ועדת הכלכלה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 8, 2021-08-03 11:45

מיכאל ביטון: ברוך הבא שר הבינוי והשיכון זאב אלקין, ברוכים הבאים חברי הכנסת.

מיכאל ביטון: אנחנו מתחילים דיון בסוגיה שהיא בנפשנו ושמנו אותה ממש ראשונה על סדר היום של ועדת הכלכלה בשבוע העבודה הראשון של ועדת הכלכלה והצבנו אותה כיעד אסטרטגי, גם שלי וגם של אחרים, מול תקציב המדינה.

מיכאל ביטון: יש רגעים שהם טובים והבוקר הזה טוב, כי אנחנו עמדנו לדבר על הזנחה פושעת וקטסטרופה בדיור הציבורי, ואנחנו נבשר בשורה היום, אבל תנו לי קודם לומר את המסד הערכי.

מיכאל ביטון: בנאום הפתיחה שלי בוועדת הכלכלה אמרתי שאדם הוא תבנית נוף מולדתו ואיש ציבור הוא תבנית נוף ביתו.

מיכאל ביטון: ביתי היה מעברה ואחרי זה דיור ציבורי, וכך היה גם בית של רבים.

מיכאל ביטון: אולי דווקא זאב אלקין ודווקא שר האוצר, אני יודע שהוא התחיל את החיים בישראל בקרוון בתקוע או בנוקדים.

מיכאל ביטון: נכון?

זאב אלקין: בקרוון באלון שבות.

מיכאל ביטון: שר האוצר בקרוון בתקוע ובנוקדים ואתה באלון שבות.

מיכאל ביטון: כשאתה מתחיל את החיים בחצי בית בארץ ישראל, כפי שארז ביטון אומר, אתה לא תשכח את זה.

מיכאל ביטון: זה דבר אחד.

מיכאל ביטון: אנחנו באים ממסד ערכי של בני הדיור הציבורי, בני העליות.

מיכאל ביטון: המדינה הענייה של שנות השבעים והשישים ידעה לעשות 100,000 בתים לדיור ציבורי ו-150,000 בתים.

מיכאל ביטון: היום נותרנו עם 50,000 בלבד ועם תורים ועם נכים שלא יכולים לקבל בית.

מיכאל ביטון: זה המסד הערכי הראשון.

מיכאל ביטון: המסד הערכי השני הוא הפסוק שמלווה אותנו כל החיים: "הלוא פרס לרעב לחמך ועניים מרודים תביא בית כי תראה ערם וכסיתו ומבשרך לא תתעלם".

מיכאל ביטון: בעידן המודרני אנחנו צריכים לצקת משמעות למושג "עניים מרודים תביא בית" – תן להם דיור ציבורי, תשפץ אותו, תן לזוגות הצעירים דיור בר-השגה.

מיכאל ביטון: זה הציווי היהודי שלנו.

מיכאל ביטון: משני המקומות הללו חשבנו שיהיה פה דיון תקיף, נוקב, שמציף בעיה ויוצא למאבק, כולל מאבק בתקציב של כמה אנשים שהדיור הציבורי הוא בנפשם.

מיכאל ביטון: אני שמח ששר הבינוי והשיכון זאב אלקין, וגם שר האוצר, וגם מנכ"ל משרד הבינוי והשיכון, שלא נמצא פה, אביעד פרידמן – בחירה מעולה - -

זאב אלקין: הוא נמצא פה בכנסת בוועדה אחרת.

מיכאל ביטון: - - באתם עם בשורה שאני אתן לך לבשר אותה – קנייה מסיבית של בתים חדשים בדיור הציבורי, שיפוץ מסיבי של בתים קיימים, דיור ציבורי לקשישים ועוד פתרונות איך להפוך את הסיוע בשכר דירה, שזה הוצאה של מיליארדים בכל שנה, במקום לשמור על הנכסים האלה, להפוך את ההשקעה בסיוע בשכר דירה להשקעה שיוצרת בתים.

מיכאל ביטון: להצלחות יש הרבה אבות אבל כולם פה – ראיתי שגבי לסקי כתבה על דיור ציבורי וגם אורלי לוי אבקסיס וגם נעמה לזימי והרבה הרבה, כל מי שנמצא פה.

מיכאל ביטון: ויסמין פרידמן מבאר שבע טיפלה באנשים בית-בית.

מיכאל ביטון: אנחנו יודעים שאצל רובנו פה זה בנפשנו.

מיכאל ביטון: וואלה, בוקר אחד תקבלו נחת רוח.

מיכאל ביטון: אבל נורית אזהרה: שר הבינוי והשיכון הביא מיליארדי שקלים לדיור הציבורי, באמת מיליארדים.

מיכאל ביטון: עכשיו יש לנו שנה לבצע.

מיכאל ביטון: אנחנו יודעים שלא כל הכוחות יעזרו לו לבצע ולא כל הכוחות ישחררו לו את הכסף.

מיכאל ביטון: חובתנו כוועדה להיות הגב של משרד הבינוי והשיכון לביצוע מלא, ל-100% ביצוע של ההקצאה הכספית שמופיעה בתקציב המדינה.

מיכאל ביטון: בבקשה, שר הבינוי והשיכון.

זאב אלקין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

זאב אלקין: לפני שניגש למצגת אפתח בכמה דברים כלליים וגם אתאר היכן אנחנו נמצאים היום ואז נרד למספרים ולמצגת.

זאב אלקין: קודם כול, אני שמח מאוד על ההזדמנות הזאת.

זאב אלקין: נדמה לי שזו הפעם הראשונה שאני מופיע בוועדת הבית שלי כשר השיכון, אתם הוועדה המפקחת עליי.

מיכאל ביטון: מה שנקרא: באת מוכן לוועדה הזאת.

מיכאל ביטון: תקענו לך דיור ציבורי – הבאת את הכסף.

מיכאל ביטון: התכוננת.

אורלי לוי אבקסיס: יש מיליארדים חדשים לדיור הציבורי שאנחנו לא יודעים עליהם?

מיכאל ביטון: יש, אורלי, תתפלאי.

אורלי לוי אבקסיס: יאללה, נו, בואו תספרו לנו.

מיכאל ביטון: ראית?

מיכאל ביטון: אבל אם זה טוב אז תפרגני, אורלי.

אורלי לוי אבקסיס: אני תמיד מפרגנת על כל דירה, אתה יודע את זה.

מיכאל ביטון: את יודעת שאני יודע להיות ביקורתי אבל באמת הם עשו מעשה גדול.

מיכאל ביטון: בבקשה, השר.

זאב אלקין: קודם כול, תודה על ההזדמנות.

זאב אלקין: כאמור אני רואה בוועדה את ועדת הבית שלי אז אני תמיד לרשותכם בכל נושא.

זאב אלקין: אני לא מבטיח שתמיד כשתקבעו דיון אני מייד אבוא לדיון בנושא הזה עם התוצאות והכסף והתקציב, זה לא תמיד עובד בצורה כזאת, אבל בהחלט אני לא חושב שאנחנו משני צדי מתרס, זה אמיתי.

זאב אלקין: בנושאים האלה בעיניי גם אין קואליציה ואופוזיציה אלא זה בסופו של דבר אנשים, לא משנה מה הם הצביעו ולא משנה מה העמדות שלהם, שאנחנו מחויבים להביא להם פתרונות.

זאב אלקין: אני שמח מאוד שדווקא הדיון הראשון שאליו הזמנתם אותי לכאן הוא דיון על הדיור הציבורי – נושא שלפעמים נדחק לקרן זווית כשמדברים על הפעילות של משרד השיכון.

זאב אלקין: מדברים יותר על בנייה חדשה ועל מחירי הדיור, אבל בעיניי הוא חשוב לא פחות.

זאב אלקין: לכן מתחילת הדרך כשהתחלנו את ההיערכות הפנימית בתוך המשרד, מה אנחנו הולכים לדרוש ממשרד האוצר בתקציב הקרוב, וגם בפגישות הראשונות עם שר האוצר ועם אנשי משרד האוצר, שמנו את הדרישות בתחום של דיור ציבורי.

זאב אלקין: קודם כול הגדלת מלאי הדירות, כי אנחנו במצב נוראי במלאי הדירות בדיור הציבורי, וכמובן גם כל הנושאים הנלווים לכך: מודלים חדשים לפתרונות לאנשים שנמצאים בתור לדיור ציבורי, סוגיית סיוע בשכר דירה למי שנמצא בתור לדיור ציבורי, סוגיית השיפוצים ותחזוקה של הדיור הציבורי.

זאב אלקין: שמנו את כל הנושאים האלה גבוה מאוד בסדר העדיפויות.

זאב אלקין: להגיד שזה היה פשוט – לא.

זאב אלקין: התשובה הראשונה, נמצאים פה חברינו ממשרד האוצר, שיצא לנו לבלות כמה לילות ביחד בזמן האחרון במשא ומתן אינטנסיבי מאוד.

זאב אלקין: כאשר בפעם הראשונה למשל פתחנו את סוגיית רכש של דיור ציבורי הסתכלו עלינו כעל משוגעים.

זאב אלקין: אמרו: הסיכום השנתי של משרד השיכון הוא בדרך כלל 400 מיליון שקל בשנה על הכול, על כל הנושאים, הכול ביחד, אז מאיפה דיור ציבורי כשכל דירה עולה לפחות 1.2 מיליון שקל ברכישה?

זאב אלקין: איך אתה מתכוון להכניס פה עוד דיור ציבורי?

זאב אלקין: ובטח לא במספרים גדולים.

זאב אלקין: לכן חשוב שאנחנו "השתגענו".

זאב אלקין: היה שיח לא פשוט.

זאב אלקין: לא במקרה הייתי אחד משני השרים שחתמו על הסיכומים התקציביים שלהם רק בערך חצי שעה לפני ההצבעה בממשלה.

זאב אלקין: כולם התלוננו שאנחנו מעכבים את כל הממשלה מלהצביע וללכת לישון, אבל חלק מן הוויכוח הגדול היה בדיוק בנושאים האלה – דיור ציבורי וסיוע לאלה שממתינים בתור לדיור הציבורי.

זאב אלקין: אני שמח שאנחנו באים לכאן עם בשורות.

זאב אלקין: אמנה את הדברים המרכזיים ואחר כך במצגת נדבר כבר בצורה מפורטת.

זאב אלקין: אבל – ופה אני רוצה להגיד אבל גדול – אמרת שרצית דיון נוקב ודווקא איכשהו יש פתאום בשורות, אבל בעיניי יש גם מקום לדיון נוקב, כי הבשורות עם כל החשיבות שלהן הן רק הצעד הראשון בפתרון הבעיה.

זאב אלקין: הפערים עדיין גדולים מאוד, המשימות גדולות מאוד.

זאב אלקין: גם הביצוע של הסיכומים שהגענו אליהם – לא מספיק סיכום על הנייר אלא צריך להפוך את זה לדירות אמיתיות.

זאב אלקין: אני בשמחה אמקד אתכם איפה צריך להשגיח עלינו, כי זה רק יעזור לי.

זאב אלקין: יש כמה צמתים בתהליך ביצוע הסיכומים האלה שאני אשמח מאוד אם יהיה פיקוח פרלמנטרי שיעזור לנו להתמקד בכך שבאמת בסוף נקבל פה דירות אמיתיות וייכנסו אליהן אנשים אמיתיים, כי זאת המטרה שלנו.

זאב אלקין: עכשיו אומר מה הן הבשורות המרכזיות ואחר כך נעבור למצגת.

זאב אלקין: הדבר הכי מרכזי כמובן הוא הסיכום על שני מהלכים שביחד מדברים על 4,700 יחידות דיור ציבורי חדשות.

זאב אלקין: זה באמת דבר שהוא חסר תקדים.

אורלי לוי אבקסיס: לשלוש שנים.

זאב אלקין: כן.

זאב אלקין: אבל זה לא אומר שזה תום תביעות לשלוש שנים.

זאב אלקין: תיכף אמקד איפה יש תום תביעות ואיפה לא.

זאב אלקין: למען האמת, לארבע שנים.

זאב אלקין: לא בדירות אלא בבנייה לקשישים זה לארבע שנים.

זאב אלקין: אבל עוד פעם, זה לא מונע ממני בעוד שנתיים לדרוש עוד מהלך לדיור ציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: אתה אופטימי לגבי הממשלה.

זאב אלקין: קודם כול, אורלי, את מכירה אותי, אני עובד כל עוד הממשלה קיימת.

זאב אלקין: דבר שני, כן, אני אופטימי.

זאב אלקין: כאשר מאשרים תקציב פה אחד אז יש גם סיבה לאופטימיות שזה יעבור בכנסת ונמשיך הלאה.

רון כץ: זה יעבור.

זאב אלקין: אני מציע שבדיון הזה נשים בצד את הפוליטיקה כי אנחנו יודעים מה מחלק בינינו.

זאב אלקין: זה נושא שמאחד בינינו אז זו הזדמנות לקיים דיון אמיתי בקווים מאחדים בכנסת ולא רק בקווים מחלקים.

זאב אלקין: יש מספיק קווים מפרידים שם למעלה, בואו נחכה איתם בדיון הזה.

זאב אלקין: קודם כול, ממה בנויים הסיכומים על 4,700 היחידות האלה?

זאב אלקין: זה 1,700 דירות של דיור ציבורי, וחשוב לא פחות מזה: ברכש ולא בבנייה.

זאב אלקין: למה?

זאב אלקין: אני התעקשתי מאוד על נושא הרכש כי זה גם שאלה של זמנים.

זאב אלקין: אם הולכים על פתרונות של בנייה, על אחוזים מתוך פרויקט שרק עכשיו מתחילים לשווק אותו, במקרה הטוב בעוד חמש או שש שנים נתחיל לקבל את הדירות הראשונות.

זאב אלקין: אתם יודעים איך זה, תמיד הדברים מתארכים, אין היתרים ויש היתרים, ויש בקשות לשינויים של חוק שבס או של פה או של שם ואז קבלן מחכה ומחכה, ויחד עם הפרויקט מחכות גם הדירות של הדיור הציבורי.

זאב אלקין: לכן התעקשתי פה לנסות לקבל תקציב אמיתי לרכש ולא רק אחוזים בפרויקט עתידי כפי שהיה בעבר.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא במקום ההקצאה בבנייה החדשה, נכון?

זאב אלקין: זה כן במקום כי אין כרגע שימוש ב-7% שיש.

זאב אלקין: אנחנו גם משנים את תוכנית השיווק.

זאב אלקין: אם תרצו אזכיר גם את זה, למרות שזה לא נושא הדיון שלנו.

אורלי לוי אבקסיס: שאלה קטנה: זאת אומרת שבתוכניות עתידיות לגבי התכנון והשיווק לא יהיו 7% לדיור ציבורי?

זאב אלקין: קודם כול, כמעט ולא היו עד היום.

אורלי לוי אבקסיס: זה שלא ביצעו את החלטות הממשלה זה כבר פדיחה.

זאב אלקין: זה לא החלטות ממשלה.

זאב אלקין: אסביר לך, בסך הכול ברגע שמחיר למשתכן סיים את תפקידו ועברנו למחיר מופחת, כמות השיווקים במחיר מופחת הייתה קטנה מאוד, זה חלק מן העניין.

זאב אלקין: תשאלי היום מישהו במדינת ישראל מה זה מחיר מופחת, רק יודעי ח"ן יידעו להסביר.

אורלי לוי אבקסיס: מחיר מופחת זה לא דיור ציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: זה גם לא מחיר למשתכן.

זאב אלקין: לא, אבל חלק מן הכללים על ה-7% היו כלולים בהחלטה על מחיר מופחת, רק כמות השיווקים האלה היא קטנה מאוד.

זאב אלקין: לכן בפועל מזה לא יגיעו הרבה דירות של דיור ציבורי.

זאב אלקין: לכן אני הלכתי בטקטיקה אחרת.

