ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 24, פרוטוקול מספר 14, 2021-09-05 10:00

שרן השכל: בוקר טוב לכולם.

שרן השכל: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת החינוך בעניין תקנות הקורונה שהגיעו אלינו ממשרד הבריאות.

שרן השכל: קודם כול, קראנו בעיון רב את התקנות.

שרן השכל: אנחנו נדון בהן ונתחיל לקרוא בהן.

שרן השכל: אני רוצה שהיועצת המשפטית תיתן ככה קודם כול קצת התייחסות לנקודות העיקריות שעולות מתוך התקנות.

שרן השכל: אחרי שאני עברתי עליהן נשאלות כמה שאלות שלדעתי גם הוועדה תתעכב עליהן קצת יותר.

שרן השכל: הראשון, בכל מה שקשור לפעילות הבלתי פורמלית שקיימנו עליה גם כן דיון.

שרן השכל: ולמיטב הבנתי, אני מבינה שהפעילות הבלתי פורמלית מתאפשרת אך ורק בחללים פתוחים - -

תמי סלע: ברשויות הכתומות והאדומות.

שרן השכל: - - ברשויות הכתומות והאדומות.

שרן השכל: אם אנחנו מאפשרים תו ירוק בהן, אני לא מבינה למה הפעילויות הבלתי פורמליות לא מקבלות בעצם גם כן תו ירוק, חוגי בלט וכו', חיסונים או בדיקות יומיות, כמובן.

שרן השכל: הדבר השני הוא שמעבר לכך, כדי לשמור על הפעילות התקינה והשוטפת של הלימודים, הבקשה של הוועדה הייתה גם לבחון, לאפשר מצב שבו התלמידים המחוסנים או אלו שלא צריכים להיות בבידוד יכולים להגיע לכיתות בצורה פיזית ושאר הכיתה בעצם בשיעור דרך הזום.

שרן השכל: כלומר, לאפשר מתווה כמו שאפשרנו להשכלה הגבוהה באוניברסיטאות בהן חלק מהתלמידים יכולים להיות נוכחים וחלקם בזום, במידה שיש בידודים או לא מאפשרים את הלימודים.

שרן השכל: מעבר לזה, עלו המון שאלות גם אצל ועד ההורים הארצי וחברי כנסת נוספים ששאלו על עניין ה-70%.

יוסף טייב: כן.

שרן השכל: יש חלק מהכיתות שבהן, בגלל תלמיד אחד או שני תלמידים, הם למעשה לא יכולים לקיים את פעילות הלמידה.

שרן השכל: עכשיו אם היו חמישה, עשרה, בסדר, אבל בגלל תלמיד אחד או שניים?

שרן השכל: למה אנחנו לא מאפשרים גם פה את הבדיקות היומיות על מנת להכניס אותם לתוך התו הירוק או לתוך ה-70% בעצם שמאפשרים איזשהו שיעור רגיל.

יוסף טייב: הפרויקטור אמר הבוקר, שמעתי אותו בדרכי, שאם מוצאים ילד אחד אפילו בכיתה חיובי, מכניסים את כולם לבידוד.

יוסף טייב: אני רציתי לבדוק אם באמת זה - - -

שרן השכל: אם מוצאים ילד אחד חיובי, כן.

שרן השכל: צריך להכניס את כולם לבידוד.

יוסף טייב: אז זאת אומרת, ילד אחד חיובי, את כל הכיתה מכניסים לבידוד?

יוסף טייב: אלה ההוראות?

שרן השכל: כן.

שרן השכל: יש מתווה.

שרן השכל: ביום הראשון עושים בדיקה.

שרן השכל: צריכה להיות תוצאה שלילית, ואז לאחר כמה ימים עושים עוד בדיקה.

שרן השכל: ואז בבדיקה השלילית השנייה בעצם משחררים אותם.

שרן השכל: אנחנו נעבור על זה.

תמי סלע: אולי נעשה שנייה איזושהי מסגרת?

שרן השכל: היועצת תיתן סקירה על הכול.

שרן השכל: אני פשוט רוצה לגעת בנקודות שיש לנו איתן כמה דברים שאני רוצה שנתעכב עליהם במהלך הדיון.

שרן השכל: אז הדבר השני זה בעצם ה-70%, שמאפשרים למידה בכיתות, אבל מה קורה כשזה נופל בעצם על תלמיד אחד או שניים.

אפרת אפללו: זה לא יכול לקרות.

שרן השכל: אני רוצה גם להודות למשרד הבריאות ולמשרד החינוך שהיו קשובים לוועדה.

שרן השכל: לאחר מספר פניות של חברת הכנסת שירלי פינטו בעניין המסכות השקופות, ראיתי שכן הכנסתם לתוך התקנות את הדרישה ממורים שבכיתה שבה יש ילדים עם צרכים מיוחדים, מוגבלויות, להגיע עם מסכה שקופה על מנת לאפשר להם תקשור יותר טוב, נוח, ישיר.

שרן השכל: אז ככה, רצינו להודות לכם.

שרן השכל: אני שנייה אתן קודם ליועצת המשפטית של הוועדה לערוך את הסקירה קצת על הנושאים.

שרן השכל: אני אתן לכל אחד מחברי הכנסת את הזדמנות הדיבור, ואז אנחנו נתחיל בהקראת הסעיפים.

שרן השכל: בבקשה, תמי, היועצת המשפטית.

תמי סלע: כן.

תמי סלע: אני מזכירה שוב את המסגרת שלנו.

תמי סלע: אנחנו מדברים על תקנות שבעצם נכנסו לתוקף.

יוסף טייב: תמי, רק תדברי למיקרופון.

