגבי העניין שאתם מחלקים את המלגות בין בתי הספר לפי הדירוג שלהם.

שרן השכל: לבתי ספר שלא דיווחו לכם אתם עדיין נותנים את המלגות?

שרן השכל: איך זה עובד?

שרן השכל: אתם נותנים לפי התקציב שהם מבקשים מההורים?

סימה עובדיה פורצנל: בית ספר שלא מדווח על תשלומי הורים, סימן שאין בו תשלומי הורים ולכן הוא גם לא צריך מלגה וגם לא מקבל מלגה.

סימה עובדיה פורצנל: כדי לקבל מלגה צריך לדווח.

סימה עובדיה פורצנל: לגבי התקציב של בתי ספר שכן מקבלים מלגות, מדובר בתקציב דיפרנציאלי, שנקבע לפי מדדי הטיפוח.

סימה עובדיה פורצנל: ככל שמדד הטיפוח יותר גבוה זה אומר שהרקע החברתי-כלכלי הוא יותר נמוך.

סימה עובדיה פורצנל: ככל שמדד הטיפוח יותר גבוה, התקציב שבית הספר מקבל הוא יותר גבוה.

סימה עובדיה פורצנל: יש מפתח לפי מספר תלמידים.

סימה עובדיה פורצנל: למשל, במדד טיפוח 2, שזה האוכלוסיות החזקות, תקציב של ילד בבית ספר הוא 25 שקלים, ואת זה מכפילים במספר הילדים בבית הספר, וזה תקציב המלגות שבית הספר יכול לחלק.

סימה עובדיה פורצנל: לעומת זאת, במדד טיפוח 10 זה יכול להגיע ל-52 או 74 שקלים לתלמיד.

סימה עובדיה פורצנל: בעל-יסודי המפתח הוא גבוה יותר, מכיוון שבעל-יסודי תשלומי ההורים גבוהים יותר מביסודי.

סימה עובדיה פורצנל: כך לבית הספר יש למעשה תקציב סל של 20,000 שקלים, או למשל 50,000 שקלים, תלוי במספר התלמידים.

סימה עובדיה פורצנל: ואז מנהל בית הספר מחליט בעצמו איך לחלק את המלגות.

סימה עובדיה פורצנל: הוא מקים ועדה, הוא מכיר את הילדים, יש לו אוטונומיה, יש לו קווים מנחים, והוא בודק את הנתונים והבקשות שמובאים בפניו ומחלק את המלגות, ולאחר מכן הוא מדווח למשרד.

שרן השכל: יש איזשהו רף, למשל תלושי שכר של ההורים, שמעליו התלמידים האלה לא יקבלו מלגות?

סימה עובדיה פורצנל: יש איזשהו מפתח כזה לפי הכנסה לנפש, כן.

שרן השכל: יש לנו נציג של הרשות המקומית?

שרן השכל: אבי קמינסקי, בבקשה.

אבי קמינסקי: אני רוצה לומר כמה דברים.

אבי קמינסקי: נכון לעכשיו הנושא של תשלומי ההורים הוא הערך המוסף של עבודת בית הספר, גם אם זה טיול, גם אם זה מסיבה או כל דבר אחר.

אבי קמינסקי: חשוב לדעת ולהבין את זה.

אבי קמינסקי: חשוב להבין שהתקציבים האלה הם תקציבים שמאפשרים את הנשמה היתרה של מה שקורה בבית הספר, למרות שזה לא נחמד שזה תשלומי הורים ולא משהו אחר.

אבי קמינסקי: הייתה בזמנו הצעה של הביטוח הלאומי או של ועדת החינוך להוסיף נדמה לי 0.003% לביטוח הלאומי כדי לסיים אחת ולתמיד את הסאגה הזאת של תשלומי ההורים.

אבי קמינסקי: אבל לצערנו הרב זה לא התקבל על ידי האוצר.

אבי קמינסקי: אולי כדאי לחשוב על זה פעם נוספת, כדי לסיים את הסאגה הזאת של מזכירֹות בתי הספר ומנהלי בתי הספר בנושא של גבייה ותשלומים וכל מה שקשור בזה.

אבי קמינסקי: אני לא הייתי בתחילת החלק השני של הדיון, אבל אני רוצה להמליץ בפני חברי ועדת החינוך לסיים כבר היום את הנושא של אישור תשלומי ההורים.

אבי קמינסקי: זה תוקע את בתי הספר, זה תוקע את השטח, ויש מספיק לחצים ומתחים גם ככה על מנהלי בתי הספר ועל הקהילה.