זאב אלקין: מצד אחד הלכתי עם תוכנית הרבה יותר מסיבית ומשמעותית לגבי סיוע למשפחות צעירות ברכישת דירה, עזרתי לסיפור של מחיר מטרה, שהרעיון המרכזי שלו הוא קביעת מחיר קבוע עם הנחה של 20% על מחיר השוק, לא בעוד שלוש שנים אלא לפני חצי שנה, עם כל ההשלכות של זה לגבי המשפחה הצעירה.

זאב אלקין: זה מצד אחד.

אורלי לוי אבקסיס: למרות שהתנאים למשכנתאות לזכאים הלכו והחמירו עכשיו בתקציב.

מיכאל ביטון: זה דבר שנדון בו.

מיכאל ביטון: לא נדון היום בשוק הדיור כי הוא עולם שלם.

מיכאל ביטון: בנושא דיור בר-השגה לא טיפלנו ובנושא צעירים לא טיפלנו ובפגיעה במשכנתאות.

מיכאל ביטון: יש לנו עבודה.

מיכאל ביטון: אני מבקש למקד את הדיון עכשיו בדיור הציבורי, עם הנתונים.

זאב אלקין: אני רק מסביר לאורלי מה עשינו.

מיכאל ביטון: אבל אורלי תשאל אותך שבע שאלות ואני רוצה להתמקד עכשיו בדיור הציבורי.

מיכאל ביטון: קדימה.

זאב אלקין: זה תפקידה.

זאב אלקין: אני העדפתי לוותר על ה-7% התיאורטיים האלה, שמזה לא צמחו הרבה דירות לדיור הציבורי בשנים האחרונות, אלא ללכת על תוכנית מקיפה גדולה בדיור חדש לזוגות צעירים, ועל זה אם תרצו תזמינו אותי ונדבר, זה מה שנקרא מחיר מטרה.

זאב אלקין: מצד שני, ללכת על דירות אמיתיות בכמות גדולה, ועכשיו, לא בעוד חמש, שש, שבע שנים על הנייר.

זאב אלקין: אנחנו מדברים על 1,700 דירות, שהתקצוב להן אמור להגיע משלוש שנות תקציב: 21, 22 ו-23.

זאב אלקין: המשמעות של זה, אני מקווה מאוד – משרד האוצר פה – שכבר בתחילת שנת 22 נוכל לגשת לרכישה כי חלק מן המקורות צריכים להגיע מעודפי תקציב של שנת 21, זה ממש או-טו-טו.

זאב אלקין: עוד פעם, הכול בהנחה שהתקציב יאושר בכנסת.

זאב אלקין: כל ההחלטות שלנו בממשלה בנויות על ההנחה שהתקציב יאושר בכנסת, אחרת אין לזה שום משמעות.

זאב אלקין: המטרה פה כבר ב-22 להגיע עם דירות אמיתיות שרוכשים אותן בשוק ומעבירים אותן לזכאים.

זאב אלקין: כמה נקודות אזהרה לגבי זה, ואני אשמח לכל סיוע פה של חברי הכנסת: ראשית, מנגנון הרכישה – אנחנו סיכמנו עם משרד האוצר שיקום צוות משותף, זה מופיע בהחלטה, של החשב הכללי ושלנו כמשרד, בהובלה של מנכ"ל המשרד והחשב הכללי, שיקבע את מנגנון הרכישה.

זאב אלקין: דאגתי להגביל את המועד למסקנות של הצוות ל-1 בנובמבר השנה, אפילו עוד לפני אישור התקציב.

זאב אלקין: למה?

זאב אלקין: כי לא רציתי שהמנגנון אחר כך יעכב אותנו בביצוע.

זאב אלקין: אם אתם מחפשים על מה לפקח עלינו – אשמח מאוד אם באמצע חודש נובמבר תזמינו אותי ביחד עם החשב הכללי ותשאלו האם הצוות סיים את עבודתו.

מיכאל ביטון: קיבלת.

מיכאל ביטון: באמצע נובמבר נזמין את השר לעדכון על מסלול הרכישה וההתקדמות בדיור הציבורי.

זאב אלקין: לפי הסיכום התקציבי זה צריך להיות, ועד שהוא לא יסיים אנחנו לא יכולים להתחיל ברכישה אז לכאורה זה מוגבל ל-1 בנובמבר.

זאב אלקין: אני מקווה מאוד שנעמוד ביעדים האלה.

זאב אלקין: אם החשב הכללי יידע שהוא צריך לבוא לכאן ולדווח שהצוות סיים את עבודתו אז אולי זה גם יעזור לכך שהצוות יסיים את עבודתו בזמן, אז אפשר כבר מראש להוציא זימון.

זאב אלקין: אני גם שמח ששכנענו את משרד האוצר, והוא קיבל את עמדתנו, שלא צריך לחכות לאישור תקציב בכנסת כי אם יש כבר החלטה ואם מדובר על מנגנון אז אפשר לדון עליו מייד לאחר אישור התקציב בממשלה ולא לחכות.

זאב אלקין: זה מקום אחד שדווקא תוכלו לסייע לנו מאוד לזרז את ביצוע ההחלטה.

זאב אלקין: הסוגיה השנייה היא כמובן התזרים – היות והעלות מתפרסת על פני שלוש שנים, 21, 22 ו-23, אז אפשר ללכת עם מנות גדולות יותר בהתחלה או מנות גדולות יותר בסוף.

זאב אלקין: אני דווקא צופה שבשנת 21 המימוש התקציבי של המשרדים יהיה פחות מאשר בדרך כלל בגלל שאנחנו בשנה שרובה המוחלט בלי תקציב וזה כמובן יקשה על המשרדים לממש את כל התקציב שיאושר להם אי-שם לקראת סוף נובמבר.

זאב אלקין: לכן אני תולה הרבה תקוות בעודפים של תקציב 21.

זאב אלקין: נשמח לכל סיוע של הכנסת בדיאלוג עם משרד האוצר, להקצות כמה שיותר מעודפי תקציב 21 למימוש המטרה הזאת, מי שהדיור הציבורי חשוב לו, כי אז נוכל לקנות הרבה יותר דירות באופן מיידי כבר בשנת 22 ולספק אותן לאנשים.

זאב אלקין: אלה שתי נקודות בסיפור הזה של 1,700 דירות.

זאב אלקין: הדירות יהיו כי זו החלטה חלוטה אבל מתי הן יהיו – זה למעשה יושפע משני המרכיבים הללו.

זאב אלקין: אנחנו פה באותו צד, אתם תוכלו לעזור לנו לזרז את זה כמה שיותר.

זאב אלקין: המרכיב השני הוא 3,000 יחידות דיור.

זאב אלקין: זה כבר בנייה לקשישים.

זאב אלקין: זה דומה לפרויקט שבזמנו שר השיכון גלנט ואני כשר הקליטה דחפנו אליו בשנת 15 ביחד עם הסוכנות היהודית, והוא התבצע ויש מזה לא מעט דיור ציבורי לקשישים.

זאב אלקין: זה תהליך שהוכיח את עצמו ולכן הלכנו על השחזור שלו, אחרי שבדקנו עם הסוכנות שיש פוטנציאל של קרקע ובאמת אפשר לבצע את זה.

זאב אלקין: מדובר על 3,000 יחידות דיור שיתפרסו תקציבית באופן שווה על פני ארבע שנים, כולל שנת 21.

זאב אלקין: היה לי חשוב מאוד להתעקש על זה כי לכאורה רואים בה שנה אבודה אבל ברגע שמדובר על תקצוב של מהלך אין שום סיבה לראות בזה שנה אבודה, גם אם בסוף התקציב יאושר רק בחודש נובמבר.

זאב אלקין: לכן התקצוב ל-7,500 הראשונים כבר רשום על שנת 21.

אורלי לוי אבקסיס: 7,500?

זאב אלקין: 30,000 חלקי ארבע, זה 7,500 בכל שנה, אבל התוכנית מתחילה כבר בשנת 21.

אורלי לוי אבקסיס: לא דיברנו על 3,000 דירות?

זאב אלקין: נכון, 750, לא 7,500.

זאב אלקין: 7,500 זה חלום פרוידיאני, זה מה שאני רוצה, אבל לצערי לא קיבלתי 7,500.

זאב אלקין: קיבלתי 3,000, פרוס בתקצוב על פני ארבע שנים, אבל היה לי חשוב מאוד שהתקצוב יתחיל כבר בשנת 21.

זאב אלקין: אנחנו מדברים על הסכם אחיד עם הסוכנות על כל ה-3,000, כלומר שמבחינת ההסכם אנחנו כבר בתקציב הזה מסכמים שכל 3,000 היחידות ייבנו.

זאב אלקין: אגב, הבנייה של היחידות לקשישים היא גם זולה יותר מטבע הדברים, וגם מן הניסיון של ההסכם הקודם עם הסוכנות, זה דווקא ביצוע מהיר יחסית כי זה לא תלוי בקבלן שמחכה.

אורלי לוי אבקסיס: גם בהסכם של גלנט וג'קי לוי היו כמה אלפי דירות לגיל הזהב.

זאב אלקין: היו שם כ-2,500, כמדומני.

רון כץ: כמה זמן לוקח לבנות?

זאב אלקין: רוב הפרויקטים האלה כבר מאוכלסים, או מאוכלסים תוך כדי, ממש בתקופה הזאת.

רון כץ: יש הערכה של זמן לביצוע?

זאב אלקין: זה בדרך כלל מהיר יותר מבנייה רגילה, ששם יש את האלמנט שקבלן מחכה.

זאב אלקין: גם הרבה יותר קל להוציא היתרים.

זאב אלקין: לכן בסופו של דבר אלה פרויקטים מהירים יותר, אבל זה ייקח זמן, אין בנייה שנמשכת חודשים במדינת ישראל היום.

רון כץ: שנה וחצי.

זאב אלקין: נניח, זה הזמן הכי מהיר.

זאב אלקין: זה תלוי במצב האישורים בכל מקום ובדברים אחרים, אבל זה כן דבר מעשי ואין פה אלמנט מעכב, שאני תלוי בפרויקט בנייה גדולה שאני רק 7% מתוכו ואם קבלן החליט שכדאי לו לחכות כי ערך הקרקע יעלה והדירות יעלו אז אני מחכה ביחד איתו ואין לי שום דרך לזרז אותו לבצע.

זאב אלקין: פה ברור שהסוכנות רוצה לבצע, זה כדאי לה, ואנחנו רוצים.

זאב אלקין: מן הבחינה הזאת, זה דבר שירוץ במקסימום המהירות האפשרית.

זאב אלקין: זה המספר המרכזי וזו הבשורה המרכזית של הבוקר הזה, אדוני היושב-ראש, 4,700 יחידות דיור.

זאב אלקין: האם זה הרבה או האם זה מעט?

קריאה: גם שכר הדירה זה בשורה.

מיכאל ביטון: זה הרבה יותר מן העבר, ותמיד צריך יותר.

מיכאל ביטון: יש לנו אתגר גדול לעמוד ביעד הזה.

זאב אלקין: זה לא מספיק לתור, שיש בו היום יותר מ-30,000 אנשים במשותף של שיכון ושל קליטה, אבל זה כבר אחוז לא קטן מן התור, וזה כמובן, לפי מה שאני זוכר, חסר תקדים במספרים.

אורלי לוי אבקסיס: אצל גלנט היו 1,000 דירות בשנה.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא דבר שאפשר לזלזל בו, כי לפי מה שאנחנו רואים עכשיו זה קצת יותר מ-500 בשנה, בלי עניין הדירות של גיל הזהב.

מיכאל ביטון: אני אגיד את מה שאת לא אומרת:

מיכאל ביטון: השר גלנט וסגן השר ג'קי לוי התייחסו ברצינות לראשונה לדיור הציבורי, אחרי עשר–עשרים שנה של הזנחה, אך אחרי זה בעיית היעדר התקציב של המדינה במשך שנתיים–שלוש תקעה את ההחלטה.

מיכאל ביטון: יש פה שר שלוקח את מה שהם עשו ומרים את זה.

מיכאל ביטון: גם חגי רזניק בזום רוצה לדבר, המנכ"ל שלך, שזה בנפשו.

אורלי לוי אבקסיס: בריאות שלמה לחגי.

אורלי לוי אבקסיס: הוא ריסק את הרגל.

אורלי לוי אבקסיס: תמיד כשאומרים דיור ציבורי הבן אדם יתייצב, לא משנה מה, אז בריאות שלמה.

מיכאל ביטון: נכון, זה בנפשו.

מיכאל ביטון: אני מקווה שעוד מעט גם נאפשר לשמוע אותו.

מיכאל ביטון: כבוד השר, אם סיימת אני מבין שלמשרד השיכון יש מצגת.

מיכאל ביטון: מי מעביר אותה?

זאב אלקין: בזה אני סיימתי.

זאב אלקין: אזכיר רק עוד בשורה אחת חשובה בנושא הזה, שמלווה את נושא הדיור הציבורי, וזה נושא של שיח כבר שנים רבות מאוד.

זאב אלקין: בעקבות הפקעה משמעותית מאוד שהייתה בזמנו עם העלייה של שכר הדירה לממתינים לדיור ציבורי במשרד השיכון, שהביאה את זה לשכר דירה אמיתי, באמת זה היה אירוע דרמטי.

אורלי לוי אבקסיס: וגם התווכחנו עליו, כמה למשרד הקליטה וכמה למשרד השיכון.

זאב אלקין: עכשיו אנחנו מגיעים למימוש החלום המלא ואין לנו סיבה להתווכח.

זאב אלקין: במשרד השיכון זה קרה בעבר ועכשיו התקבלה החלטה כחלק מן הסיכום התקציבי שגם ממתינים בתור לדיור ציבורי של משרד הקליטה יקבלו סיוע מוגבר כמו הממתינים בתור של משרד השיכון, בשתי פעימות.

זאב אלקין: פעימה ראשונה תיכנס לתוקף ב-1 בינואר, הם יקבלו תוספת משמעותית לסיוע בשכר דירה, זה יהיה כ-800 שקל בממוצע, משהו רציני מאוד, ואז ב-1 בדצמבר תהיה פעימה.

מיכאל ביטון: רק הערה, שאולי גם תיכנס אליה.

מיכאל ביטון: אי אפשר הכול ביום אחד, אבל כל עולם הכסף הזה שהולך לסיוע בשכר דירה, בניהול נכון של הממשלה היה יוצר יותר מ-100,000 או 200,000 בתים, זה מיליארדים.

אורלי לוי אבקסיס: תחשוב על התור.

אורלי לוי אבקסיס: אלה סכומים של מיליארדים.

מיכאל ביטון: אבל בסדר, הלכו לנו כספים.

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, אגלה לך סוד: אני נלחמתי על ההשוואה הזאת כי אני חושב שהיא צודקת.

זאב אלקין: אני חושב שאדם שמגיע לו דיור ציבורי ממדינת ישראל, ואין דיור כי אין דירות, אז מגיע לו שכר דירה שהוא באמת אמיתי בשוק ולא ששולחים אותו אחר כך מהשלמת הכנסה.

אורלי לוי אבקסיס: ההגדלה של הסיוע בשכר דירה היא רק לממתינים של משרד הקליטה או בכלל לכל הממתינים?

זאב אלקין: לממתינים של הדיור הציבורי יש כבר היום סכום גבוה.

אורלי לוי אבקסיס: הוא עדיין לא ריאלי והוא גם לא מוצמד למדד ולמחירים.

זאב אלקין: הוא לא מוצמד אבל הוא גבוה מאוד יחסית לכל תוכניות הסיוע.

אורלי לוי אבקסיס: 700 שקל ליחיד.

מיכאל ביטון: השר, אתה תישאר איתנו בדיון הזה, כי אני רואה שחברי הכנסת רוצים אותך צמוד.

זאב אלקין: ראשית, אני פה.

זאב אלקין: רק אחדד משהו שהוא חשוב בעיניי, שהוא יהיה פועל יוצא עקיף לכיוון שעליו אתה דיברת.

זאב אלקין: אין לי ספק שברגע שהתהליך הזה ייכנס כולו לתוקף ויראו כמה כסף יוצא לטובת התשלום לממתיני דיור ציבורי בשני התורים, זה יהיה זירוז נוסף להתקדם עם אספקת הדירות לדיור הציבורי.