יוסף טייב: לא שומעים אותך.

תמי סלע: אוקיי.

תמי סלע: אנחנו עוסקים בתקנות שנכנסו לתוקף למעשה ב-1 בספטמבר.

תמי סלע: התוקף שלהן הוא עד 28 בספטמבר.

תמי סלע: סכמות הוועדה לגביהן, כמו במקרים אחרים, היא לאשר או לאשר, וגם אפשר לא לאשר חלק מהתקנות.

תמי סלע: יש גם אפשרות לקצר, לשנות תוקף של התקנות.

תמי סלע: אלה הסמכויות.

תמי סלע: אין אפשרות להוסיף הסדרים בעניינים שלא נמצאים כרגע בתקנות עצמן.

תמי סלע: שיקול הדעת של הממשלה, שאותו בעצם אנחנו כגורם שמפקח פיקוח פרלמנטרי בוחנים, לפי החוק צריך להיות כזה שהממשלה שוכנעה שהתקנות וההגבלות שבתוכן אכן דרושות לשם מניעת הדבקה בנגיף הקורונה בקרב הציבור או לצמצום התפשטותו; צמצום היקף התחלואה או הגנה על אוכלוסיות בסיכון, רק לתקופה ובמידה הנדרשת.

תמי סלע: זאת אומרת, אנחנו בודקים את המידתיות של ההוראות.

תמי סלע: וגם לאחר שנשקלו חלופות להשגתן.

תמי סלע: זאת אומרת, חלק מהתפקיד שלנו פה הוא גם לבחון אם היו חלופות אחרות שפוגעות בצורה מידתית יותר בזכויות השונות, במקרה שלנו, הזכות לחינוך, הזכות לפרטיות לפעמים, זה שוויון.

תמי סלע: נגיע לזה כשנקרא את הסעיפים עצמם.

תמי סלע: וגם השפעות על המשק, שזה רלוונטי להיקף הבידודים שההסדרים מביאים עליהם או מצמצמים.

תמי סלע: זה ברמה הכללית.

תמי סלע: אז התקנות האלה במתמקדות באמת במערכת החינוך הכללית, בתי ספר וגנים ומסגרות חינוך אחרות.

תמי סלע: השכלה הגבוהה כבר עשינו בקובץ הקודם שהגיע אלינו.

תמי סלע: פה זה תיקון מס' 2.

תמי סלע: גם בתיקון הזה יש כמה הוראות שמתייחסות להשכלה הגבוהה, בעיקר דברים שעלו בדיון בוועדה וכעת תיקנו אותם.

תמי סלע: בהוראת העונשין שהרחיבו אותה ובכמה דיוקים לגבי אישור התו הירוק.

תמי סלע: שני הדברים המרכזיים שיש פה הם באמת המתווה המיוחד לגבי כיתות ח'–י"ב ברשויות אדומות שמדבר על 70%, ונתעמק בו כשנקרא אותו.

תמי סלע: הדבר השני הוא ההוראה לגבי העובדים במסגרות החינוכיות כולן, גם גני ילדים, גם בתי ספר, כל המסגרות החינוכיות, שצריכים להגיע או עם תו ירוק או עם בדיקה, ונתנו להם פה איזשהו מתווה מיוחד לבדיקת קורונה מיידית שהיא פעמיים בשבוע, ויסבירו לנו את האיזונים גם מהבחינה הבריאותית ומהבחינות האחרות למה זה עומד.

תמי סלע: דברים אחרים הם באמת תוספות בעיקר של דברים שעלו בוועדה.

תמי סלע: עטיית המסכה, גם פה היו כל מיני הבהרות, אבל נגיע לזה בהמשך.

תמי סלע: חריגים לגבי מלווה שכן יכול להיכנס למוסד חינוך גם אם הוא לא עם תו ירוק או עם בדיקה, מתי אפשר להכניס אותו לכל מיני צריכים מיוחדים בנסיבות מיוחדות.

תמי סלע: והוראה שגם ביקשנו, הוועדה ביקשה שהיא תופיע בתקנות.

תמי סלע: היא הייתה קודם בנוהל לגבי סגירת מוסד חינוך בסיטואציה של חקירה אפידמיולוגית או לשם מניעת הדבקה.

תמי סלע: אלה הדברים העיקריים.

תמי סלע: אני מציעה שבאמת תוך כדי הקריאה נעלה את ההערות הפרטניות ונשמע את הגורמים.

שרן השכל: אוקיי.

שרן השכל: מצוין.

שרן השכל: אני אתן את זכות הדיבור לכל אחד מחברי הכנסת.

שרן השכל: בבקשה, שתי דקות, לפני שאנחנו מתחילים לקרוא את התקנות.

משה טור פז: טוב.

משה טור פז: בוקר טוב.

משה טור פז: שלום לכולם.

משה טור פז: גברתי היושבת-ראש, אני באמת מברך על הדיון הזה ובעיקר על ההערות שהערת בתחילתו.

משה טור פז: אני חושב שהן נוגעות במספר דברים שאנחנו כוועדה צריכים לעסוק בהם.

משה טור פז: אני חושב שהקו שצריך להנחות אותנו, שלהבנתי גם מנחה את הממשלה, אבל אנחנו צריכים להיות בו תודעתית, שאנחנו צריכים להתייחס פה לטווח ארוך ולהבין שיש אפשרות לא מבוטלת שאנחנו נצטרך לחיות עם הקורונה עוד תקופה.

משה טור פז: ולכן ההסתכלות על מערכת החינוך בראי של שנים היא דבר שאנחנו צריכים להיערך אליו.