אבי קמינסקי: לכן צריך לסיים כמה שיותר דברים לפני פתיחת שנת הלימודים.

אבי קמינסקי: אתה שומע יותר ויותר על שיתוף פעולה בין אנשי משרד החינוך למירום ולהנהגת ההורים הארצית, והדבר הזה יכול לבוא לידי ביטוי בצורה טובה בכל מיני סוגיות כאלה ואחרות.

אבי קמינסקי: הבקשה שלי בשם מנהלי אגפי החינוך היא לסיים את הסאגה הזו של תשלומי ההורים, שזה דבר שחיכינו לו הרבה מאוד זמן, כי לא הייתה ועדת חינוך שהתכנסה.

אבי קמינסקי: אני רוצה להציע הצעת ייעול כדי לטייב את הכספים שהרשויות המקומיות לפעמים מאשרות לטובת מלגות.

אבי קמינסקי: ואגב, יש הרבה מאוד רשויות שמסייעות בזה; נותנות כך וכך שקלים או כל מיני אפשרויות לבתי הספר, וזה לאו דווקא הרשויות העשירות.

אבי קמינסקי: אני מציע שכל פעם שמשרד החינוך מוציא מלגות לילדים, שיוציא דוח גם לרשות המקומית שאומר כמה הוא העביר לבית הספר, וכך נוכל לדעת כמה הועבר ולבדוק האם יש לנו תקציבים שנוכל להעביר לטובת בית הספר.

אבי קמינסקי: ככה נוכל לדעת את התמונה הכוללת.

אבי קמינסקי: אין בזה שום רע, זה לא שאנחנו מבקשים שמות של תלמידים, אנחנו רק רוצים לקבל את התמונה הכוללת, שתאפשר לנו אולי לסייע לעוד ילדים.

אבי קמינסקי: את כל שאר הדברים העלו כבר חבריי.

אבי קמינסקי: אני רוצה לומר עוד דבר אחד לגבי הנושא של הכספים הנוספים.

אבי קמינסקי: אני מתחבר לדבריו של חבר הכנסת משה טור פז - - -

שרן השכל: הקו מקוטע ואנחנו לא מצליחים לשמוע אותך יותר.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים החשובים שאמרת.

שרן השכל: אני רוצה לעבור למירה סולומון, ממרכז השלטון המקומי.

מירה סולומון: אני מודה לוועדה על הדיון המאוד חשוב.

מירה סולומון: אנחנו במרכז השלטון המקומי סבורים שראוי לאשר את הצו בנסיבות הקיימות, שמחייבות אותנו להיערך לשנת הלימודים הזו.

מירה סולומון: אנחנו כמובן חושבים שצריך להמשיך בוועדה את הדיונים על שינויים חשובים ונכונים לעתיד.

מירה סולומון: אנחנו לא שותפים לעמדה של נציג איגוד מנהלי מחלקות החינוך בנוגע להתייחסות למלגות ולדיווחים שצריך להעביר בנושא הזה.

מירה סולומון: אנחנו חושבים שהנושא הזה צריך להיות מלובן קודם כול בינינו לבין מנהלי המחלקות לפני שאנחנו מתקדמים בעניין הזה.

מירה סולומון: שוב תודה רבה על הדיון.

מירה סולומון: אנחנו יודעים שיושבת-הראש עמדה על קיומו של הדיון מייד לאחר המליאה כדי להתקדם עם הדברים, ואנחנו מעריכים את זה מאוד.

מירה סולומון: תודה.

שרן השכל: תודה, מירה.

שרן השכל: האמת היא שאנחנו תוך כדי דיון במליאה.

שרן השכל: משרד החינוך, אתם רוצים להתייחס לדברים שנאמרו?

שרן השכל: לעניין המלגות?

שרן השכל: לעניין הביטוח הלאומי?

אינה זלצמן: זה היה בעבר אבל לא צלח.

שרן השכל: מישהו מחברי הכנסת רוצה לומר עוד משהו?

שרן השכל: לא.

שרן השכל: נעבור לסיכום.

שרן השכל: זה דיון מורכב שחוזר כל שנה, וכל שנה בדרך כלל המסקנות הן אותן מסקנות.

שרן השכל: אני רוצה להבהיר כמה דברים מול משרד החינוך, כדי לוודא שבשנה הבאה נהיה במקום אחר.