זאב אלקין: לא בשביל זה נלחמנו אבל זו תהיה תוצאה עקיפה.

מיכאל ביטון: כך אנחנו הולכים לעבוד עכשיו: נתנאל לפידות – אתה יודע, בכנסת כששר עולה לדוכן אין לו הגבלת זמן, אבל כשחבר כנסת עולה לדוכן קוצבים את זמנו.

מיכאל ביטון: אתה תראה לנו מצגת קצרה, כי עיקר החשיבות פה היא הדיון ואפשרות לעוד אנשים להתבטא.

מיכאל ביטון: אחרי שאתה תציג, יעל לינדנברג מאגף התקציבים תוסיף כמה מילים ולאחר מכן נעשה סבב דוברים מבין חברי הכנסת.

זאב אלקין: לא אוכל להישאר עד סוף הדיון.

מיכאל ביטון: לא עד הסוף.

מיכאל ביטון: אני רוצה שתשמע את האיש שלך, את הממ"מ וחברי כנסת שרוצים לשאול אותך שאלות לפני שאתה הולך.

מיכאל ביטון: נשמע שאלות של חברי כנסת, ואחרי כן אחרים ידברו.

מיכאל ביטון: חברי הכנסת, אם תוכל עוד קצת להישאר.

מיכאל ביטון: נתנאל לפידות, בבקשה.

נתנאל לפידות: אעשה את זה בקצרה.

נתנאל לפידות: השקף הראשון נותן תמונת מצב של הדיור הציבורי, תמונת מקרו.

נתנאל לפידות: בצד ימין למעלה רואים את תור הממתינים, שמתחלק בין אוכלוסיית חסרי הדירה, כלומר אלה שהם בכלל מחוץ למערך הדיור הציבורי.

נתנאל לפידות: מדובר כיום על 4,300 משקי בית.

נתנאל לפידות: בנוסף יש עוד 1,400 משקי בית שגרים בתוך הדיור הציבורי וממתינים להחלפת דירה.

אורלי לוי אבקסיס: כמה מתוכם נכים?

נתנאל לפידות: אין לי פה פילוח של זה.

זאב אלקין: אגב, זה רק התור של השיכון.

זאב אלקין: התמונה ורודה, לכאורה יש 4,700 יחידות, יש 4,300 חדשים, אז הכול יסתדר.

זאב אלקין: אבל זה לא כך.

זאב אלקין: יש עוד 25,000 של משרד הקליטה.

נתנאל לפידות: יש רק 600 נכים.

מיכאל ביטון: חברים, תנו לאיש להציג.

מיכאל ביטון: תרשמו את השאלות.

אורלי לוי אבקסיס: הקריטריונים של משרד השיכון קשים יותר מן הקריטריונים של משרד הקליטה.

אורלי לוי אבקסיס: יש בזה גם היגיון.

מיכאל ביטון: אורלי, תנו לאיש להציג, תרשמו שאלות, תעבירו אותן גם לשר וגם אליו.

מיכאל ביטון: חבר'ה, תנו לו לסיים.

נתנאל לפידות: מלאי הדיור הציבורי מורכב מבתי גיל זהב ומדירות בדיור הציבורי.

נתנאל לפידות: בדיור הציבורי יש לנו 52 - - -

אורלי לוי אבקסיס: אני מצטערת, שנייה, כי אנחנו פשוט עובדים עם נתונים.

אורלי לוי אבקסיס: לפי מחלקת המחקר של הכנסת מדובר ב-2,500 ממתינים להחלפת דירה ולא 1,400.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא יודעת מה הנתון הנכון כי מחלקת המחקר של הכנסת לוקחת מכם את הנתונים.

מיכאל ביטון: הנתון של הכנסת הוא לסוף שנת 2020.

מיכאל ביטון: אלה נתונים און-ליין.

נתנאל לפידות: מה שאתם רואים פה נשלף מן המערכות אתמול, אלה נתונים שהוצאנו אתמול.

אורלי לוי אבקסיס: הדוח של הממ"מ פורסם גם הוא אתמול.

אורלי לוי אבקסיס: אתה רוצה להגיד לי שבתוך כמה ימים פתרתם בעיה ל-1,000 אנשים?

אורלי לוי אבקסיס: אם לא אז יש בעיה בנתונים.

נתנאל לפידות: הנתונים האלה הם ממערכות המידע של המשרד נכון לאתמול בצוהריים.

נתנאל לפידות: במערך הדיור הציבורי יש 52,000 יחידות דיור ו-12,000 יחידות דיור בבתי גיל הזהב.

נתנאל לפידות: שימו לב שמספר הדיירים שגרים בדיור הציבורי הוא 122,000 דיירים, זה משפחות, כולל ילדים וכולל הכול ב-52,000 יחידות דיור, לעומת 13,500 דיירים ב-12,500 יחידות דיור בבתי גיל זהב.

נתנאל לפידות: זאת אומרת שבתי גיל זהב ככלל זה כמעט אחד לאחד, כלומר במרבית הדירות גר דייר אחד.

נתנאל לפידות: לעומת זה בדיור הציבורי גרים יותר משני דיירים בתוך דירת דיור ציבורי.

נתנאל לפידות: בסיס התקציב של תחזוקת הדיור הציבורי עומד על 35 מיליון שקל.

נתנאל לפידות: בסיכום התקציבי שהשר עשה עכשיו עם משרד האוצר הביאו יותר מ-100 מיליון שקלים וזה שיפור משמעותי.

נתנאל לפידות: אגיד שלאורך השנים, אלה סכומים שתמיד היינו צריכים תוך כדי השנה לעשות משא ומתן עם משרד האוצר ולבוא לוועדת הכספים כדי להגדיל את התקציב.

נתנאל לפידות: פה הבשורה היא שביחד עם משרד האוצר אנחנו סוגרים מראש תוכנית לשנים 2021 ו-2022.

נתנאל לפידות: יש את הסכום, אנחנו יודעים לתכנן תוכנית עבודה מסודרת ולייצר ודאות.

אורלי לוי אבקסיס: זה שיקום השכונות ביחד עם התחזוקה של הדיור הציבורי.

נתנאל לפידות: בסיכום התקציבי זה מופיע כסל אחד.

אורלי לוי אבקסיס: זה חד-פעמי?

אורלי לוי אבקסיס: זה לא יהיה בבסיס התקציב להמשך?

זאב אלקין: לצערי אף פעם עד היום זה לא היה בבסיס התקציב.

אורלי לוי אבקסיס: בכל פעם היינו צריכים להילחם על זה.

זאב אלקין: הבסיס התקציבי לתחזוקה של דיור ציבורי הוא 35 מיליון שקל בלבד ולכן זה כאב ראש גדול.

אורלי לוי אבקסיס: נלחמנו כדי להעלות את זה, אבל אף פעם אנחנו לא מצליחים להכניס את זה לבסיס התקציב כפי שצריך אז יש לנו עוד מלחמה.

זאב אלקין: יש הרבה מלחמות, תאמיני לי.

זאב אלקין: בשביל מה אנחנו פה?

נתנאל לפידות: כפי שהשר פירט באריכות, אלה הישגי הסיכום התקציבי של השנים 2021-2022.

נתנאל לפידות: זה תקצוב של רכש של 1,700 יחידות דיור, בערך 3,000 יחידות דיור בבתי גיל הזהב, כ-160 מיליון שקל לתחזוקה.

מיכאל ביטון: כותבים את זה לשנת 22 אבל ה-1,700 כולל את שנת 23 נכון לעכשיו אז צריך לציין את זה, זה פרוס על פני יותר שנים.

נתנאל לפידות: אבל זה בסיכום התקציבי.

מיכאל ביטון: התקציב הוא עד שנת 22 אבל המבט הוא שלוש שנים קדימה.

זאב אלקין: יש הבדל.

זאב אלקין: הכסף הזה לא מותנה, כלומר זה סיכום תקציבי לביצוע.

זאב אלקין: בתקציב 23-24 נוכל להיאבק על עוד.

זאב אלקין: זה לא שנצטרך לריב פה על עוד מדרגה בתקציב 23-24.

מיכאל ביטון: בסדר גמור.

נתנאל לפידות: במסגרת הדברים החדשים שאנחנו מביאים יש גם תוכנית חדשה שתיקרא "שכירות בטוחה".

נתנאל לפידות: בשלב הראשון יש פיילוט של 200 פתרונות דיור.

נתנאל לפידות: המטרה היא לגבי אותן משפחות שממתינות לדירה בדיור הציבורי, לאפשר להן שכירות ארוכת-טווח מבלי לשלוח אותן רק עם צ'ק לשוק כדי לחפש דירה, אלא אנחנו הולכים להוציא מכרז שבו יהיה זכיין, שהוא שיאתר את הדירות, הוא ישכור את הדירות בשוק עבורם, הם יהיו שוכרי משנה שלו, וכך להוריד מהם את כל הנטל הבירוקרטי ואת הקושי במציאת דירה, כי הרבה פעמים קשה מאוד למצוא את הדירות.

מיכאל ביטון: אורלי, את גם מככבת בוועדה וגם מפריעה לי.

אורלי לוי אבקסיס: לא, פעילים של הדיור הציבורי בטלפון - - -

מיכאל ביטון: הפעילים פונים גם אליי.

מיכאל ביטון: אז מה?

מיכאל ביטון: אני מבקש ממך, תני לאדם לסיים את ההצגה שלו.

אורלי לוי אבקסיס: חלילה וחס.

אורלי לוי אבקסיס: אני פשוט שאלתי אם אפשר לצרף לזום עוד פעילים של הדיור הציבורי.

מיכאל ביטון: אנחנו לא מוגבלים בזום, תזמיני, אבל אפילו רזניק לא מצליח לדבר והוא מת להגיד משהו.

נתנאל לפידות: שני דברים נוספים:

נתנאל לפידות: אחד הוא השוואת הסיוע בשכר דירה בין נכי רדיפות הנאצים לנכי המלחמות בנאצים, זה 16 מיליון שקל, והשני, 150 מיליון שקל לחמש שנים, 30 מיליון שקל לשנה לטובת שיפור השירות במערך בתי גיל הזהב הקיימים, כלומר לשדרג את המצב הקיים.

רון כץ: מה זה אומר "שיפור השירות"?

נתנאל לפידות: היום לדוגמה המערך החברתי שם כולל שליש אחוז משרה של עובדת סוציאלית.

נתנאל לפידות: אנחנו מגדילים את אחוזי המשרה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: מסקנות קורונה, מה שנקרא.

נתנאל לפידות: בנינו את זה בצורה היברידית.

נתנאל לפידות: בנינו את כל המכרז בצורה אחרת.

נתנאל לפידות: היום יש לנו שבעה מפעילים.

נתנאל לפידות: אנחנו עוברים לשלושה מפעילים לפי אזורים גיאוגרפיים, ואז לפי כמות בתי גיל הזהב באותו אזור משתנים אחוזי המשרה, אבל המטרה היא להגדיל את השירות.

נתנאל לפידות: זה יהיה בוודאות יותר מחצי משרה לבית.

נתנאל לפידות: השאלה מבחינת הגודל כמה כל אחד יקבל, זה משתנה בין האחד לשני.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זה כל הסיפור של ה-150 מיליון שקל?

נתנאל לפידות: לא, זה כולל שדרוג פיזי.

רון כץ: מעניין לדעת קצת יותר פירוט, לא עכשיו אבל יהיה מעניין לקבל פירוט מה הולכים לעשות שם.

נתנאל לפידות: זה כולל שדרוג פיזי, זה כולל רמת תחזוקה טובה יותר.

מיכאל ביטון: וגם פעולות.

נתנאל לפידות: וגם שדרוג חברתי.

מיכאל ביטון: נתנאל לפידות, השר שלך צריך ללכת בעוד עשר דקות.

מיכאל ביטון: אתה תעצור כאן וחברי הכנסת יוכלו לשאול.

זאב אלקין: השקף הבא חשוב.

מיכאל ביטון: תסיים בשקף הבא כדי שחברי הכנסת ישאלו את השר שאלות לפני שהוא עוזב.

נתנאל לפידות: השקף הבא מציג את השפעות חוק הדיור הציבורי על זכויות רכישה על מלאי הדירות.

נתנאל לפידות: בשנת 1999 היינו על כ-100,000 יחידות דיור, 96,000 יחידות דיור במלאי הדיור הציבורי.

נתנאל לפידות: החוק שחק את המלאי ולא היה זרם נכנס.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זה לא החוק.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זה העובדה שלא נבנו דירות עם הכסף שנתקבל מן הדירות שנמכרו.

קריאות: - - -

מיכאל ביטון: צריך לזכור שהכסף הנכנס היה זעום ביחס לשווי של דירה חדשה.

אורלי לוי אבקסיס: 3 מיליארד שקל זה לא סכום זעום.

מיכאל ביטון: נעלמו כספים, את צודקת, אבל זה אף פעם לא יכול היה למלא את אותו חלל כשאתה מוכר דירה למישהו ב-100,000 שקל ואתה צריך לקנות דירה במיליון שקל.

אורלי לוי אבקסיס: אבל גם המעט הזה היה צריך להיות צמוד.

מיכאל ביטון: לזימי, את רשומה בין הדוברים.

מיכאל ביטון: קודם כול יהיה פה סבב שאלות קצרות בלבד לשר, לפני שהוא הולך, ובהמשך גם חברי הכנסת ידברו.

זאב אלקין: אתייחס רק לעניין הזה, אדוני היושב-ראש.

זאב אלקין: אתם צודקים שבסופו של דבר הייתה תקופה שבה כסף מן המכירה לא הוחזר לטובת הדיור הציבורי אבל גם כאשר בשנים האחרונות הוא כן מוחזר, הרי ההסדר השתנה, עדיין זה הולך ארבע-חמש דירות שנמכרות תמורת דירה אחת שנקנית, צריך להבין את זה.

אורלי לוי אבקסיס: וגם להכניס כסף חדש.

זאב אלקין: ההסדר הזה בסופו של דבר לא מביא כסף מספק כדי להחזיק את המלאי באותה רמה.

זאב אלקין: המכירה היא בהנחה גדולה מאוד ואז אתה מוכר ארבע-חמש דירות תמורת דירה אחת שנקנית בשוק.

מיכאל ביטון: שאלות לשר של חברי הכנסת.

מיכאל ביטון: מיכל וולדיגר, בבקשה.

מיכאל ביטון: אני נותן לכולם.

מיכאל ביטון: כולם הגיעו בזמן היום, אפילו אי אפשר להפלות אתכם על פי זמן הגעה.

מיכל מרים וולדיגר: תודה.

מיכל מרים וולדיגר: הקשבתי בקשב רב.

מיכל מרים וולדיגר: אני רוצה לשאול שאלה בסיסית יותר, על מעגל הזכאים.

מיכל מרים וולדיגר: אני מייצגת כרגע את תחום בריאות הנפש והם לצערי הרב בכלל לא זכאים להיכנס למעגל הדיור הציבורי.

רון כץ: 11,000.

מיכל מרים וולדיגר: כאשר אני מסתכלת על הזכאים, נכון שאפשר להכניס משפחה, כי אם זה נכות כללית אז אפשר להכניס אותם, אבל כפרטיים – ומה לעשות שאנשי בריאות הנפש הם באמת האנשים שמכיוון שהמחלה מתגלה בדרך כלל בגיל צעיר אז הם האוכלוסייה הכי ענייה שיש מבין הנכים ולא רבים מתחתנים – הם נשארים לבד, בודדים לגמרי.

מיכאל ביטון: זה נכות לא פחות מנכות אחרת ובאמת יש פה נקודה.

מיכל מרים וולדיגר: על אחת כמה וכמה, והם לא זכאים.

מיכאל ביטון: השר, אתה תאסוף את השאלות ותשיב בסוף.

מיכל מרים וולדיגר: אני מבקשת לדעת מדוע הם מופלים לרעה בתוך הדיור הציבורי ולא מקבלים כלום.

מיכל מרים וולדיגר: הדבר היחיד שהם זכאים לו אולי במקרה הטוב זה השתתפות בשכר דירה.