משה טור פז: אם בדיוני ועדת החינוך ו-ועדות אחרות לפני שנה ההסתכלות הייתה אל מול הגל הנוכחי, אנחנו צריכים להיערך פה לאפשרות – שהלוואי שהיא לא תקרה – שהקורונה איתנו עוד תקופה ארוכה.

משה טור פז: ולכן אנחנו צריכים כל הזמן לשקול את המידתיות בין עוצמת המחלה לבין הצורך שלנו לקיים את מערכת החינוך.

משה טור פז: ובעיקר גם כשאנחנו שומעים קולות, ואנחנו שומעים אותם, שהרבה מאוד תלמידים חולים או מבודדים, נזכור שאנחנו מדברים על מערכת של כמעט 2.5 מיליון.

משה טור פז: וגם כשיש לנו 100,000 או 200,000 תלמידים שלא לומדים, יש לנו 2.3 מיליון שכן לומדים.

משה טור פז: זה כל הזמן צריך להיות לנגד עינינו.

שרן השכל: כן.

שרן השכל: נכון.

משה טור פז: אני חושב שגם התאריך, ה-28.09.2021, שהזכירה כאן היועצת המשפטית, שעד אז חלות תקנות, מאפשר לנו לראות את התקופה הנוכחית כמו שרצינו כתוקפת ביניים ולהגיד למשרד הבריאות - - -

שרן השכל: כתקופת מבחן.

שרן השכל: כתקופת מבחן.

משה טור פז: נכון.

משה טור פז: וגם להגיד למשרד הבריאות: אוקיי, בתקופת החגים נקבל דברים מסוימים, אבל אנחנו מצפים שב-28.09.2021, לקראת החזרה של אחרי החגים, תתקנו סעיפים שלא נראים לנו.

משה טור פז: לצד הנושא של לחיות לצד הקורונה, ואני חושב לקיים חיים תקינים ככל האפשר, חלק מהפניות שאני מקבל נוגעות דווקא למערכות שהוחרגו מתקנות הקורונה, קרי מערכת החינוך המיוחד והתלמידים הנושרים.

משה טור פז: אני רוצה להביא פה קול ולבוא ולומר שבגלים הראשונים של הקורונה העובדה שמערכת החינוך הייתה סגורה והמערכות האלו היו פתוחות הייתה מידתית.

משה טור פז: אבל עכשיו, כשאנחנו מדברים על מערכת שרובה פתוחה, יכול להיות שאנחנו צריכים לשאוף להשוות את מערכת החינוך המיוחד והילדים הנושרים ככל האפשר למערכת הרגילה, כי מה עלול לקרות לנו?

משה טור פז: היות שאין מגבלות, נגיד, על מערכת החינוך המיוחד או על מערכת הילדים הנושרים, יקרה לנו שילד אחד חולה ישבית מוסד שלם ובעצם אנחנו נמצא את עצמנו – אלה מערכות שאומנם הן לא ענקיות כמו מערכת החינוך הרגילה, אבל דווקא הן יהיו חשופות יותר.

משה טור פז: ולכן את ההחרגה שקוימה בגלים הראשון, השני והשלישי – אני שואל את עצמי אם היא נכונה.

משה טור פז: אנחנו שואפים לנורמליות ככל האפשר של המערכת הרגילה, ויכול להיות שבהמשך נצטרך לשקול את מערכת החינוך המיוחד.

משה טור פז: אני אתן דוגמה קונקרטית.

שרן השכל: אני רק אומר שצריך בכל זאת להתחשב ולאזן גם בין הנזק שנגרם בחינוך המיוחד כאשר אתה אולי משבית אבל גם אם כל פעם אתה מכניס אותם לבידוד, אם כל פעם אתה מכריח אותם בתו ירוק, לחלקם יש תופעות שבהן הם לא יכולים להתחסן ושולח אותם כל יום להיבדק, הטראומה שאותה חווה ילד מיוחד, הרגרסיה של מוסד מיוחד שהוא סגור היא הרבה יותר דרמטית אצלם.

שרן השכל: ולכן אנחנו צריכים להיות רגישים גם לפה וגם לשם, לשני הצדדים.

משה טור פז: נכון.

משה טור פז: ולכן העיקרון המפתח, בעיניי, הוא מידתיות.

משה טור פז: ולכן לצד זה שאני לפחות חושב כאן בוועדה שיש מספר נושאים שבהם אנחנו לא מאפשרים מספיק למידה תקינה ויש לנו עוד כלים בארסנל כדי לעשות את זה, כמו בדיקות וכו' – אני חושב שלצד זה אנחנו גם נצטרך לשקול אם מערכת החינוך המיוחד ומערכת הילדים הנושרים הוחרגה אולי ביחס לגלים הקודמים, אבל עכשיו היא דווקא צריכה להיות יותר דומה למערכת הרגילה או לפחות לשנות את האיזונים.

משה טור פז: ככה אני חושב, שלפחות לדון בשאלה.

שרן השכל: אולי לאפשר בדיקות יומיות.

שרן השכל: אולי.

משה טור פז: למשל.

משה טור פז: למשל.

משה טור פז: תודה רבה.

שרן השכל: חבר הכנסת יוסי שיין, בבקשה.

יוסף טייב: טוב.

יוסף טייב: אז קודם כול, באמת בוקר טוב לכולם.

יוסף טייב: ואני באמת מברך גם את היושבת-ראש ואת כל החברים שנמצאים כאן ומודה לכל האחרים, שאנחנו ממשיכים בדיון הזה שהוא דיון שכפי שאנחנו רואים הוא ימשיך להתקיים כנראה לתקופה הקרובה לפחות בתקווה שהדברים האלה ילכו וישתפרו.