שרן השכל: קודם כול, יש לנו כמה בשורות משמחות שהצלחנו להביא.

שרן השכל: הבשורה הראשונה היא שאנחנו מאשרים את עניין השאלת הספרים בדו-שנתי, ולכן הורים לא יצטרכו לעבור על החוק כשהם שואלים ספרים לילדים שלהם בשנה הבאה.

שרן השכל: ובשנה הבאה אנחנו למעשה נצטרך לאשר את השנה שתהיה אחריה.

שרן השכל: הבשורה השנייה היא הגדלה של תקציב המלגות.

שרן השכל: יש פה עניין נקודתי של להגיע לאותם הורים שיש להם קושי בתשלומים האלה, ולתת להם את כסף כדי לשלם את התשלומים בשביל הילדים שלהם, כדי שהילדים יוכלו ליהנות מהפעילויות השונות.

שרן השכל: זה כנראה הצעד הכי גדול לצמצום הפערים האלה.

שרן השכל: אבל אנחנו חייבים לוודא שלא נוצרים פערים בין בתי ספר שיש בהם הרבה תלמידים שזקוקים לאותה מלגה לבין בתי ספר שלא זקוקים להרבה מלגות כאלה.

שרן השכל: אנחנו צריכים לראות איך אנחנו מצמצמים את הפערים האלה, כדי להשוות את עניין הטיולים והמסיבות וגם התל"ן, חוגים ודברים אחרים.

שרן השכל: לצד הבשורה בהגדלת הקרן אנחנו גם מגדילים את הסכומים שאפשר לתת לכל תלמיד ותלמיד, וזאת לפי שיקול דעתו של המנהל.

שרן השכל: מאוד שמחנו להתעדכן שכל עניין המסגרות בחופשות של חנוכה ופסח כבר טופל וסודר ואנחנו לא נצטרך לראות בדקה האחרונה הורים שמתרוצצים סביב ועדת החינוך רק כדי לקבל איזשהו מידע מה הולך להיות עם הילדים שלהם בתקופת החגים.

שרן השכל: אז יש בשורות טובות, אבל גם יש לנו הרבה מאוד הערות של חברי הכנסת.

שרן השכל: בעניין מורי התל"ן, חייבים למצוא לזה מסגרת של תקנות או חוקים, כדי שהם לא יהיו מעין אח חורג.

שרן השכל: אני יודעת שיש פה המון ארגוני מורים שמגיעים ושומרים על המורים, אבל מורי התל"ן הם אנשים שפשוט נשארו בלי כלום; אין להם מי שישמור עליהם, אין מי שיתייחס אליהם.

שרן השכל: ממש טורקים להם את הדלת בפנים.

שרן השכל: זה לא בהכרח משרד החינוך, כי המעסיקים זה לא משרד החינוך.

שרן השכל: אז הם באים לבתי הספר, ובתי הספר אומרים שזה לא הם, זה ההורים; ואז ההורים באים ואומרים, רגע, אבל הילד שלי לא לומד עכשיו את השיעורים האלה אז למה אני צריך לשלם.

שרן השכל: זה פשוט מצב אבסורדי ובלתי מתקבל על הדעת.

שרן השכל: לכן אנחנו מבקשים לקבל איזשהו מתווה הגיוני למורי התל"ן.

שרן השכל: אני מבקשת להגיע ב-30 לחודש עם משהו קונקרטי שיאפשר להבטיח את העתיד שלהם ואת הביטחון שלהם לשנה הקרובה.

סימה עובדיה פורצנל: איך?

סימה עובדיה פורצנל: לחייב הורים לשלם עבור משהו שהם לא מקבלים?

שרן השכל: אף אחד לא אמר שצריך לחייב.

שרן השכל: אבל כן צריך לבנות מסגרת הגיונית למורי התל"ן.

שרן השכל: ההורים נזקקים לשירותים האלה, הם מבקשים אותם, והינה הגיעה תקופת מגפה והם נפגעו הכי הרבה.

שרן השכל: אין להם איזשהו אופק כלכלי, הם לא יודעים מה הולך להיות מחר, חודש הם מגיעים, חודש הם לא מגיעים, חודש יש תשלום, חודש אין תשלום.

שרן השכל: צריך למצוא את המסגרת הנכונה להתייחס אליהם.

שרן השכל: בעניין האתגר של הגבייה, צריך לראות איך אנחנו מייעלים את העניין עם רשויות מקומיות שלא מעוניינות לעשות את הגבייה ושלמנהלים קשה להתנהל עם עניין הגבייה הכספית.