מיכאל ביטון: זה גם חובתנו כחברי כנסת כי זה חוק ונצטרך לשנות את החוק.

אורלי לוי אבקסיס: לא, זה קריטריונים של משרד השיכון וזה לא חוק.

מיכאל ביטון: הם מאושרים בוועדה או בתקנה או משהו.

אורלי לוי אבקסיס: לא.

אורלי לוי אבקסיס: רק במשרד השיכון.

נעמה לזימי: לא אחזור על המניפס הערכי.

מיכאל ביטון: בהמשך את יכולה אבל עכשיו רק שאלות קצרות לשר.

נעמה לזימי: רק להגיד לך, קודם כול תודה לאביעד שעמד בקשר, זה לא מובן מאליו.

נעמה לזימי: אני חייבת להגיד תודה לפני השאלות.

נעמה לזימי: מדיניות המשרד – אני רוצה לדבר עליה ולהתייחס לדברים שחסרים ושצריך להוסיף.

מיכאל ביטון: נעמה, אני עוצר אותך.

מיכאל ביטון: יש לו שמונה דקות רק לשאלות.

מיכאל ביטון: יהיה לך סבב להתייחסויות.

מיכאל ביטון: עכשיו שאלות לשר.

מיכאל ביטון: שאלה לשר, בבקשה.

מיכאל ביטון: חברת הכנסת וולדיגר שאלה על פגועי נפש.

מיכאל ביטון: מה השאלה שלך?

נעמה לזימי: מתי יפסיקו את מדיניות הפינויים שהתחדשה לפני כשנה?

נעמה לזימי: לפני כשנה התחדשה מדיניות פינויים של דיירים.

נעמה לזימי: שיפוצים – צריך את כל 900 הדירות הרעועות שלא ראויות למגורים, בנוסף לרכישה, לשפץ לחלוטין, בנוסף לתקציב השיפוצים שצריך להגדיל אותו.

נעמה לזימי: אני מבינה את המהלך של קניית דירות, ברור שזה יקר יותר וזה נכון למהירות שצריך את זה.

נעמה לזימי: הסיפור של בנייה חייב להיכנס גם כמדיניות כבר בשנה הזו.

נעמה לזימי: כרגע מדובר על 1,700 דירות שהן קנייה, לפי מה שהבנתי.

נעמה לזימי: הבנייה צריכה להיכנס כבר במנגנונים של התחדשות עירונית.

מיכאל ביטון: כפרה, בקיצור, לא שאלת שאלה.

מיכאל ביטון: אמרת שתשאלי שאלה ויש לי אורך-רוח.

מיכאל ביטון: השר נמצא פה לעוד שבע דקות כדי לשמוע שאלות.

מיכאל ביטון: נעמה, את תחכי לרגע עם הדברים.

נעמה לזימי: אבל השר פה.

מיכאל ביטון: השר לא יכול לשמוע רק אותך.

מיכאל ביטון: שמענו את השאלות.

נעמה לזימי: לא יכול להיות שזה עובר ללא אחוזים לדיור הציבורי.

נעמה לזימי: זה לא הגיוני.

מיכאל ביטון: יפה, שאלה על בינוי.

מיכאל ביטון: גבי לסקי, שאלה לשר.

גבי לסקי: תודה רבה, באמת תודה לשר, ותודה ליושב-ראש על הדיון הזה.

גבי לסקי: אזכיר לכולנו שהזכות לדיור ולקורת גג היא זכות אדם.

גבי לסקי: יש לי שתי שאלות ספציפיות.

גבי לסקי: ראשית, יש היום ביפו פינויים של הדור השלישי של דיירי עמידר, שהם דיירים מוגנים.

גבי לסקי: זה לא חל כבר על הדור השלישי.

גבי לסקי: בעצם יש בעיה גדולה מאוד עם הדור השלישי.

גבי לסקי: אני יודעת על יפו אבל יכול להיות שכך זה גם במקומות אחרים.

גבי לסקי: שנית, יש כיום כ-180,000 איש ואישה שמקבלים סיוע בשכר דירה.

גבי לסקי: אם היינו מסתכלים על זה אחרת, בעצם הם גם כן זכאים לדיור ציבורי ואנחנו בעצם, בגלל הקריטריונים הנוקשים מאוד של מספר ילדים, של כל מיני דברים שאנחנו מכירים, כל הסיפורים, ואורלי כבר העלתה את זה בכל מיני מקומות, אז יכול להיות שאנחנו צריכים לחשוב מחדש על הקריטריונים כי אנחנו עושים שקר בנפשנו כאשר אנחנו אומרים שאנשים אינם זכאים.

נעמה לזימי: בעוד חודש יהיה מחקר שביקשתי שיערכו בעניין הזה.

יסמין פרידמן: לפי המידע שבידינו יש 1,549 דירות של הדיור הציבורי שמושכרות לגופים אחרים.

יסמין פרידמן: הכמות הזו היא כמעט כמו הכמות שאתם מתכננים לרכוש בשלוש השנים הקרובות.

יסמין פרידמן: האם אנחנו הולכים לפנות אותן, כפי שעשינו למשל בבאר שבע לגבי 53 דירות?

מיכאל ביטון: זאת שאלה טובה.

מיכאל ביטון: יש לי התייחסות מיוחדת לשאלה הזאת.

מיכאל ביטון: אתן את זה גם לשר.

מיכאל ביטון: יש עוד שאלות אחרונות?

טטיאנה (טניה) מזרסקי: רציתי להתייחס לעדכון קריטריונים לזכאות לדיור ציבורי.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני רוצה להתייחס לנכים בודדים, נכים שאין להם עורף משפחתי.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: נכון להיום הם לא זכאים לקבל דיור ציבורי אלא זכאים רק לסיוע בשכר דירה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: הסכום שהם מקבלים הוא פחות מ-1,000 שקלים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אי אפשר לשכור אפילו חדר בסכום הזה.

מיכל מרים וולדיגר: אגב, נכים על כיסא גלגלים כן זכאים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: יש לי עוד שתי שאלות קצרות שקשורות זו בזו.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אם רוצים להקים יחידות דיור לאוכלוסיית קשישים, האם מתכוונים לעשות את זה בשיתוף פעולה עם רשויות מקומיות ויקבלו הקצאת קרקע חומה או שיעשו את זה במסלול אחר?

טטיאנה (טניה) מזרסקי: ושאלה שנייה: אם רוכשים דירות חדשות, האם הרכישה תהיה בשכונות מסוימות ובישובים מסוימים?

טטיאנה (טניה) מזרסקי: מי מגדיר קריטריונים?

אורלי לוי אבקסיס: שתי שאלות.

מיכאל ביטון: למדתם את השיטה.

מיכאל ביטון: ..

מיכאל ביטון: אני רק רוצה להגיד לכם שרון כץ צריך לבדוק עם המין הגברי למה לא באו המון ח"כים לדיון הזה.

נעמה לזימי: השאלה ברורה.

נעמה לזימי: זה לא שאלה.

נעמה לזימי: ידוע למה נשים מתעסקות יותר בנושאים שמשפיעים על החיים שלנו.

מיכאל ביטון: יפה.

מיכאל ביטון: זאת הייתה מחמאה, שיהיה ברור.

אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, 90% מן המתנדבים והמתנדבות במדינת ישראל הם מתנדבות.

רון כץ: אני והיושב-ראש מחזיקים את המין הגברי.

מיכאל ביטון: אבל אתה מביא כבוד.

אורלי לוי אבקסיס: קודם כול, אני רוצה לברך את השר שהדיור הציבורי מעניין אותו, זה לא עניין של מה בכך.

אורלי לוי אבקסיס: אבל זה לא בשורה כל כך גדולה כאשר מדובר על 1,500, ביחס למגזר של הממתינים לדיור הציבורי, ולא דרך משרד הקליטה, שגם שם חייב להיעשות דבר.

אורלי לוי אבקסיס: בית גיל הזהב מאכלס בעיקר את הקשישים של הקליטה, יותר מאשר של המגזר הכללי.

אורלי לוי אבקסיס: כאשר אנחנו מדברים על 1,500, 1,700 לשלוש שנים, זה פחות ממה שהיה בתקופה של גלנט.

אורלי לוי אבקסיס: היו 1,000 דירות בשנה.

אורלי לוי אבקסיס: נלחמנו על זה, דרך אגב.

זאב אלקין: זה היה לשנה אחת, היה איגוח של עמידר במשך שנה אחת.

אורלי לוי אבקסיס: לא משנה.

אורלי לוי אבקסיס: השאלה היא זו, אדוני השר.

מיכאל ביטון: אורלי, בבקשה תשאלי שאלה.

אורלי לוי אבקסיס: לא תבין את השאלה אם לא יהיה לזה רקע.

מיכאל ביטון: תשאלי שאלה.

מיכאל ביטון: אני רוצה לשמוע אותו והוא כבר הולך, חבל.

מיכאל ביטון: אנחנו רוצים תשובות.

אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שאם הנושא הזה, שוויתרנו על ההקצאה של תכנון עתידי בכל אשר אנחנו מדברים על שוק הדירות במדינת ישראל, בין אם זה 5% ובין אם זה 7% כדי להביא תוצאה, גם אם אנחנו רואים אותה להיום ואנחנו מעדיפים ציפור אחת ביד מאשר כמה על העץ, אנחנו מוותרים על תכנון עתידי.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להגיד לך – ואתה היית שם, אם אינני טועה, השר אלקין – כמה נלחמתי להכניס את העניין הזה בהחלטות הממשלה, שבכל תכנון עתידי תהיה התייחסות לדיור ציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: כאשר אנחנו מסתכלים על ה-2.2 מיליארד שקל שאנחנו נותנים בכל שנה להשתתפות בשכר דירה, זה גם פוגע בשוק הדירות להשכרה בכלל כי אנחנו שופכים דלק על שוק השכירות.

אורלי לוי אבקסיס: מיכאל, אני חושבת שלזה התכוונת.

אורלי לוי אבקסיס: כמו שכל בן אדם פרטי לוקח משכנתה ואומר: נשלם את זה בתשלומים – תמצא בנק שלא ירצה לקחת ממדינת ישראל 20 מיליארד שקל בעשור.

אורלי לוי אבקסיס: לכן כשאנחנו מדברים על הדבר הזה, וזה גם ילך ויגדל בעשור הזה, יכולנו ליצור פה מלאי אמיתי של דירות בתוספת גם לעניין ההשתתפות בשכר דירה.

מיכאל ביטון: עם מעבר הדרגתי כי חלק עוד יידרשו לסיוע.

אורלי לוי אבקסיס: וגם להקצאה לדיור הציבורי בכל תוכנית עתידית, בין אם זה 5% ובין אם זה 7%.

אורלי לוי אבקסיס: עוד שאלה אחת שקשורה לקריטריונים, וזה בידיים של השר.

אורלי לוי אבקסיס: כדי להיות זכאי לדיור ציבורי, פרט לכל הנושא של שלושה ילדים, חד-הורית וכדומה, אתה צריך להיות נתמך קצבאות במשך שנתיים, במשך 24 חודשים.

אורלי לוי אבקסיס: אבל דווקא אותן נשים מוחלשות שמקבלות דמי מזונות דרך הביטוח הלאומי, שלהן עשו מבחן הכנסה, שיודעים מה המצב שלהן, שאנחנו יודעים שהן האוכלוסייה כמעט הכי חלשה, דמי המזונות לא נחשבים לקצבה לצורך הזכאות לדיור ציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: זה אומר שאנחנו מוציאים קבוצה גדולה מאוד, את הקבוצה החלשה ביותר, ואנחנו אומרים להן: תוותרו על דמי המזונות או תוותרו על הזכאות לדיור ציבורי.

מיכאל ביטון: אני זוכר את המאבק שלך.

מיכאל ביטון: זה נושא אמיתי.

אורלי לוי אבקסיס: יש עוד הרבה שאלות אבל הזמן קצר.

מיכאל ביטון: אתן לדני גיגי לשאול את השר שאלה ואז השר ישיב.

מיכאל ביטון: רון כץ לפני כן, בבקשה.

רון כץ: עסקתי קצת בנושא הזה בתחום המוניציפלי.

רון כץ: קודם כול, יישר כוח לשר שהגיע לכאן והנושא הזה חשוב לו.

רון כץ: לא מובן מאליו ששר משמעותי מוביל את התחום הזה.

רון כץ: זה לא דבר מובן מאליו.

רון כץ: לגבי השאלה, מעניין אותי לדעת מה קורה עם מתחמי הדיור בכל הדירות שהורחבו, שהשתלטו עליהן.

רון כץ: יש המון דירות שאפשר להחזיר אותן למצבן המקורי, שהציבור לא נהנה מהן בגלל כל מיני חריגות בנייה כאלה ואחרות.

רון כץ: אותי מעניינים המתחמים האלה כי אני יודע שזה לא מקרה חד-פעמי.

דני גיגי: אני בעיקר אברך את השר, קודם כול על כך שהוא מזמין ביקורת, כי אני חושב שזה חשוב, זה אמירה חשובה.

דני גיגי: הביקורת תעזור לו בסוף.

דני גיגי: אנחנו נמשיך לדחוף את הנושא הזה בפורום הדיור הציבורי.

דני גיגי: מדובר פה בהתחלה, זה הצעד הראשון שאתה צריך לעשות.

דני גיגי: אנחנו מדברים פה על אירוע שהוא הרבה יותר גדול ממה שתופסים אותו כרגע.

דני גיגי: יש פה 180,000 משפחות שנמצאות במצוקה.

דני גיגי: הן נכנסות כל הזמן דרך ועדות חריגים, בכל מיני דרכים, ולכן אתה רואה אנשים שממתינים בתור עשר שנים במקום הראשון, כי ועדות החריגים מכניסות את 180,000 המשפחות הללו מהצד כל הזמן.

נעמה לזימי: הגיעו אליי תלונות כאלה.

דני גיגי: כי אין ברירה, כי הם לא זכאים.

דני גיגי: אז הם מגיעים בסופו של דבר לעוני, הם נזרקים החוצה ואז הם מגיעים אליכם דרך ועדות חריגים ודרך כל מיני ועדות אחרות.

דני גיגי: מה שקורה הוא שלא מטפלים בהם.

דני גיגי: האירוע של להביא עכשיו 3,000 דירות, 4,000 או 5,000 דירות בטווח של שלוש שנים, זה לא פותר בעיה של 210,000 משפחות שהיום אנחנו יודעים שהם נמצאים במצוקה.

דני גיגי: אוסיף על זה שבכל העולם יש דיור ציבורי.

דני גיגי: אתם לא מדברים על משהו השוואתי פה.

דני גיגי: בכל העולם יש דיור ציבורי.

דני גיגי: יש 31% בהולנד.

דני גיגי: בסינגפור, שראש הממשלה שלנו מתגאה בה, 78%.

מיכאל ביטון: מילא שחברי הכנסת לא ממושמעים כי הם יכולים לעשות את מה שהם רוצים אבל איש מקצוע שהתבקש לשאול שאלה ונותן לנו מניפסט, זה יפה.

מיכאל ביטון: אבל אתה בסדר.

מיכאל ביטון: בגוף הנאום הבנו את השאלה.

דני גיגי: אני מתנצל.

דני גיגי: השאלה, בגדול, היא מה הלאה.

דני גיגי: כבוד השר, מה הלאה?

דני גיגי: זו השאלה שלי.

מיכאל ביטון: מבט רחב על איך פותרים בעיה גדולה.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

מיכאל ביטון: השר, אנא השב, לפי זמנך, טלגרפית, ונמשיך את הדיון.

זאב אלקין: אנסה לענות בקצרה כי יש פה גם מקבצי שאלות.

זאב אלקין: קודם כול, אני מסכים עם כל מי שדיבר על כך שבוודאי שזה לא מספק.

זאב אלקין: לכן משפט הפתיח בסיכום התקציבי על סעיף הדיור הציבורי שחתמנו עליו עם משרד האוצר – ועל כמה המילים האלה אני הלכתי מכות עם החבר'ה מאגף התקציבים, איפה זה ייכתב ומה בדיוק ייכתב שם – מתחיל כך: "כחלק מתוכנית רב-שנתית להגדלת מלאי דיור ציבורי", ואז כל הפירוט.