יוסף טייב: אז גברתי היושבת-ראש - -

שרן השכל: סליחה.

יוסף טייב: - - קודם כול, אנחנו הצלחנו במשימה שלנו לפתוח את שנת הלימודים.

יוסף טייב: וזה דורש באמת ברכות.

יוסף טייב: אני חושב שההכרעה הזאת, שהייתה הכרעה ממשלתית וקיבלה גם גיבוי של הוועדה הזאת, הוכיחה את עצמה, שאנחנו חייבים לחיות בנורמליות לצד אבנורמליות.

יוסף טייב: זה מה שאנחנו עושים כרגע.

יוסף טייב: ואני חושב שזה קיבל גיבוי מכל מקבלי החלטות ברמה הבריאותית גם.

יוסף טייב: אני לא שמעתי אף אחד, אולי היו כאלה שחשבו אחרי החגים – אבל זה גם מאפשר עבורנו איזה ניסוי לקראת תקופת אחרי החגים.

יוסף טייב: אנחנו מקבלים אינדיקטורים טובים.

יוסף טייב: ולכן אני פה ממשיך בעקבות חברי חבר הכנסת קינלי משה, ש-28 בספטמבר הוא תאריך מאוד מאוד חשוב עבורנו, כי בתקופה הקרובה למעשה מספר הימים שהילדים מבלים בבתי הספר הוא מאוד מאוד מצומצם.

יוסף טייב: הוא נותן לנו אינדיקציה מסוימת לכל הדברים.

יוסף טייב: הדבר הנוסף שפה אנחנו צריכים לראות ופה בהמשך לדברייך גם, משה, שאמרת אותם, ולא נחזור על דברייך, אנחנו נקבל אינדיקטורים טובים יותר לגבי היחסים בין אלה שיכולים להמשיך קיום לימודים רגיל פחות או יותר לבין אלה שנמצאים בבית.

יוסף טייב: והפערים האלה באמת צריכים להיות איזו נקודה – תהיה איזו נקודה ארכימדית כאן להכריע לגביה.

משה טור פז: נכון.

יוסף טייב: כרגע אנחנו מדברים על כ-200,000, אני מניח – 200,000 פחות או יותר ילדים שאינם נמצאים בבתי הספר.

יוסף טייב: אנחנו צריכים להתחיל לתת מענים לאותן כמויות ילדים שלא יהיו בבתי הספר על אף שאנחנו מקבלים את השגרה.

יוסף טייב: צריכים להיות פה מאוד מאוד – הוועדה הזאת יש לה אחריות גם לגבי אלה שלא נמצאים בבתי הספר.

יוסף טייב: זאת אומרת, אנחנו צריכים להיות פה.

יוסף טייב: באוניברסיטאות קראו לזה: לימוד היברידי.

יוסף טייב: אנחנו לא יכולים ליישם את אותו לימוד היברידי לגבי ילדים, למרות שעשינו את זה בשנה שעברה לגבי הלימוד הזומי.

יוסף טייב: אבל צריך פה שיהיה – אחד הדברים שאני חושב עליהם – וגברתי, אולי את יכולה לחשוב – אני חושב שחייבת להיות פה מערכת שאני קורא לה ביקורי בית.

יוסף טייב: מערכת של ביקורי בית של מערכת החינוך.

יוסף טייב: מערכת החינוך מבקרת את הילדים שאינם, כי הריחוק הוא לא רק ריחוק הוראתי, אינטלקטואלי או לימודי; הוא ריחוק באמת רגשי.

יוסף טייב: הוא ריחוק באמת ברמה החברתית של ילדים שאינם נמצאים.

יוסף טייב: אנחנו צריכים לפתח אילו מערכות שיקרבו גם את הדברים האלה ביום הלימודים, והוועדה הזאת יכולה להיות פורצת דרך גם עבור מקבלי החלטות שעסוקים בדברים האלה.

יוסף טייב: ואני הייתי נותן את הדעת על הדברים האלה כאן בוועדה.

יוסף טייב: ולבסוף, יש עוד הרבה הערות, אנחנו תכף נלך סעיף-סעיף, כמו שאת אומרת.

יוסף טייב: אבל רק מבחינת הערה מקדימה לתוך הדברים האלה.

יוסף טייב: הרעיון הזה שמקודם גם ראיתי פה את נציגת משרד הבריאות, ד"ר אפללו, נכון?

יוסף טייב: שאומרת ש-70%, הדבר הזה נקבע שרירותית ברמה מסוימת.

יוסף טייב: ואנחנו מבינים, ביורוקרטיה - - -

שרן השכל: חייבים לשים את זה איפה שהוא.

יוסף טייב: כן.

יוסף טייב: חייבים לשים איזה Marker.

יוסף טייב: כי את אומרת מה יקרה אם ילד פחות מ-70 וזה.

שרן השכל: וגם מספיק לעודד אותם גם כן - - -

יוסף טייב: אני חושב שהקביעה זאת של 70%, לטעמי – ועוד פעם, אין לזה שום משמעות אפידמיולוגית או אחרת – היא גבוהה מדי.

יוסף טייב: אני חושב שהיא גבוהה מדי ובהחלט אפשר לאפשר להעלות ב-10% או ב-12%.

יוסף טייב: אני ניסיתי גם לבדוק – ד"ר אפללו, אם את מקשיבה לי – בתוך הדבר הזה, ניסיתי לבדוק מה הן ההתנהגויות במדינות אחרות בכלל, גם במדינות ה-OECD, במדינות אירופה.