שרן השכל: זה לא נעים למנהל להגיע להורה ולדרוש את התשלום, הוא לא מוציא לפועל.

שרן השכל: אז גם לעניין הזה אנחנו מבקשים התייחסות בדיון הבא.

שרן השכל: לגבי שקיפות, אנחנו מבקשים יותר שקיפות מצד המנהלים בעניין תשלומי ההורים.

שרן השכל: ההורים מלינים שהם לא יודעים על מה היו ההוצאות ואיך היו ההוצאות.

שרן השכל: נבקש התייחסות לעניין.

שרן השכל: בפתיחת הישיבה אמרתי שבית המשפט העליון קבע בפסיקה שהדרך שבה אנחנו מתנהלים כל שנה היא דרך עקומה ויש להביא את הדברים בחקיקה ראשית.

שרן השכל: אנחנו נקיים דיון נוסף בנושא תשלומי ההורים, דיון ספציפי בעניין החקיקה בנושא, בעוד כ-60 יום.

שרן השכל: אני מבקשת ממשרד החינוך להביא תזכיר חוק שיעגן את כל הכשלים שאנחנו שומעים עליהם, כדי שלא נצטרך לחזור כל שנה על אותה מנטרה.

שרן השכל: נוכל לקיים שבועיים, שלושה שבועות, אפילו חודש, דיונים על חקיקה שתקבע את עניין תשלומי ההורים, תגיד מה מותר ומה אסור, תדבר על שקיפות, על גבייה, על מטרות הכסף וכו' ואיפה משרד החינוך משתתף.

שרן השכל: אנחנו מבקשים להדגיש, כמו שאמר חבר הכנסת קינלי, שטיולים שנתיים הם לא מותרות; ללמוד את הארץ, להכיר את ההיסטוריה, להכיר אתרי מורשת זה עניין חינוכי ואין דבר יותר משמעותי מלמידה דרך הרגליים ודרך הידיים, זה מחבר אותך למקומות.

שרן השכל: זה חלק מתוכנית החינוך, ואין שום סיבה שזה לא יגיע בבסיס התקציב.

שרן השכל: לכן אני מבקשת לתת התייחסות גם לזה.

שרן השכל: בתוך תשלומי החובה היו דברים שמשרד החינוך צריך לדאוג להם.

שרן השכל: בעניין החקיקה, אנחנו נקיים דיון נוסף ואנחנו מבקשים תזכיר חוק שכבר יונח לפנינו, כדי שנוכל כבר להתחיל לעיין בו ולדון בו, כדי לבנות פתרון כבר לשנה הבאה.

שרן השכל: במידה שלא יונח תזכיר חוק, הוועדה תיקח איזשהו סוג של עצמאות כדי לקדם את החקיקה הנדרשת בעניין הזה.

שרן השכל: שיהיה ברור, אנחנו לא נפחד לקדם את זה.

שרן השכל: אני יודעת שאף אחד לא רצה לגעת בזה ובגלל זה זה חוזר שנה אחרי שנה, אבל אנחנו לא נפחד לעסוק בזה ולקדם חקיקה בעניין הזה.

שרן השכל: אחרי שסיכמנו את הדברים אני מעלה את עניין תשלומי ההורים להצבעה.

מרב מיכאלי: אז אני אגיד על מה מצביעים.

מרב מיכאלי: מצביעים על הטבלה של תשלומי הרשות, כולל התיקון שיש בה שאומר "במקום 24 שקלים – שמונה שקלים".

מרב מיכאלי: כל השאר נשאר אותו דבר.

שרן השכל: אז אני מעלה להצבעה את הטבלה של תשלומי הרשות.

שרן השכל: מי בעד?

שרן השכל: מי נגד?

שרן השכל: מי נמנע?

אמילי חיה מואטי: אני נמנעת.

אמילי חיה מואטי: מפלגת העבודה מתנגדת בעיקרון לתשלומי הורים.

אמילי חיה מואטי: אושר.

שרן השכל: אני קובעת שההצעה עברה.

שרן השכל: אני מאחלת בהצלחה לתלמידים ולהורים בשנת הלימודים והצלחה בתוכנית להשאלת ספרים, שסוף כל סוף תוכל להתבצע בצורה חוקית.

שרן השכל: ואני מזכירה שתוך 60 יום נקיים דיון בעניין תזכיר חוק וחקיקה בנושא.

שרן השכל: תודה רבה, הישיבה נעולה.