זאב אלקין: מה הכוונה?

זאב אלקין: זה בוודאי לא סוף הדרך, זה בוודאי לא מספיק, אלא זה צעד ראשון מתוכנית רב-שנתית שהמדינה צריכה להוביל כדי להגדיל את מלאי הדירות בדיור הציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: אולי תקבע מינימום של דיור ציבורי מסך הדירות במדינת ישראל, כפי שעושים במדינות ה-OECD.

זאב אלקין: שם לא מוכרים אותן.

זאב אלקין: תיכף אדבר על זה.

זאב אלקין: ברור שצריך להוביל מהלך להגדלה משמעותית של מלאי הדירות של הדיור הציבורי במדינת ישראל.

זאב אלקין: לכן זה בעיניי רק הצעד הראשון, וזה לא לארבע שנים, אורלי.

זאב אלקין: למה?

זאב אלקין: כי אני מפריד בין מתי תהיה דירה, זה סיפור אחד, לבין מתי נסגר התקציב, שזה סיפור אחר, והוא כבר מחויב וזה מבחינתי אירוע שקורה, גם אם לוקח כמה שנים לצאת לדרך.

זאב אלקין: כרגע זה אירוע רק לתקציב 21-22.

אורלי לוי אבקסיס: אז כל ה-4,700 זה לשנה אחת?

זאב אלקין: כל ה-4,700 סגורים בתקציב הזה, בתקציב 21-22, גם אם הביצוע יהיה אחר כך.

אורלי לוי אבקסיס: לא משנה, אבל היחידות האלה הן בשלוש שנים.

מיכאל ביטון: אבל התקציב זמין כבר בשנתיים הקרובות.

זאב אלקין: מבחינת הסיכום התקציבי עם משרד האוצר, משרד האוצר מחויב לכול.

זאב אלקין: זה יאפשר למשרד השיכון בסיכום תקציבי 23-24 להילחם על עוד מנה כזאת.

זאב אלקין: מבחינתי אם הייתי מסכים עם האמירה על ארבע שנים המשמעות הייתה שבארבע השנים האלה זה כל מה שהולך לקרות, אבל להיפך.

זאב אלקין: מבחינתי זה סיכום תקציבי של השנים 21-22.

זאב אלקין: בדיון התקציבי שיהיה על התקציב הבא, לא משנה מי ישב בכיסא הזה, הוא יילחם על עוד מנה של דיור ציבורי.

זאב אלקין: זה נושא מאוד מאוד קריטי והתנהל סביב זה הרבה ויכוח, לספור את זה ולוודא שהכול ייכנס.

זאב אלקין: אגב, אותו דבר בסיוע בשכר דירה – הציעו לי השוואת כללים לעולים.

זאב אלקין: למה זה פעימה שנייה ב-1 בדצמבר?

זאב אלקין: אמרו לי: לא, אל תעשה ב-1 בדצמבר, פעימה שנייה תדחה לתקציב 23-24.

זאב אלקין: אמרתי: לא, לא, בתקציב 23-24 אני אאבק על דברים אחרים.

זאב אלקין: פה אני רוצה, גם אם זה קורה בחודש האחרון של שנת 22 זה כבר נכנס בתוקף, זה טייס אוטומטי, זה קורה מעצמו, כבר לא צריך להילחם על זה.

אורלי לוי אבקסיס: יהיה גם שיקום שכונות חברתי בנוסף לפיזי?

זאב אלקין: יהיה שיקום שכונות.

מיכאל ביטון: אל תהרוג את שיקום השכונות.

זאב אלקין: חס וחלילה.

מיכאל ביטון: יש שם דברים יפים.

מיכאל ביטון: אבל את מכניסה עכשיו עז אחרת.

זאב אלקין: אבל בסוף זה תקציב אחד.

מיכאל ביטון: לגבי הנושא הזה – אנחנו נזמין את השר ואת המשרד לדיונים נוספים.

מיכאל ביטון: יש לנו עוד כמה משימות.

מיכאל ביטון: אדוני השר, שיקום שכונות הוא פרויקט חשוב מאוד, כולל הפעולות החברתיות שם.

זאב אלקין: זה ברור.

מיכאל ביטון: אני יודע שיש כוחות שרצו להרוג אותו ולמחוק אותו.

מיכאל ביטון: אל תהרוג, תשמור עליו, תוסיף לו קצת כי הוא אוויר לנשימה לישובים מסוימים.

מיכאל ביטון: כראש עירייה לשעבר אני יכול להגיד לך שזה היה המקום שלי לפתרונות.

זאב אלקין: אבל בסוף יש פה סל תקציבי אחד, שמתוכו צריך לחלק, מה ילך לשיפוץ של דירות.

אורלי לוי אבקסיס: שאלה אחרונה: 360 דירות בתל השומר יחזרו?

אורלי לוי אבקסיס: או בשווה ערך אפילו, לאו דווקא אותן דירות.

מיכאל ביטון: השר יוזמן להציג את תוכנית העבודה הכללית שלו, שהיא רחבה יותר מן הדיון היום.

מיכאל ביטון: זה יהיה בנובמבר.

זאב אלקין: שאלה שנייה שחזרה כחוט השני אצל הרבה חברי כנסת היא על קריטריונים.

זאב אלקין: באמת הקריטריונים במשרד השיכון לא עודכנו במשך עשרות שנים כי תמיד הייתה התנגדות לתיקון קריטריונים, כי כאשר מתקנים קריטריונים זה הרי יגדיל את מעגל הזכאים.

זאב אלקין: לכן הפתרון עד היום היה דרך ועדת חריגים, שלמרות שלא היה עדכון קריטריונים הפעילה את השכל הישר בהרבה מאוד מקרים וצירפו אנשים לתור.

זאב אלקין: אגב, זה חלק מן הביקורת על ועדת החריגים, שהיא מצרפת הרבה אנשים.

זאב אלקין: פה היה לנו דין ודברים עם משרד האוצר.

זאב אלקין: הגענו להסכמה הבאה: מצד אחד, בעוד ארבע שנים מעכשיו נגביל את ועדת החריגים בתקציב, כלומר אם החלטות ועדת החריגים בשנה האחרונה שהיה תקציב, בשנת 19, היו בהיקף X, ומה המשמעות של הוספת אנשים לתור, זה יהיה המסגרת התקציבית שתהיה מחויבת לוועדת החריגים.

זאב אלקין: כל מה שמעבר לזה, השר אחרי ארבע שנים יצטרך להילחם על הוספה.

אורלי לוי אבקסיס: זה בעייתי.

זאב אלקין: אבל הצד השני של המטבע, שאנחנו הולכים עכשיו להקים ועדה, אני מניח שבראשות שופט עליון בדימוס או משהו כזה, שתבחן את הקריטריונים מחדש ותביא קריטריונים חדשים.

נעמה לזימי: כבוד השר, רק אגיד שהגשתי על זה בקשה למחקר, שאמור להתקבל בעוד חודש – אשמח לצרף אותו – עם השוואה של קריטריונים במדינות שבהן היקף הדיור הציבורי גדול יותר.

זאב אלקין: אפילו חבל להשוות כי במשך עשרות שנים לא עדכנו את הקריטריונים.

נעמה לזימי: אני שמחה על מה שאתה אומר אבל חשוב גם לראות את ההשוואה למדינות אירופאיות.

מיכאל ביטון: השר, אם תוכל טלגרפית לסיים את הדברים.

זאב אלקין: לכן אנחנו הולכים כאן על תהליך של עדכון קריטריונים ואז הרבה מאוד אנשים שוועדות חריגים הכניסו, פשוט ועדות חריגים לא יצטרכו לדון בהם.

אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת, אתה תיתן פתרון אחר לאלה שמגיעים לוועדת החריגים.

מיכל מרים וולדיגר: לכל מתמודדי הנפש כרגע אין פתרון.

זאב אלקין: זה דרך קריטריונים.

מיכאל ביטון: אני חושב שלגבי מתמודדי הנפש, או לפחות המקרים החמורים שבהם, צריך לנסות להתחיל דיון איך אפשר להכניס אותם.

זאב אלקין: אתם העליתם כל הזמן נושאים.

זאב אלקין: יש אין-ספור נושאים כאלה, יש הרבה קבוצות שהיום נופלות בשל הקריטריונים.

מיכאל ביטון: אבל בתוכם יש קשים יותר.

רון כץ: 11,000 עם 100% נכות.

מיכל מרים וולדיגר: הנטל נופל על ההורים ולא על המדינה.

זאב אלקין: יהיה פה אירוע רבתי של הוועדה שתמליץ לנו על קריטריונים.

מיכאל ביטון: מתי אתה מעריך, אדוני השר, יהיה עדכון קריטריונים?

זאב אלקין: רק אתמול בלילה יצאתי מן הישיבה.

מיכאל ביטון: אנחנו מבקשים שבנובמבר תעדכן אותנו על העדכון.

זאב אלקין: אנחנו עובדים מהר, כפי שראיתם עד עכשיו.

זאב אלקין: פינויים – שימו לב, היו פה שתי שאלות שסותרות האחת את השנייה, ולא במקרה.

זאב אלקין: מצד אחד, על זה שיש דירות בדיור הציבורי שהן לא ממומשות בשביל התור כי יש בהן פולשים, ומצד שני - - -

אורלי לוי אבקסיס: לא, לא, כי יש בהן מחזיקים ציבוריים.

אורלי לוי אבקסיס: הפולשים הם מיעוט.

נעמה לזימי: עמותות וארגונים שאין להם דירה פונים - - -

קריאה: הפולשים הם הרוב.

קריאות: - - -

רון כץ: מה עשיתם עם 100 דירות בגילה?

מיכאל ביטון: חברים, תנו לשר להשיב.

מיכאל ביטון: אבל כראש הדיון הזה אקח לעצמי זכות להגיד מילה.

מיכאל ביטון: יש 1,500 דירות כאלה שנמצאות כאילו לא בידיים של זכאים.

מיכאל ביטון: חלק פולשים, חלק סיפור אחר.

מיכאל ביטון: לפעמים הפולשים, כפי שנעמה אמרה, זה מישהו שהוריו גרו בדירה והוא היה באותה עת בכלא אז הוא לא גר איתם, אבל מגיע לו איזה פתרון.

מיכאל ביטון: שימו לב, אני רוצה לבקש גם מחברי הכנסת, יש גם גופים ועמותות – אתם אומרים את זה על דרך השלילה ואני אומר על דרך החיוב – שפועלים בעיירות פיתוח משנות החמישים, השישים, השבעים והשמונים.

מיכאל ביטון: בירוחם לדוגמה רוב בתיה היו דיור ציבורי, קרוב ל-2,000 בתים.

מיכאל ביטון: נשארו 700 דירות בדיור הציבורי – בירוחם זה מספר חסר תקדים ביחס לגודל העיר.

מיכאל ביטון: מתוכם ב-20–30 דירות גרים הצופים או בני עקיבא או הנוער העובד והלומד או לא משנה מי.

קריאות: - - -

מיכאל ביטון: כראש עירייה אני צריך את הצופים האלה ואת הנוער העובד.

מיכאל ביטון: יש הדרגה כדי לצאת מזה.

מיכאל ביטון: צריך לפנות את הבתים האלה, אבל לא להפוך את כל אלה שמאכלסים את הבית לאויבי העם כי רובם עשו שם עבודה חברתית במשך 20, 30 או 40 שנים.

מיכאל ביטון: צריך פינוי של הדירות האלה בהדרגה ובהסכמה.

נעמה לזימי: ולתת להם מבני ציבור.

מיכאל ביטון: מבנה ציבור זה לא מגורים.

מיכאל ביטון: אנחנו צריכים בתים ואת יודעת כמה קשה לראש עירייה למצוא להם בית.

מיכאל ביטון: אין לו גרעין ואין לו קומונה ואין לו כוחות התנדבותיים.

יסמין פרידמן: אבל גם בירוחם אין - - -

מיכאל ביטון: השר, אם תוכל לסיים.

זאב אלקין: רק אסיים.

זאב אלקין: זה בדיוק כמו עם מכירה של הדירות.

זאב אלקין: יש פה מתח בין שני רצונות סותרים.

זאב אלקין: מצד אחד, אם אנחנו רוצים להחזיק את מלאי הדיור הציבורי, והבאתם דוגמאות של מדינות שבהן המלאי גדול – שם לא מוכרים דירות אלא מחזיקים אותן עבור מי שזכאי, ומי שלא זכאי מפנה את הדירה ואז נכנס הזכאי הבא.

זאב אלקין: דומה לזה גם סוגיה של פולשים או של דורות ממשיכים, כי הרבה פעמים לדורות ממשיכים לא מגיע דיור ציבורי לפי הזכאות וכאשר הם תופסים דירה זה אומר שמישהו שהוא במצב כלכלי-חברתי גרוע יותר ומגיע לו לא נכנס לדירה.

יסמין פרידמן: ביפו פינו אותם מן הבית שלהם.

קריאה: אבל אי אפשר להיכנס למקרים ספציפיים.

נעמה לזימי: אני הייתי חברת דירקטוריון לדיור ציבורי.

נעמה לזימי: הגיע אליי מקרה של שני ילדים קטינים, יצא שהם נהיו יתומים בשנה שהייתי חברת דירקטוריון.

נעמה לזימי: לא אפשרו להם את ההמשך של הדיור.

נעמה לזימי: ילדים יתומים.

נעמה לזימי: הדוד ניסה לקבל את הזכאות כדי שיהיה לילדים האלה איזה קיום בעולם.

רון כץ: ברור שיש מורכבות אבל אני יכול לתת לך דוגמאות אחרות.

נעמה לזימי: אלה דוגמאות שמעניינות אותי.

רון כץ: ברור, אבל מהצד השני גם דוגמאות של אנשים שלא צריכים את זה, עורכי דין שהשתלטו על דירות, מעניין אותי מה עושים איתם.

רון כץ: לא נכון לקחת את זה לצד הזה.

רון כץ: צריכים להיות פרקטיים.

מיכאל ביטון: השר הולך.

מיכאל ביטון: קודם כול בואו נסיים וניפרד.

אורלי לוי אבקסיס: לפני שאנחנו מסיימים, הייתה ועדה בראשות השרה אורנה ברביבאי, שמינה אותה גלנט בהיותו שר השיכון, כדי לבחון את מדיניות הפינויים בדיור הציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: יש מסקנות.

אורלי לוי אבקסיס: היא גם אמרה שהיא תעזור.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לדעת מה קרה עם המסקנות האלה, למה אתם לא מיישמים אותן.

נעמה לזימי: כבוד השר, תגיד כמדיניות של שר חדש: אני עכשיו עוצר את הפינויים עד לבחינת הנושא.

נעמה לזימי: זו מדיניות שקיבלת בירושה.

מיכאל ביטון: אפשר גם לבדוק את הדבר הזה.

דני גיגי: אגב, בעקבות הוועדה עצרו את הפינויים.

מיכאל ביטון: דני גיגי, אני רוצה להגיד משהו שאתה תשמח לשמוע, שזה מחבר פה הרבה נקודות.

מיכאל ביטון: אנחנו מוכרים דירות, וחסרות לנו דירות.

מיכאל ביטון: אדם שוכר דירה במשך 30 שנים, הבן שלו לא יכול לקבל את זה.

מיכאל ביטון: אנחנו נמצאים בבעיה.

מיכאל ביטון: אנחנו צריכים לבנות את התוכנית העתידית, והשר מכיר את הרעיון הזה, לפיו אדם נכנס לדיור ציבורי, הדירה נרכשת לאט-לאט ואחרי 30 שנים היא שלו ומחליפים את כסף הסיוע בשכר דירה לאותה רכישה אטית על פני 30 שנים.

מיכאל ביטון: כך אנחנו פותרים גם את הסוגיה של המכירות.

נעמה לזימי: קרנות הלוואה לחברות המשכנות.

זאב אלקין: ואיך תהיה דירה לבא בתור?