יוסף טייב: אנחנו מגזימים, לטעמי, בנושא של ה-70%.

יוסף טייב: אפשר בהחלט להעלות יותר ולאפשר יותר ולהיות קצת יותר גמישים, פחות חרדתיים בתוך הדבר הזה.

יהודית גידלי: זאת אומרת, לרדת.

קריאה: לרדת.

יוסף טייב: מה גם שאנחנו רואים את התוצאות בירידה - -

אסתי ורהפטיג: כן, כן.

אסתי ורהפטיג: ל-60%.

יוסף טייב: כן.

יוסף טייב: - - שאנחנו מקבלים במספר החולים.

יוסף טייב: היום אנחנו בירידה של חולה אחד בלבד בקשים, אבל לא נמצאים שם, לשמחתנו, ילדים ולא נמצאים גם בני נוער, בכלל לא.

יוסף טייב: זאת אומרת, אפס בתוך הקיבולת, דבר שלא אומר, חלילה, להיות פה relaxed, אבל אנחנו מבינים שככל שעולה רמת החיסון באוכלוסייה – וראינו היום, גם קיבלנו נתון הבוקר שהוא נתון משמעותי ביותר, שרמת המחלה הקשה בקרב הלא מחוסנים היא דרמטית לחלוטין למול המוחסנים.

יוסף טייב: אז הילדים כמובן האחרים אינם מאיימים על המבוגרים, ומכיוון שזה היה הנושא המרכזי, פה צריך להיות הרבה יותר יצירתי ולא להישען כל הזמן על השבלוניות שקיימת, אלא לפרוץ דרך כמעט על בסיס יומי במערך ההכרעות שלנו כאן בוועדה.

יוסף טייב: אז אני רק מבקש ממך, גברתי, למרות שאנחנו המפקחים על עבודת הממשלה, מעצם היכולת שלנו לקבוע מסמרות ולאשר או לא לאשר, כמו שאמרה מקודם היועצת המשפטית ומה שאמרת את, יש לנו גם יכולת – אנחנו לא רוצים להחליף את הממשלה, אבל אנחנו יכולים להיות גורם מייעץ מרכזי בשינוי מדיניות כאן לגבי – איך קוראים לזה?

יוסף טייב: Threshold, הסף.

אלון טל: הסף.

יוסף טייב: הסף שלדעתי נקבע לגבי, שהוא סף גבוה מדי למערכת החינוך.

יוסף טייב: תודה.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: חבר הכנסת אלון טל, בבקשה.

אלון טל: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

אלון טל: כמו שכתבתי לך, אני חושב שהוועדה הזאת כבר השפיעה לטובה על המדיניות בארץ.

אלון טל: אני בתור יליד ארצות הברית רואה בהשתאות, ולא חיובית, את המצב בארצות הברית, והטירוף שם.

שרן השכל: כן.

אלון טל: ואני חושב שמדינת ישראל במידה מסוימת עשויה לשמש דוגמה לעולם של מדיניות ציבורית שהיא מצד רציונלית וגם יש מה שנקרא ניהול אדפטיבי, שהוא באמת זריז מספיק כדי להפנים.

אלון טל: ולכן אני מברך על התקנות שקיבלנו, שנראות לי פחות או יותר הגיוניות.

אלון טל: ולכן לא יהיה לי הרבה מה לומר בתוך זה.

אלון טל: אבל אני חושב שמה שאמר עכשיו חברי פרופ' שיין הוא נכון.

אלון טל: כלומר, מדינת ישראל, אנחנו ניסוי, אנחנו לפני המחנה, וזה מחייב.

אלון טל: לדעתי, מה שאנחנו עושים בוועדה משליך לא רק על המדיניות בארץ אלא גם בעולם, כי מסתכלים עלינו, מה המשמעות של החיסון השלישי, וכולם באותן דילמות.

אלון טל: ואני חושב שדווקא היצירתיות, התעוזה והיכולת להסתכל על העובדות כפי שהן, עם נתונים מדויקים, נותנים לנו יתרון על כל מדינה אחרת.

אלון טל: ואני באמת מקווה שנצליח בזה פה.

אלון טל: תודה.

שרן השכל: אז קודם כול, אני רוצה לחזק אותך על הדברים.

שרן השכל: ובהמשך לדברייך, זה מדהים משום שבחברה הישראלית אנחנו תמיד רואים את כולם נרתמים בעיתות משבר ממש.

שרן השכל: כשיש לנו מלחמה, אזורים מוכי אסון, בעיות רציניות, אנחנו רואים את החברה כולה מגויסת.

שרן השכל: עכשיו גם כאשר אנשים בתפקיד כזה או אחר לא אמורים למלא את התפקיד הזה הם נרתמים למשימה ומתגייסים ומבצעים אותה בצורה יוצאת מן הכלל.

שרן השכל: זה מה שכל כך מיוחד בחברה הישראלית.

שרן השכל: עכשיו אני רואה גם את החיילים שלנו.

שרן השכל: החיילים שלנו, בגלל שמשרד הבריאות לא נערך כראוי לחלוקה של כל הבדיקות בבתי הספר, הצבא נכנס.

שרן השכל: חיילים בבסיס הבה"דים, אלפי חיילים, שזה לא תפקידם, הורידו, פרקו ממש את המשטחים של הבדיקות, חילקו אותו לתוך שקיות, חילקו את הפליירים, ממש ישבו ככה יום שלם כדי להתכונן שלמדינת ישראל תהיה פתיחת שנת לימודים.

שרן השכל: החיילים נרתמו לזה.

שרן השכל: עכשיו אני כן חושבת שבעיתות משבר כאלו גם המורים יכולים להירתם.

שרן השכל: אני יודעת שהרבה מהדברים האלה זה לא התפקיד שלהם.

שרן השכל: אבל אולי מפה באמת אני שולחת ככה בבקשה.

שרן השכל: אנחנו בתקופה של משבר, אני יודעת שזה לא התפקיד שלהם לבוא עכשיו ולבדוק תלמיד-תלמיד אם הוא מחוסן או לא מחוסן, או לקיים על כך שיחות או לקיים איזשהן בדיקות, אבל בכל זאת התפקיד, אתה מגיע לתפקיד של הוראה, של מורה בבית ספר מתוך תחושת שליחות אמיתית לדור הצעיר במדינת ישראל, כדי לעשות את התיקון שלך בתוך מדינת ישראל.

שרן השכל: אפשר גם בעיתות משבר כאלה, זה לא לתמיד, לקחת על עצמך תפקיד נוסף על נמת לוודא שביחד כחברה אנחנו נצא מהמשבר הזה.

שרן השכל: וכן לתת למורים קצת יותר מהסמכויות או מהתפקידים שהם נדרשו אליהם.

שרן השכל: חברת הכנסת אמילי מואטי, בבקשה.

אמילי חיה מואטי: כן, גברתי היושבת-ראש.

אמילי חיה מואטי: בוקר טוב, חברים.

אמילי חיה מואטי: אני מבקשת לחזק את מה שאמרו חבריי הפרופסורים משמאלי, וגם את מה שאמר חברי קינלי טור פז, חבר הכנסת קינלי טור פז.

אמילי חיה מואטי: הבוקר, הסיבה שאיחרתי היא שילדה במגמת קולנוע של הבת שלי הסתברה כחולת קורונה.

אמילי חיה מואטי: ולאט לאט ילדים נוספים נוספו למעגל וביטלו את יום הלימודים לכל השכבה.

אמילי חיה מואטי: לתחושתי – ואני רוצה להשתמש בעובדה שנמצאים פה חברים ממשרד החינוך – לתחושתי, אין מספיק סדר.

אמילי חיה מואטי: חייבים לתת יותר סמכויות למנהלי בתי הספר, כי ממה שראיתי בקבוצות הווטסאפ, ההורים לא יודעים איך לנהל את זה.

אמילי חיה מואטי: ההורים גם עובדים.

אמילי חיה מואטי: המורים קורסים תחת מטח של הוראות שאין להם מושג מאיפה להתחיל.

אמילי חיה מואטי: והסתבר לנו שאת כל הניהול של ההיעדרות התלמידים עצמם צריכים לנהל.

אמילי חיה מואטי: כלומר, הם צריכים ללכת לקנות את הבדיקה, לעשות את הבדיקה.

אמילי חיה מואטי: מופיע במערכת ה-smart school שהם נעדרים.

אמילי חיה מואטי: הם צריכים לפנות ולהגיש ערעור על ההיעדרות וכן הלאה.

יוסף טייב: אלה כולם תיכוניסטים, אני מניח.

אמילי חיה מואטי: כן.

אמילי חיה מואטי: כן.

אמילי חיה מואטי: ואני אומרת: אנא מכם, חבריי במשרד החינוך, תנו יותר סמכויות למנהלי בתי הספר.

אמילי חיה מואטי: זה יקל על כולנו.

אמילי חיה מואטי: היום הזה והבלגן גם בהנהגת הורים וגם עכשיו זה הגיע לקבוצה יותר גדולה של הורים מכל בתי הספר בתל אביב שיושבים אובדי עצות ולא מבינים מה הסמכויות של בית הספר, איפה ההורים נכנסים בכל זה ומי הגורם שאליו אפשר לבוא בדין ודברים.

אמילי חיה מואטי: אז, בבקשה, אם אפשר - - -

אסתי ורהפטיג: תוכלי רק לחדד, חברת הכנסת, באיזה הקשר מדובר?

אסתי ורהפטיג: של בידודים או של דברים אחרים?

אמילי חיה מואטי: גם בידודים.

אסתי ורהפטיג: אוקיי.

אמילי חיה מואטי: אני חושבת שמה שקרה, ששחררו את כל השכבה, קרה כתוצאה מכך שאין באמת מושג לגבי הבידודים.

אמילי חיה מואטי: אני נוכחתי שגם אין מושג אם הבדיקה המהירה של הסופרפארם תקפה לכל זה.

אפרת אפללו: אבל הם לא אמורים לעשות.

אפרת אפללו: הם אמורים ללכת הביתה לעשות בידוד.

אפרת אפללו: ומי שבא במגע עם חולה מאומת צריך לעשות PCR.

אפרת אפללו: אני לא מבינה.

אפרת אפללו: אני לא מכירה את ההנחיה הזו, שילדים צריכים לעשות בדיקה ביתית.

אפרת אפללו: ללכת לרכוש בדיקה ביתית לבד?

אפרת אפללו: אין הנחיה כזו.

אפרת אפללו: לא ברור למה את מתכוונת.

שרן השכל: אם הולכים ישר לבדיקת PCR מקבלים תשובה שלילית.

אמילי חיה מואטי: נכון.

אמילי חיה מואטי: אמרתי להם - - -

אפרת אפללו: בית ספר נתן להם הנחיה ללכת לקנות בדיקות?

אמילי חיה מואטי: כן.

אפרת אפללו: זו לא הנחיה של משרד הבריאות.

אפרת אפללו: אני - - - הנחיה של משרד החינוך.