מיכאל ביטון: יש לנו 2 מיליארד שקל עבור סיוע בשכר דירה.

מיכאל ביטון: צריך להפוך אותו לרכישות, להפוך את כל ה-2 מיליארד שקל לרכישה.

מיכאל ביטון: אתה נותן לי 1,500 שקל, אני יכול לקנות עם זה דירה של 800,000 שקל על פני 30 שנים.

מיכאל ביטון: קח 1,800 שקל, הפטנט שלך של 200 דירות, זה BOT, אנחנו נקנה את זה ממך לאט וזה יעבור.

מיכאל ביטון: חברים, זה רעיון.

אורלי לוי אבקסיס: יש גם את תוכנית "דיור בכבוד" שנמצאת על השולחן.

מיכאל ביטון: עדיין אין את הרעיון הזה, אנחנו רוצים רעיונות כאלה.

מיכאל ביטון: השר בא עם פתרון, מה שהוא עשה פה הוא יותר מאקמול.

מיכאל ביטון: ניתן לו את הזמן להבשיל, להביא חדשנות ורעיונות.

נעמה לזימי: רק בואו נכניס את קרן הלוואה לחברות המשכנות.

נעמה לזימי: הדבר הזה יכול להיות דרמטי.

נעמה לזימי: לפעמים אין להם אפשרות לקחת משכנתה אפילו על דירה של 200,000 שקל עם 80% הנחה, זה קורה באמת.

נעמה לזימי: זה פתרון שיכול להיות מדהים.

אורלי לוי אבקסיס: זו הצעה שהוצעה ויש תוכנית, אדוני השר, אצלך במגרה.

אורלי לוי אבקסיס: ביחד עם חגי רזניק, שהיה מנכ"ל משרד השיכון, עבדנו קשה מאוד כדי שהתוכנית הזו תהיה.

מיכאל ביטון: לדעתי חגי רזניק לא ידבר היום כי לקחת את כל זמן הדיון.

מיכאל ביטון: אנחנו רוצים להודות לשר, שהיה פה הרבה זמן, שעשה מעשה.

מיכאל ביטון: אנחנו מזמינים אותך בנובמבר לעדכן אותנו, גם ביישום של הדברים, גם בקריטריונים, גם ברעיונות חדשניים לעבור משכר דירה אין-סופי לרכישה אטית והשארת הנכס בקרב הדורות הבאים של אותה משפחה ואז הם כבר לא חסרי קורת גג, לפחות זה פותר בעיה לבן ממשיך אחד.

מיכאל ביטון: אנחנו נפגוש אותך בנובמבר.

מיכאל ביטון: תודה רבה, גם על מה שהחלטתם וגם על הנכונות והרצינות.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

מיכאל ביטון: לכלל אנשי המקצוע, עכשיו אני מבקש לתת את רשות הדיבור למתן שחק, חוקר במרכז המידע של הכנסת, שהכין לנו נייר מצוין, והנה יש פה בשורה.

מיכאל ביטון: אם תוכל לא לדבר על מה שכבר דיברו, לרוץ קדימה עם עיקרי הדברים, בבקשה.

מתן שחק: תודה, כבוד היושב-ראש.

מתן שחק: לא אחזור על מה שנאמר, והרוב נאמר.

מיכאל ביטון: חברות הכנסת, אני מבקש מכן, מי שנוכחת, לכבד את הדוברים.

מיכאל ביטון: מי שאיתנו – איתנו עד הסוף.

מתן שחק: אציין שני דברים שלפי דעתי חשובים לדיון.

מתן שחק: כל השאר לפי דעתי כבר נאמר.

מתן שחק: רק כדי למנוע בלבול: נתוני המשרד עדכניים לעכשיו.

מתן שחק: הנתונים שלנו עדכניים לסוף שנת 2020.

מתן שחק: זה כדי שהנתונים יהיו כולם על אותה תקופה.

מתן שחק: מלאי הדיור הציבורי ירד בעשר השנים האחרונות ב-19%, 2% בממוצע בשנה, כפי שאפשר לראות בגרף.

מתן שחק: הירידה במלאי הדיור הציבורי הואטה בארבע השנים האחרונות, משנת 17 ועד היום יש האטה, השיפוע מתון יותר.

אורלי לוי אבקסיס: זו העבודה שעשינו.

מתן שחק: בשקופית הזאת אפשר לראות את רכש הדירות מול מכירת דירות.

מתן שחק: המכירה מוצגת בקו האדום העליון, הרכש מוצג בקו הכחול התחתון.

מתן שחק: אפשר לראות ב-2018 את הקפיצה במספר יחידות הדיור שנרכשו.

מתן שחק: למרות הקפיצה הזאת אפשר לראות שהגרף האדום עדיין גבוה יותר, כלומר שגם 730 הדירות הנוספות והתקציבים הנוספים שהוקצו בתקופת השר גלנט לדיור ציבורי עדיין לא הצליחו להדביק את הפער שבין מכירת הדירות הקודמות לבין רכישת דירות חדשות.

אורלי לוי אבקסיס: לקחתם בחשבון גם את מקבצי הדירות?

מתן שחק: זה רק דיור ציבורי, לא מקבצי דיור מוגן, חשוב לציין.

אורלי לוי אבקסיס: צריך לקחת את זה בחשבון.

מתן שחק: לפי דעתי מקבצי הדיור המוגן לא נמכרים, אז המגמות שונות וגם הניהול כנראה שונה.

מיכאל ביטון: רק שנייה, מתן.

מיכאל ביטון: יעל לינדנברג מן האוצר עדיין איתנו?

מיכאל ביטון: את הדוברת הבאה, אז תתכונני.

מתן שחק: חשוב להבין בהקשר הזה שעל כל ארבע או חמש דירות שנמכרות נקנית דירה אחת בדרך כלל.

מתן שחק: בשנים האלה זה היה ארבע דירות, מאחר והייתה תוספת תקציב לרכש הדירות.

אורלי לוי אבקסיס: אתה יכול להגיד לנו כמה מתוך מכירת הדירות – זה ביחס למצגת, מותר לנו – כמה מהם זכאים וכמה לא זכאים?

מתן שחק: עד כמה שידוע לי המכירה היא לזכאים.

מיכאל ביטון: אני לא יודע, אני אלך לנוח ותבואי פה להחליף אותי, אורלי.

מיכאל ביטון: בואי קחי את הכיסא הזה לכמה שעות ואני אלך לנוח.

מיכאל ביטון: לא נתת לנו לדבר היום.

מיכאל ביטון: שאלות ההבהרה שלכם - - -

נעמה לזימי: כל הכבוד לך, אתה מבין עד כמה זה בוער.

אורלי לוי אבקסיס: 12 שנים אני על זה.

אורלי לוי אבקסיס: אין פסיק שאני לא יודעת.

אורלי לוי אבקסיס: אתה מעיר אותי בלילה, אני אומרת לך כמה זכאים וכמה לא.

מיכאל ביטון: את יודעת שאני איתך בנושא הזה.

מתן שחק: אסיים כדי לא לקחת זמן מיותר.

מיכאל ביטון: אתה בסדר, תדבר.

מתן שחק: הסיבה כאמור לירידת המלאי בשנים האלה היא שההפרש בין מכירת הדירות לבין רכישת הדירות החדשות נותר על כנו גם כשמוקצים תקציבים חדשים.

מתן שחק: באופן רגיל נקנות דירות חדשות מן ההכנסות מן הדירות הישנות.

מתן שחק: מאחר והדירות הישנות נמכרות במחיר מוזל ואילו הדירות החדשות נקנות במחיר השוק אחת-אחת הפער הזה נשאר.

מתן שחק: כדי להתגבר על הפער הזה, כלומר כדי שהעקומה לא רק תתמתן אלא תיעצר או תגדל, צריך תוספת של 1,000 דירות נוספות בכל שנה.

מתן שחק: ההצעה שמוצעת כרגע מדברת על כ-560 דירות נוספות מעבר למה שייקנה מבין הדיור הציבורי, כלומר זה גם יסייע למתן את שיעור הירידה אבל לא יעצור אותה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל עדיין יהיה לנו פער גדול של כמעט 500 דירות.

מתן שחק: על ממתינים דיברנו.

מתן שחק: בשנת 2018 הציע משרד הבינוי והשיכון כמה אפיקי פעולה ארוכי-טווח להגדלת הדיור הציבורי.

מתן שחק: בהחלטת ממשלה הוקם צוות בין-משרדי לבחינת הנושא, שהייתה לו טיוטה מרשימה של המלצות אבל ההמלצות אף פעם לא הוגשו.

אורלי לוי אבקסיס: לא יושמו.

מתן שחק: לא הוגשו.

רון כץ: הן עברו בהחלטת ממשלה.

מתן שחק: החלטת הממשלה הייתה שיוקם צוות.

אורלי לוי אבקסיס: לא, לא.

אורלי לוי אבקסיס: ה-7% וגם הנושא של התכנון העתידי.

אורלי לוי אבקסיס: הבעיה הגדולה היא שהחלטות ממשלה ברובן, לצערי הרב, אם הם לא פריקים לדבר הם לא עושים.

מיכאל ביטון: זאת אחת ההחלטות הכי כואבות שלא יושמה כי המדינה בנתה עשרות אלפי, אם לא מאות אלפי בתים במחיר למשתכן.

מיכאל ביטון: אם היה שם את ה-7% הזה של דיור ציבורי המשיח היה יושב על ענן קרוב יותר.

רון כץ: עכשיו השר ביטל את זה, אז בכלל.

אורלי לוי אבקסיס: מיכאל, ויתרנו על ה-7% והולכים על 500 דירות בשנה.

מיכאל ביטון: החלטות ממשלה ריקות מתוכן שאף אחד לא התחייב לבצע – זה עצוב מאוד, גם בזמן אמת.

מתן שחק: זו הטבלה שמסכמת את האפיקים שהמשרד הציע בזמנו.

מתן שחק: הפרי היחיד של היוזמות האלה היה קצת יותר מ-200 דירות.

מיכאל ביטון: לפי הזיכרון שלי היה אג"ח אחד שכן בוצע בעמידר.

מיכאל ביטון: למה הוא לא מופיע פה?

אורלי לוי אבקסיס: הוא הופיע בשקף הקודם.

מתן שחק: מבין היוזמות של המשרד דאז הייתה רק ההקצאה של קרקע במחיר למשתכן, שדובר על 5%.

מתן שחק: בפועל זה היה שבריר האחוז שהסתכם ב-234 דירות.

מתן שחק: כמובן היוזמות החדשות של המשרד והסיכומים החדשים לא נכנסים לפה, אבל כאמור מדובר ביוזמה ברוכה וחשובה, אבל היא לא תצליח להתגבר על הפערים הקיימים כל עוד מכירת הדירות תישאר בשיעורים כפי שהיו בשנים האחרונות.

מיכאל ביטון: מתן, תודה לך ולכלל מרכז המחקר והמידע של הכנסת, שהוועדה שלנו מעסיקה אותו בקצב גבוה.

מתן שחק: רק הערה אחת, בנוגע לשימושים ציבוריים – אנחנו כותבים מסמך גם על זה.

מתן שחק: המשרד החזיר למלאי הדיור הציבורי כ-500 דירות בשנים האחרונות מתוך הדירות שהן לשימושים ציבוריים.

אורלי לוי אבקסיס: הצלחתם להחזיר אותן אחרי שנמכרו לעמותות, תבין.

מיכאל ביטון: הן לא נמכרו.

מיכאל ביטון: חלק הן בשכירות.

מיכאל ביטון: חלק קיבלו רכש אבל לא סיימו את הרכישה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו גילינו שעמותות בנו במקבצי דיור - - -

מיכאל ביטון: אני יודע, אני מעורב בדבר הזה, בעשור האחרון אני גם בעניינים.

מיכאל ביטון: עכשיו אני מבקש מיעל לינדנברג, שזה הר של עצי תרזה, ואחריה חגי רזניק בזום.

מיכאל ביטון: בבקשה.

יעל לינדנברג: שלום לכולם.

יעל לינדנברג: לא אוסיף הרבה.

יעל לינדנברג: נציגי משרד השיכון ושר הבינוי והשיכון הציגו את כל התוכניות שסוכמו במסגרת הסיכום התקציבי.

יעל לינדנברג: חשוב להבהיר פה לכולם, נראה לי שחברות הכנסת וחבר הכנסת מבינים את זה, מדובר פה בסכומים, כפי שהשר אמר, שלא היו בסיכומי עבר, תוספת משמעותית מאוד ששר האוצר ושר הבינוי והשיכון קידמו במסגרת התקציב שעבר בממשלה אתמול בבוקר.

אורלי לוי אבקסיס: תגידי, כמה היה שיקום שכונות בתקציב של גלנט?

אורלי לוי אבקסיס: 600 מיליון שקל?

אורלי לוי אבקסיס: כמה?

מיכאל ביטון: יעל, את לא צריכה להשיב לה.

מיכאל ביטון: קודם כול, היא לא התחילה בטונציה נעימה.

מיכאל ביטון: שנית, את לא צריכה.

אורלי לוי אבקסיס: אם מדברים על נתונים אז בואו נדבר על נתונים.

מיכאל ביטון: אבל אורלי, תני לה להגיד משפט, באמת.

יעל לינדנברג: כל התוכניות הוצגו על ידי נתנאל לפידות ועל ידי השר: תוספת של 1,700 יחידות דיור, הסיכום עם הסוכנות.

אורלי לוי אבקסיס: 1,700 לשלוש שנים, זה פחות ממה שהיה בתקופתו של גלנט.

יעל לינדנברג: אין לי מה להרחיב על כך.

יעל לינדנברג: מדובר בתוספת תקדימית בהשוואה למה שהיה בשנים האחרונות.

אורלי לוי אבקסיס: תקדימית לשנתיים האחרונות אולי.

קריאה: זה גם היה בשנה שעברה.

יעל לינדנברג: יש עוד הוצאה תקציבית על רכישה של דירות של הדיור הציבורי.

יעל לינדנברג: אני מתנצלת, אהיה חייבת ללכת בעוד רגע כי אני מאחרת לישיבה אצל השר.

מיכאל ביטון: אז יש לי משימה אליך.

אורלי לוי אבקסיס: יש פה טעות אמיתית ובסיסית.

אורלי לוי אבקסיס: אם אנחנו מדברים על 560 דירות בשנה, גם לפי המחקר של הכנסת, אז השר גלנט הביא למעלה מ-700 דירות בשנה.

מיכאל ביטון: אבל שר השיכון אלקין אמר שהוא יכול לפתוח את זה בשנת 23 מחדש ולהביא גל נוסף של 1,700 דירות ואז זה יוצא 1,000 לשנה.

אורלי לוי אבקסיס: אז לא נגיד שזה תקדימי, בוא.

מיכאל ביטון: 1,700 זה יותר מ-1,000.

אורלי לוי אבקסיס: אבל זה לשלוש שנים.

נעמה לזימי: מיכאל, כן נבקש - - - יעל, בקשה לי אליך כמי שהייתה חברת דירקטוריון בחברה משכנת, תתייעצו עם החברות איפה צריך לקנות.

נעמה לזימי: כשקונים דירות רק בקריית שמואל בחיפה ורק אוכלוסייה חרדית יכולה, אוכלוסייה ערבית ואוכלוסייה אחרת וגם מערכות חינוך ודברים מסביב לא יכולים לקנות ואין דין ודברים אתכם.

נתנאל לפידות: זה בתחום אחריותי.

מיכאל ביטון: יעל לינדנברג, יש לי משימה מיוחדת בשבילך והיא תירשם בסיכום הישיבה.

מיכאל ביטון: משרד האוצר מתבונן באירוע הזה.

מיכאל ביטון: עזבי אידיאולוגיה – יש מי שלא רוצה דיור ציבורי ויש מי שרוצה.

מיכאל ביטון: אגב, בעולם הנאור והמשגשג בכל מקום יש דיור ציבורי יפה וטוב ומתוחזק להרבה מאוד אנשים.