אמילי חיה מואטי: אז כנראה, חברות וחברים, שהדברים לא מספיק ברורים; כי אם כל כך הרבה הורים מבולבלים והמורה שולחת כמה מסרים סותרים, כנראה שהבעיה היא אנחנו.

אמילי חיה מואטי: הנהלים שאתם הוצאתם, ואני מבקשת אולי לחדד אותם, ושוב לתת פשוט סמכויות למנהלי בתי הספר.

אמילי חיה מואטי: הם מכירים את הקהילות שלהם הכי טוב.

אמילי חיה מואטי: תודה רבה.

יוסף טייב: מה שאומרת ד"ר אפללו – את אומרת שהתלמידים צריכים ללכת לעשות PCR.

שרן השכל: כן.

שרן השכל: ברגע שיש מישהו מאומת, אתה ישר הולך ועושה את הבדיקה.

אפרת אפללו: בכל מגע עם חולה מאומת.

יוסף טייב: אני שואל, זאת אומרת, כל הכיתה נשלחת לעשות PCR.

יוסף טייב: ה-PCR לוקח כרגע 48 שעות פחות או יותר לקבל אותו.

אפרת אפללו: זה לא משנה - - -

שרן השכל: אני אומר כך.

שרן השכל: שנייה, אני אעצור רגע את זה, כי אנחנו נכנס לזה שנייה יותר לעומק.

יוסף טייב: כן.

שרן השכל: אנחנו נעבור סעיף-סעיף.

שרן השכל: התקנות האלה היו צריכות להגיע לשולחן הוועדה הזו לפני שבועיים.

שרן השכל: אם אנחנו לפני שלושה-ארבעה שבועות כבר התחלנו לדון במגן חינוך והיה סוג מסוים של מתווה, גם אם הוא לא היה מושלם, היה נכון להביא אותו לשולחן הוועדה לפני שבועיים.

שרן השכל: ואז פשוט היינו מאריכים אותו בעוד כשבועיים, משום שעצם העובדה שלא היו תקנות מונחות על שולחן הוועדה לפני פתיחת שנת הלימודים היא שיצרה את הבלבול הזה.

שרן השכל: חברת הכנסת מואטי צודקת.

שרן השכל: היא צודקת במאה אחוז.

שרן השכל: יש בלבול, בלבול מאוד גדול, משום שבתקשורת אומרים ככה ומפרשים שם ומפרשים פה, והפרשן ההוא אומר ככה והפרופסור אומר ככה והמנהל אומר ככה.

שרן השכל: אני יודעת ששלחתם אותן.

שרן השכל: אני יודעת שהן נכנסו.

שרן השכל: אבל כשאנחנו דנים בהן פה, בוועדת החינוך, אנחנו דנים לעומק הדברים, אנחנו מבקשים תשובות משפטיות.

שרן השכל: ההורים מתקשרים אלינו, המורים מתקשרים אלינו, המנהלים מתקשרים אלינו, כדי שאנחנו נוכל לענות להם על השאלות האלה.

שרן השכל: ואז גם התקשורת וגם העיתונות יודעות להנחות, להוציא, להפיץ אותן בצורה שבה זה מגיע לכל אחד ואחת.

שרן השכל: וזו חתיכת תקלה רצינית שלכם, משרד הבריאות ומשרד החינוך, שהתקנות האלה לא היו מונחות שבוע לפני פתיחת שנת הלימודים.

שרן השכל: אנחנו ביקשנו, מנהלת הוועדה יהודית התקשרה אליכם יום יום.

שרן השכל: יום יום היא חיכתה עד 01:00 כל לילה כדי לקבל את התקנות האלה.

שרן השכל: זו חתיכת מחדל, באמת.

שרן השכל: וזו התוצאה.

שרן השכל: התוצאה היא שמנהלי בתי הספר שולחים את התלמידים שלהם לקנות בדיקות בסופר-פארם.

שרן השכל: אני אתן את זכות הדיבור לחברת הכנסת שירלי פינטו.

שרן השכל: את רוצה לומר כמה דברים?

שרן השכל: אלון, tap על הכתף.

שרן השכל: את רוצה לומר?

שירלי פינטו קדוש: (אומרת דברים בשפת הסימנים, להלן תרגומם: כרגע לא.)

שרן השכל: אוקיי.

שרן השכל: בסדר גמור.

שרן השכל: אנחנו אז נעבור, אם כך – קודם כול, משרד הבריאות, אני רוצה שתיתנו לנו קודם כול סקירה על מה המצב שלנו היום מבחינת קורונה, חולים קשה, קצת נתונים כלליים כדי שהוועדה תתעדכן עד כמה המצב טוב, לא טוב, משתפר, איפה אנחנו עומדים בעניין המגפה בכלל.

שרן השכל: ולאחר מכן אני רוצה שתיתנו קצת מסגרת לתקנות עצמן לפני שאנחנו נתחיל להיכנס לכל סעיף וסעיף.

שרן השכל: אז מי תיתן לנו את הסקירה?

אפרת אפללו: אני אתן לכם את הסקירה, למרות שאני לא התכוננתי.

אפרת אפללו: אני רוצה רגע להסתייג, כי הנתונים שבעצם אנחנו מציגים היום, מה שיש לי כרגע במערכת, אלה נתונים שנכונים לשבת.

שרן השכל: אוקיי.

שרן השכל: אין בעיה.

אפרת אפללו: ובבוקר כתבו באחת הקבוצות שיכול להיות שאלה לא הנתונים המושלמים, ולכן רגע אתעלם מהנתונים של שבת ואסתכל על הנתונים של יום שישי.

שרן השכל: אין בעיה.

שרן השכל: אז רק, חברי הוועדה, הנתונים נכונים ליום שישי, לא להיום בבוקר.