מיכאל ביטון: אני מבקש ממך להסתכל על הכשל הזה שאנחנו רואים, שאנחנו מוכרים דירות וקונים דירות, ובאמצע ממתינים ויש הרבה מקבלי סיוע בשכר דירה.

מיכאל ביטון: אתם משרד האוצר.

מיכאל ביטון: החלה מחשבה כזאת במשרד האוצר בעבר – נפגשתי עם מרידור ועם יוצר ועם אחרים, תלמדי את זה – איך להסב את כספי הסיוע בשכר דירה לכסף שרוכש דירות ואיך לבנות מודל שאדם רכש וצובר את הנכס שלו וממשיכים הלאה.

נעמה לזימי: ולא מעשיר אנשי נדל"ן ולא מעלה את מחירי השכירות ולא עושה עיוותים נוספים.

נתנאל לפידות: חשוב להגיד שכבר בחנו את זה ואנחנו עובדים על זה ביחד.

נתנאל לפידות: יש המלצה משנת 2017-2018 לגבי משכנתה רוכשת.

נתנאל לפידות: הצוות של השיכון ביחד עם החשב הכללי ואגף התקציבים ישבנו וניסינו לבנות את המודל הזה, ביחד עם חברות ייעוץ ועם בכירי הכלכלנים.

נתנאל לפידות: משכנתה רוכשת ושימוש בגובה כספי הסיוע בשכר דירה – זה לא עובד, כלכלית זה לא מתקיים.

מיכאל ביטון: מה הפער?

אורלי לוי אבקסיס: למה החלטתם שזה לא מתקיים?

אורלי לוי אבקסיס: זה לזרוק 2 מיליארד שקל לשוק פרוע.

נתנאל לפידות: ישבנו ביחד עם כל אנשי המקצוע כדי לנסות לגבש ולהשתמש בכסף הזה בדיוק כפי שאתה מתאר, לקחת אותו ולא לזרוק אותו לפח אלא שייצאו ממנו בסוף דירות למלאי הדיור הציבורי.

נתנאל לפידות: כלכלית זה לא עובד כי בסוף גובה הסיוע בשכר דירה נמוך מגובה הסכום שנדרש לממן משכנתה כדי לרכוש את זה.

דני גיגי: בכלל זה אתם לא מצמידים אותו ריאלית.

אורלי לוי אבקסיס: 2.2 מיליארד שקל הולכים לבעלי הדירות, עשירונים 9 ו-10 במדינת ישראל מקבלים את ה-2.2 מיליארד שקל האלה.

אורלי לוי אבקסיס: והוא אומר לי שזה לא כלכלי.

אורלי לוי אבקסיס: לא כלכלי למי?

נתנאל לפידות: אדוני היושב-ראש, אם אפשר רק להשלים את המשפט.

מיכאל ביטון: אני גם רוצה מאוד שתשלים את המשפט.

מיכאל ביטון: יעל, את משוחררת, אבל יירשם בסיכום שהוועדה מבקשת מן האוצר לבחון מודלים חדשניים של שימוש בכספי סיוע בשכר דירה לרכישת בתים עבור אותם אנשים, או כל מודל יצירתי אחר שלא יוצר בזבוז כספים.

נתנאל לפידות: אדוני היושב-ראש, זה המודל שאנחנו מביאים.

נעמה לזימי: אולי זול יותר לבנות.

מיכאל ביטון: אורלי, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אורלי לוי אבקסיס: תסביר לי איך זה כלכלי.

מיכאל ביטון: אורלי, אני קורא אותך לסדר פעם שלישית.

מיכאל ביטון: תני לי בבקשה.

מיכאל ביטון: לפידות צריך לסיים.

נתנאל לפידות: בחנו את הדברים לעומק.

דני גיגי: קראת את המצגת של בנק ישראל?

אורלי לוי אבקסיס: - - - הם חושבים שכלכלי לזרוק כסף.

נעמה לזימי: 2 מיליארד שקל בשנה.

מיכאל ביטון: יופי, אמרתם את זה בפעם השלישית, אתן אלופות.

מיכאל ביטון: לפידות, תסיים את הדברים שלך ואל תפריעו לו.

נתנאל לפידות: הפיילוט שאנחנו עושים של שכירות בטוחה הוא בדיוק אותו מודל שביקשת כפתרון חדשני, כדי להשתמש בכסף הזה בצורה טובה יותר.

מיכאל ביטון: קראת לו "שכירות בטוחה".

מיכאל ביטון: האם נהפוך אותו ל-BOT שכירות בטוחה, שבסוף הנכס עובר לאדם?

טטיאנה (טניה) מזרסקי: בתוך 20 שנים זה עובר לקבלן.

נתנאל לפידות: ב-BOT הגענו למצב שניסינו לייצר מודל, כשהתחלנו את תהליך הבדיקה הרעיון היה לקחת את הכסף ולצאת - - -

מיכאל ביטון: אתן לך רעיון.

מיכאל ביטון: אתה לא מצליח עם הכסף של השכירות לבנות מודל כלכלי של רכישה, אבל כן בסוף באירוע של דיור ציבורי אתה אומר לזכאי: תוכל לקנות את הבית.

מיכאל ביטון: הפער בין הכסף הזה - - -

נתנאל לפידות: אני לא אומר את זה, החוק אומר את זה.

מיכאל ביטון: ברור, הכול בחוק.

מיכאל ביטון: אבל יש לאדם למשל 30 שנות סיוע בשכר דירה, שזה מביא אותו ל-70%–80% משווי הנכס.

נתנאל לפידות: זה הבעיה.

מיכאל ביטון: רגע, לא הקשבת לפתרון.

מיכאל ביטון: באים אל הדייר שהיה שם 20–30 שנים ואומרים לו: עכשיו אתה יכול לקנות את זה, תישאר פה, תשלים את ה-20%, ואז הוא יביא את ה-20%.

מיכאל ביטון: אם לא הביא – כמו בליסינג.

אורלי לוי אבקסיס: מיכאל, אגיד לך מה אמרו לי פעם במשרד האוצר: אנחנו לעולם נעדיף את המודל של השתתפות בשכר דירה, גם אם הוא יהיה כפול מבחינת עלויות, מאשר לבנות ולהחזיק מבנים.

אורלי לוי אבקסיס: למה?

אורלי לוי אבקסיס: הם אומרים: כי אחר כך אנחנו לא יכולים להיפטר מהם.

אורלי לוי אבקסיס: ביום נתון הילד הופך להיות חייל, בגיל 18, הולכת לו הזכאות ואז המשפחה כולה נזרקת.

מיכאל ביטון: זה אידיאולוגיה, אנחנו יודעים מה האידיאולוגיה.

מיכאל ביטון: זה לא מקרה שהדיור הציבורי בישראל דעך.

דני גיגי: לפי מחקרים בעולם, 80% מן הכסף הזה, ועל פי מחקר של בנק ישראל גם כן, הולך לבעלי הדירות.

מיכאל ביטון: נכון, כי הם מעלים את שכר הדירה.

נעמה לזימי: על מי זה מגולגל?

נעמה לזימי: זה מגולגל בסוף על המעמד הבינוני, שהשכירות עולה ועולה.

מיכאל ביטון: דני גיגי, כמה שנים אתה מתעסק בדיור הציבורי?

דני גיגי: יותר מדי זמן, עשר שנים.

מיכאל ביטון: לא פרצנו דרך.

מיכאל ביטון: אני רוצה את יעל ואת נתנאל, שיביאו לי מודל ל-300 בתים כאלה, פיילוט, שלא יפחדו.

מיכאל ביטון: בואו נעבוד איתם על הדבר הזה.

מיכאל ביטון: חגי רזניק בזום, בבקשה.

מיכאל ביטון: רפואה שלמה.

מיכאל ביטון: אורלי אמרה שאתה היחיד שהיא לא תפריע לו לדבר...

חגי רזניק: תודה רבה.

חגי רזניק: קודם כול, ברכות לאורלי על בחירתה כחברת הוועדה למינוי שופטים.

אורלי לוי אבקסיס: יש לנו עוד את המשוכה של המליאה.

חגי רזניק: אנחנו אוהבים את אורלי ורוצים בהצלחתה.

חגי רזניק: תודה על הזכות.

חגי רזניק: ומיכאל חברי, גם תודה על הזכות להשתתף בדיון.

חגי רזניק: אקצר בדבריי.

חגי רזניק: נאמרו פה הרבה דברים.

חגי רזניק: קודם כול, צריך לברך את משרד השיכון ואת השר.

אורלי לוי אבקסיס: קודם כול, אם אתה יכול להפסיק להתנדנד, עשית לי כאב ראש.

מיכאל ביטון: הוא לא יכול, יש לו הפרעת קשב, זה נער בסיכון.

מיכאל ביטון: את לא מכירה אותו כבר?

מיכאל ביטון: הוא היה המנכ"ל שלך, את יודעת את כל היתרונות שלו.

אורלי לוי אבקסיס: אני יודעת, הוא אחד האנשים החרוצים שהיו במקום, עם הכישורים, עם כל מה שצריך כדי שתהיה התקדמות בנושאים האלה.

חגי רזניק: תודה רבה.

חגי רזניק: קודם כול, צריך לברך את משרד השיכון ואת השר וגם את אגף התקציבים.

חגי רזניק: יש פה קודם כול בשורה.

חגי רזניק: צריך להגיד גם את הדברים, שיש בשורה ויש התייחסות רצינית לדיור ציבורי.

חגי רזניק: הדבר הזה צריך להתקדם ולהמשיך.

חגי רזניק: קודם כול, אתקן את מרכז המחקר והמידע של הכנסת:

חגי רזניק: הדוח הושלם ואושר על ידי היועץ המשפטי למשרד השיכון, דוח ועדת המנכ"לים, והוגש לשר האוצר.

חגי רזניק: זה התעכב והממשלה על פי רצף שלטוני, לא משנה איזו ממשלה, צריכה להחזיר ולדון בדוח ובהמלצות בישיבת ממשלה, שהתעכבה בשל סיבות פוליטיות, אבל יש פה רצף ולדעתי הדבר הזה צריך לקרות.

חגי רזניק: אני רוצה לדבר על שלושה אלמנטים שבשביל לפתור את בעיית הדיור הציבורי צריך לשלב אותם.

חגי רזניק: הם גם מעיקרי הדוח, אבל לא משנה, הם נאמרו פה, רק לרכז אותם.

חגי רזניק: בלי זה הבעיה הזאת לא תיפתר.

חגי רזניק: הדבר הראשון, המדינה היא מונופול על קרקע.

חגי רזניק: אין לנו רשות אחרת חוץ מרשות מקרקעי ישראל, היא הגורם היחיד שמשווק קרקע מדינה.

חגי רזניק: בכל מכרז קרקע באזור הביקוש צריך לשלב דיור ציבורי.

חגי רזניק: אני לא רוצה להשתמש במילים דרמטיות כמו פשע וכן הלאה אבל בסוף לא יכול להיות שמשווקים באזורי הביקוש מכרזי קרקע ויש טולרנטיות גם בהחלטות – צריך לעשות להם התאמות לשיטת השיווק.

חגי רזניק: צריך לשווק בכל מכרז קרקע דיור ציבורי.

חגי רזניק: הראינו במלחמות קשות מאוד שזה ישים בחלק מן המקומות.

חגי רזניק: עשינו את זה בצורה חלקית מאוד.

חגי רזניק: הדבר הזה צריך לקרות בכל מכרז קרקע עם אזורי ביקוש.

חגי רזניק: ראינו שהקבלנים בסוף בונים, ראינו שהערים בסוף מקבלות את זה והתורים התקצרו.

חגי רזניק: זה מעבר לנדיבות לבו של שר או מנכ"ל או ממשלה או שר אוצר.

חגי רזניק: בכל מכרז קרקע צריך לשלב דיור ציבורי.

חגי רזניק: זה אלמנט ראשון.

מיכאל ביטון: ההערה הזאת – אנחנו התרחקנו מן התוצאה הזאת.

מיכאל ביטון: הביאו החלטת ממשלה יפהפייה, לא ביצעו אותה ועכשיו אפילו נסוגים כי זה חל על מחיר למשתכן, פרויקט שהם הורגים.

מיכאל ביטון: אבל אתה צודק שהכוח של המדינה הוא לא רק בכסף, הוא בבעלות על הקרקע, ואתה גם צודק שזה היה יוצר פיזור ראוי יותר במקומות מגוונים של הדיור הציבורי ולא רק באזורים של מעמד סוציו-אקונומי נמוך.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו גם הצענו פינוי-בינוי איפה שאתה לא יכול להעמיס יותר מדי, ניוד זכויות.

מיכאל ביטון: נצטרך לעבוד על היעד הזה.

מיכאל ביטון: עוד לא עסקנו בסוגיה של הקרקע.

רון כץ: יש עכשיו ותמ"ל על הדיור הציבורי, עכשיו זה נידון, לא צריך לחכות.

מיכאל ביטון: אבל יש תקנה על זה?

מיכאל ביטון: יש חוק על זה?

מיכאל ביטון: אז תביא חוק בישראל, שבכל מכירת קרקע יוקצה אחוז לדיור הציבורי.

חגי רזניק: אדוני היושב-ראש, אסייע לך בעניין הזה.

חגי רזניק: קודם כול, יש החלטת מועצה שקיימת רק על שיטת שיווק מחיר למשתכן.

מיכאל ביטון: היא לא בוצעה.

מיכאל ביטון: הם הורגים את מחיר למשתכן.

חגי רזניק: היא לא בוצעה והיא מחוברת למחיר למשתכן.

חגי רזניק: צריך לעשות לה אדפטציה, לא משנה מה שיטת השיווק.

חגי רזניק: כל מכרז קרקע במדינת ישראל שלא ישולב בו דיור ציבורי באזור כלכלי צריך - - -

דני גיגי: מיכאל, תביא הצעת חוק.

חגי רזניק: יש החלטת מועצה.

מיכאל ביטון: צריך הצעת חוק, לשלב בכל שיווקי הקרקע של המדינה פתרונות לדיור ציבורי.

חגי רזניק: הדבר השני הוא מה שנקרא היוון בסיוע בשכר דירה.

חגי רזניק: דיברתם על זה בוורסיות שונות.

חגי רזניק: אם הרכישה בסוף תהיה של האדם המשתכן או שהמדינה תמשיך להחזיק בזה, זה כבר החלטות מדיניות.

חגי רזניק: אבל בסוף אותם מיליארד שקל, שאני לא מציע לזלזל בהם, זה אמנם אירוע חד-פעמי אבל בסוף, ביחד עם השר גלנט ועם סגן השר ג'קי לוי, לקחנו מיליארד שקל כתוצאה מתחשיבים שערכנו על סיוע בשכר דירה שניתן ממילא.

חגי רזניק: לכן אלמנטים כאלה, זה לא חייב להיות אג"ח, אבל בסוף התחשיב הזה צריך להיות תחשיב אינהרנטי, שאני שם בכל שנה X שקלים על סיוע מקסימלי לשכר דירה.

חגי רזניק: צריך להוון את הסכומים האלה ולקנות דיור ציבורי.

חגי רזניק: זה האלמנט השני.

חגי רזניק: בשיטת הרכישה – היושב-ראש הציע פה שיטה אחת, נתנאל מכיר את הוורסיות האחרות – אפשר לבצע.

חגי רזניק: והדבר השלישי הוא תמריצי תכנון.

חגי רזניק: יש כוח גדול מאוד למדינת ישראל כגורם הרגולטורי המרכזי שאחראי גם על פיקוח, גם על חקיקה תכנונית.

חגי רזניק: בסוף תכנון שווה כסף.

חגי רזניק: אתה לוקח ערכים תכנוניים והופך אותם לערכים חברתיים.

חגי רזניק: לכן תוספת והגדלות, כמו שימוש במכרז הקרקע אבל עוד הרבה יותר קל, אתה יכול לתת הטבות תכנוניות, גם ברמה של התחדשות עירונית אבל גם ברמה של - - -

מיכאל ביטון: אשאל אותך שאלת הבהרה על זה.

מיכאל ביטון: נניח שבאמת תמרצנו ועודדנו תכנון שמכיל בתוכו בתוכנית המתאר ובתב"עות מרכיב של דיור ציבורי, או שהצלחנו לזרוע בתוך מחיר למשתכן אחוז מסוים.

מיכאל ביטון: בסוף מישהו צריך לשלם לקבלן על הדירות האלה, שהוא נותן אותן בחינם, או שהוא קיבל את הקרקע במחיר מוזל כדי לתת דירות לדיור ציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: קרקע מוזלת, כמו במחיר למשתכן.

מיכאל ביטון: הוא מעניק את הדירות לבעלות המדינה תמורת ההוזלה בקרקע או בהקלות תכנון או בהרחבת יחידות וכולי?

חגי רזניק: אענה לך שני דברים.

חגי רזניק: זו שאלה מצוינת, אדוני היושב-ראש.

חגי רזניק: קודם כול, בנושא של שחיקת הכלכליות, אמרנו לא סתם 7% אלא עד 7%.

חגי רזניק: תעשו 0.5%, תעשו 3%, כל מכרז תבחנו לגופו, אבל תוציאו אותו עם דיור ציבורי.

חגי רזניק: היה לי ויכוח קשה מאוד גם עם אגף התקציבים וגם עם רשות מקרקעי ישראל סביב שיווק בבאר יעקב של 800 יחידות.

חגי רזניק: יצאנו לקרב גדול מאוד.

חגי רזניק: בסוף שולבו שם דירות דיור ציבורי.

חגי רזניק: אמרו: הקבלנים לא יתמודדו.

חגי רזניק: הם התמודדו.

חגי רזניק: בסוף נשחק להם הערך הכלכלי ובנינו שם 40 דירות.

חגי רזניק: זה דוגמה.

חגי רזניק: הן הועברו לבעלות המדינה.

חגי רזניק: אני רוצה להגיד לך, אדוני היושב-ראש, לא להיתפס רק למחיר למשתכן.

חגי רזניק: מחיר למשתכן זה שיטת שיווק.

מיכאל ביטון: כל שיווק של המדינה.

חגי רזניק: כל מכרז קרקע חייב להכיל דיור ציבורי, נקודה.

חגי רזניק: לגבי הנושא התכנוני, בסוף אם אתה מייצר הגדלה לקבלן של קומות או של טווח בנייה או של היכולת שלו לבנות זה שווה לו הון כסף.

חגי רזניק: באותו עיקרון, את הקבלן לא מעניין מה הוא בונה – המדינה בסוף היא מונופול גם בתכנון וגם בבעלות על הקרקע – והוא יהיה חייב להפריש דיור ציבורי.

חגי רזניק: לכן אני חושב שפה יש מקום גדול לוועדה הזאת בראשותך, מיכאל, ואני רואה פה את אורלי ונעמה, באמת כוחות אדירים, בשביל לחייב את המדינה.

חגי רזניק: אני חושב שאלקין הוא שר מתאים לדבר הזה, לחייב את המדינה.

מיכאל ביטון: רשות מקרקעי ישראל עברה אליו?

מיכאל ביטון: אצל מי נמצאת רשות מקרקעי ישראל?

מיכאל ביטון: היא חזרה לאלקין?

אורלי לוי אבקסיס: אולי היא עברה למשרד האוצר, אני לא בטוחה.

דני גיגי: היא עדיין במשרד השיכון.

מיכאל ביטון: בשיווקים אנחנו צריכים את הדרישה.

חגי רזניק: זה דבר שרק במעקב - - -

דני גיגי: לזה משרד האוצר מסרב בעקביות.

דני גיגי: למה?

דני גיגי: כדי שחס וחלילה אנשים עניים לא יחיו עם אנשים עשירים, זו הבעיה.

מיכאל ביטון: לפעמים כשאדם עשיר גר ליד אדם עני הוא גדל טוב יותר, ככה אנחנו למדנו.

אורלי לוי אבקסיס: לא, הם רוצים לשים אותם בסלאמים.

מיכאל ביטון: חס ושלום.

מיכאל ביטון: רזניק, תודה לך, אהוב לב.

מיכאל ביטון: אנחנו לקראת סיכום הדיון.

מיכאל ביטון: סליחה שלא נתתי לכל - - -

אורלי לוי אבקסיס: רזניק, איזו החלטת מועצה זו הייתה?

אורלי לוי אבקסיס: אתה זוכר את המספר שלה?

אורלי לוי אבקסיס: מיכאל, זה כדי לעזור לך לסיכום.

חגי רזניק: צריך להתאים אותה.

מיכאל ביטון: היא לא מבוצעת.

מיכאל ביטון: זה לא חשוב.

מיכאל ביטון: העיקר הביצוע.

חגי רזניק: היא משויכת למחיר למשתכן.

חגי רזניק: עכשיו היא כבר לא רלוונטית.

חגי רזניק: הם ימרחו אותך עכשיו במשך חצי שנה או שנה לא להתאים את ההחלטה.

חגי רזניק: צריך להתאים, שבכל שיווק קרקע יפרישו לדיור ציבורי.

חגי רזניק: זה החלטה שמחייבת שתיים וחצי שורות כדי לכתוב אותה.

חגי רזניק: משרד האוצר צריך להסיר את ההתנגדות שלו לדבר הזה ובכל שיווק לעקוב שמשתלב דיור ציבורי.

חגי רזניק: אם זה יקרה ויהיה מעקב שבכל שיווק קרקע באזורי הביקוש משולב דיור ציבורי – פתרנו את הבעיה לטווח הארוך.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת יצחק פינדרוס, דפקת איחור אופנתי לדיון, או שאתה בא לדיון הבא?

יצחק פינדרוס: אתמול למדתי שכאשר אתה מחכה פה שעה וחצי בנימוס אתה לא קיים.

מיכאל ביטון: הנה עכשיו באת.

מיכאל ביטון: אתה רוצה להגיד משהו?

מיכאל ביטון: בוא ותשב, ברוך הבא.

יצחק פינדרוס: באתי לחזק את נתנאל שעושה עבודה טובה.

מיכאל ביטון: איזה כיף לשמוע.

אורלי לוי אבקסיס: לא מספיק טובה עם הדיור הציבורי, הוא חושב שלא צריך להיות דיור ציבורי.

מיכאל ביטון: לפידות, בין השורות אני קורא את סיכום הדיון.

מיכאל ביטון: אבל לפני כן, יש פה מוחות וכוחות.

מיכאל ביטון: אם מישהו באופן מכוון באג'נדה אומר: נהרוג את זה לאט-לאט, נרעיב אותו – הייתה הרעבה של הדיור הציבורי והייתה העלמת כספים, מכרו דירות ולא מצאו את הכסף.

מיכאל ביטון: עכשיו אם כוונתכם טהורה ויש רצון אמיתי, גם כספי השכירות הם הון של הממשלה, גם האדמה היא הון של הממשלה וגם סמכויות התכנון הן הון של הממשלה.

מיכאל ביטון: זה לא משרד השיכון לבד.

מיכאל ביטון: הוא צריך את רשות מקרקעי ישראל, הוא צריך את משרד האוצר שיגבה אותו.

מיכאל ביטון: אנחנו צריכים לעמוד בהצהרות שלנו.

מיכאל ביטון: אני מבקש ממך באמת, וגם מיעל, תדונו על מודלים חדשים, אל תתאהבו במבנה הישן.

מיכאל ביטון: המבנה הישן לא עובד.

מיכאל ביטון: יש לנו מעט מאוד דירות, יותר מדי תורים, אנחנו מוכרים וקונים, אנחנו פותרים בעיה ויוצרים בעיה.

מיכאל ביטון: בואו נתחיל לחשוב אסטרטגית.

מיכאל ביטון: עם ההון הקיים זה ניתן לביצוע.

מיכאל ביטון: תשב גם עם דני גיגי, גם עם אורלי לוי אבקסיס, עם כל מי שרוצה.

מרב שיבק: אני מן הסיוע המשפטי, ממונה ארצית על התחום האזרחי.

מרב שיבק: ממש שני משפטים.

מרב שיבק: מאוד מאוד חשוב הרצון להזרים כסף לדיור הציבורי סוף-סוף אחרי הרעבה של שנים.

מרב שיבק: אנחנו חושבים שלצד התקציבים החשובים, חשוב להסדיר את הנושא הזה גם בחקיקה משום שהיום יש שני חוקים מאוד מאוד רזים, שבעצם לא באמת מסדירים בצורה טובה ונכונה, לא את הזכאויות לדיור ציבורי, לא את יחסי הפיקוח בין המשרד לבין החברות המשכנות, לא את חלוקת האחריות בין הגופים השונים.

מרב שיבק: זה סופר חשוב.

מרב שיבק: אנחנו ניסינו להניע מהלך כזה.

מרב שיבק: זה כמובן לא חוק של משרד המשפטים, זה חוק של משרד הבינוי והשיכון.

מרב שיבק: ב-2018 ניסינו להניע מהלך כזה ולא הייתה נכונות, אבל אם הוועדה תצא מפה בקריאה אולי זה יעזור.

מיכאל ביטון: תנסחי את המשימה כדי שנכלול אותה.

מרב שיבק: פשוט הכנת חוק דיור ציבורי מקיף, ותיקון החוק הקיים אם הוא לא ישולב בחוק הגדול.

מרב שיבק: בחוק זכויות הדייר בדיור הציבורי המאוד מאוד רזה של 11 סעיפים תראה את המפרט, מה זה תחזוקה בדיור ציבורי או מה צריך להיות.

מרב שיבק: הוא באמת מאוד מאוד בסיסי וחסר ביותר.

מיכאל ביטון: הבנתי.

דני גיגי: הדיון עם הממשלה לאורך כל הדיון הוא סיפור של מכר של הדירות בדיור הציבורי לדיירים.

דני גיגי: רק לסבר את האוזן, כל ההנחה הזאת היא 250,000 שקל בממוצע לדייר.

דני גיגי: רק במחיר למשתכן קיבלו 300,000 שקל.

דני גיגי: אתם מבינים שזה לא הסיפור, המכר הוא לא הסיפור.

דני גיגי: הסיפור הוא, כפי שציין פה השר אלקין, דת.

דני גיגי: במשרד האוצר יש דת, דת נגד דיור ציבורי.

דני גיגי: הם לא רוצים לשמוע.

דני גיגי: מה שהם רוצים זה לחסל את הדיור הציבורי.

דני גיגי: ואיך עושים את זה?

דני גיגי: אומרים לכם: מכר, אומרים לכם: סיוע בשכר דירה.

מיכאל ביטון: דני, אמרת את מה שאמרתי במילים קצת יותר נוקבות.

מיכאל ביטון: אמרתי שחונקים והורגים את הדיור הציבורי כמדיניות ותפיסה.

מיכאל ביטון: אנחנו מסכימים.

מיכאל ביטון: אני רוצה לומר את הסיכום.

מיכאל ביטון: קודם כול, היה דיון חשוב.

מיכאל ביטון: הוא ראשון, הוא פתח צוהר גם לדיונים אחרים על דיור בר-השגה, על מנגנונים אחרים של משרד הבינוי והשיכון, על שיווקים.

מיכאל ביטון: רשות מקרקעי ישראל עוד לא התבטאה כאן, היא דרמטית לאירוע.

מיכאל ביטון: גם אותם אנחנו נזמן באופן ממוקד.

אורלי לוי אבקסיס: יהיו ישיבות המשך?

מיכאל ביטון: בוודאי.

מיכאל ביטון: הוועדה תקיים ישיבת מעקב באמצע חודש נובמבר לשם קבלת דיווח מן הצוות המשותף שהוקם לגיבוש מתווה לרכישת יחידות דיור ציבורי.

מיכאל ביטון: שם נרצה לראות את לוחות הזמנים להגדרת הקריטריונים, לרכישות, לבנייה, לשיפוץ, לניצול תקציבים מלא.

מיכאל ביטון: היינו מצפים מן השר, כפי שהיה פה, ומן המרץ של המנכ"ל שלו, אביעד פרידמן, לביצוע תקציבי מלא, 100% ביצוע של התקציב שהוקצה להם, ויפה שעה אחת קודם.

מיכאל ביטון: הוועדה קוראת למשרד האוצר להגדיל את התקציב המיועד לרכישת יחידות דיור ציבורי מעודפי התקציב של שנת 21, ככל הניתן.

מיכאל ביטון: הוועדה קוראת למשרד הבינוי והשיכון לבחון מחדש את הקריטריונים לקבלת דירה בדיור הציבורי.

מיכאל ביטון: הוועדה תבקש לקבל דיווח משר הבינוי והשיכון בישיבת המעקב שתתקיים.

מיכאל ביטון: הוועדה מבקשת ממשרד הבינוי והשיכון לבחון מחדש את מדיניות הפינויים מדירות של הדיור הציבורי ולדווח לוועדה על כך בדיון המעקב שיתקיים.

מיכאל ביטון: הוועדה קוראת למשרד האוצר ולמשרד הבינוי והשיכון לבחון מודלים חדשניים כדי להסב את כספי הסיוע בשכר דירה לצורך רכישת דירות לדיור ציבורי כפי שנידון פה.

מיכאל ביטון: הוועדה מבקשת ממשרד הבינוי והשיכון לפעול לכך שכל שיווק של קרקע יכלול הקצאה לדיור הציבורי, כפי שהיה צריך להתבצע בפרויקט מחיר למשתכן, אבל זה אתגר גדול.

מיכאל ביטון: אנחנו גם מדברים על ההערה המהותית שלממשלה יש שלושה כלים להרחיב את הדיור הציבורי: כסף בפועל, אדמות ושיווקים וזכויות בנייה לקבלנים, אך היא לא עושה שימוש בכלים של זכויות בנייה וקרקע.

מיכאל ביטון: כפי שתיאר המנכ"ל הקודם, היה דווקא פרויקט מוצלח בבאר יעקב, שחשבו שקבלנים לא ייגשו למכרז אך זה הניב למדינה 40 דירות ללא הוצאה כספית.

מיכאל ביטון: אם נחשוב איך לנצל גם את ההון של הקרקע וגם את הערך או את הנכסים שיש למדינה בהקצאת זכויות בנייה, ניתן להשתמש גם בכלים האלה לצד התקציב בפועל.

מיכאל ביטון: אנחנו גם קוראים פה קריאה ארוכת-טווח, גם לכנסת וגם לממשלה, להציג חוק דיור ציבורי מורחב ומעודכן, שמסתכל על כלל הנושא הזה באופן מערכתי, או מתקן את החוק הקיים, אבל עדיף חוק חדש, רחב, כוללני ומערכתי שמותאם לתקופה המודרנית.

מיכאל ביטון: אני מניח שהחוק הקיים הוא ישן מאוד, משנות השישים, השבעים.

אורלי לוי אבקסיס: שמכיר בזכות.

מיכאל ביטון: תמיד אמרנו בירוחם שלילד יש זכות לחינוך ולביטחון אישי, לתזונה ולבריאות.

מיכאל ביטון: יש לו זכות-יסוד לקורת גג נאותה בעולם הזה.

מיכאל ביטון: זה לא צריך להיות בניין פאר – דירה של 50, 60, 70 מטרים מתוחזקת באופן נורמלי.

מיכאל ביטון: פעם ידענו לעשות את זה, היינו מדינה ענייה שבנתה דיור ציבורי.

מיכאל ביטון: עכשיו אנחנו מדינה עשירה שהורגת את הדיור הציבורי.

מיכאל ביטון: אני מקווה שהוועדה הזאת בנחישות, עם כלל החברים המחויבים בה והשותפים ועם הארגונים נשנה את מגמת ישראל בסוגיית הדיור הציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: עוד דבר אחד, צמצום זמן ההמתנה.

אורלי לוי אבקסיס: בעבר הוצא דוח של מבקר המדינה על המתנה של שלושה חודשים לדיור ציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: המטרה היא צמצום התור.

מיכאל ביטון: ואיך תצמצמי אם לא תביאי בתים?

מיכאל ביטון: מה, זה קסם?

מיכאל ביטון: אני גם בעד צמצום ההמתנה אבל צריך לבנות בתים בשביל זה.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

מיכאל ביטון: הישיבה נעולה.