אפרת אפללו: כן.

אפרת אפללו: אז ביום שישי היו 9,983 מאומתים, שזה בעצם סך הכול - - -

שרן השכל: חדשים או בכלל?

אפרת אפללו: חדשים.

אפרת אפללו: את רוצה לדעת רק על החינוך?

יוסף טייב: כן.

יוסף טייב: כן.

שרן השכל: מה?

שרן השכל: לא, לא.

שרן השכל: בכלל.

אפרת אפללו: לא, היא שאלה באופן כללי.

קריאה: בכללי.

אפרת אפללו: אוקיי.

אפרת אפללו: שבעצם שיעור החיובים היה 6.9%.

אפרת אפללו: זה היה נכון ליום שישי.

אפרת אפללו: מספר הבדיקות ביום שישי עמד על 144,847 בדיקות, והממוצע הנע היה 9,924.

אפרת אפללו: ממוצע נע זה בעצם לשבעה ימים אחורה, שאנחנו במגמת עלייה בעניין הזה.

אפרת אפללו: אבל מבחינת החינוך, מה שאני יכולה להגיד הוא שמאז שנפתחה מערכת החינוך בא' באלול במגזר החרדי – עד שנפתחה מערכת החינוך היינו תמיד סביב 40%, 40% מהתחלואה הייתה בחינוך; היא הייתה קשורה לילדים גילי אפס עד 18.

אפרת אפללו: מאז שנפתחה מערכת החינוך אנחנו רואים עלייה באחוז הילדים מתוך סך המאומתים היומי.

שרן השכל: מ-40 לכמה?

אפרת אפללו: נכון לאתמול 52.5%.

אפרת אפללו: זה נכון לשבת, כן?

אפרת אפללו: נכון ליום שישי או חמישי שעבר, כשהצגנו, זה אפילו היה 53%.

אפרת אפללו: זאת אומרת, אנחנו עולים.

תמי סלע: זה קטינים בגילי 18 ומטה?

אפרת אפללו: אפס עד 18, כן.

שרן השכל: כן.

אפרת אפללו: גם אחוז החיוביים בקרב ילדים הוא גבוה מהאוכלוסייה הכללית.

אפרת אפללו: אם נתסכל, מקדם ההדבקה כן נמצא במגמת ירידה.

אפרת אפללו: לגבי החולים הקשים – רגע, אני רוצה כן להגיד באופן כללי, ש-60% מהמאומתים שלנו נמצאים ברשויות אדומות, אוקיי?

אפרת אפללו: 60% מהמאומתים ברמה היומית כאשר 42% מהאוכלוסייה מתגוררת ברשויות אדומות.

אפרת אפללו: זו מגמת עלייה שנמשכת כבר מזה זמן מה.

שרן השכל: כמה רשויות אדומות יש?

אפרת אפללו: זאת אומרת, חלק גדול מהרשויות הן אדומות.

אפרת אפללו: החלק הגדול של הרשויות הן אדומות.

שרן השכל: כמה רשויות?

אפרת אפללו: כמה רשויות בסך הכול?

שרן השכל: אדומות.

אפרת אפללו: אדומות, יש לנו 200 רשויות, שזה 31 רובעים – יש לנו את הרשויות הגדולות שבעצם אנחנו מחלקים אותן לפי רובעים.

אפרת אפללו: אלה הלקחים שלנו משנה שעברה, מהרמזור של שנה שעברה, שבעצם לא ניתן להשית לפעמים הנחיות על רשויות מאוד מאוד גדולות כמו ירושלים, תל אביב.

אפרת אפללו: אז בעצם הוחלט לחלק אותן לרובעים.

אפרת אפללו: אז יש לנו בעצם 200 רשויות, שמתוכם 31 רובעים, 87 ערים ו-82 יישובים.

אפרת אפללו: אלה האדומות, שכמו שאמרתי, זה 42% מהאוכלוסייה.

אפרת אפללו: ויש לנו עוד 42% כתומות.

אפרת אפללו: זאת אומרת, בסך הכול 84% מהרשויות הן או אדומות או כתומות.

אפרת אפללו: מכלל המאומתים, כאמור, 60% הם מתוך רשויות אדומות.

משה טור פז: כמה חשוב מה שאנחנו מדברים עליו.

שרן השכל: כן.

שרן השכל: כן.

אפרת אפללו: לכן אחרי זה אני אוכל להתייחס לנושא של החיסוניות בילדים מכיתות ח'–י"ב באותן רשויות.

אפרת אפללו: מבחינה בריאותית, באוכלוסייה שהיא בת חיסון חייבים, חייבים, על מנת להתמודד עם הדלתא.

אפרת אפללו: וכמו שאמרתי בכמה דיונים, הדרך להתמודד היא חיסוניות, שכל מי שיכול יתחסן.

אפרת אפללו: חולים קשים, רגע אני מתסכלת פה.

אפרת אפללו: אני רגע מבררת לגבי – יש 43 ילדים מאושפזים מגילי אפס עד 18.

אפרת אפללו: אני רגע מבררת כמה מהם נמצאים במצב קשה, אם בכלל.

אפרת אפללו: אני מקווה שלא.

אפרת אפללו: יש לנו 682 חולים במצב קשה או קריטי.

משה טור פז: זו ירידה מכמה?

שרן השכל: במצב קשה או קריטי?

אפרת אפללו: 682, שזה קצת – זה היה 677 – זו עלייה קטנה.

אפרת אפללו: אבל אלה מספרים פחות או יותר כבר - - -

תמי סלע: יש לכם נתון כמה ילדים בסך הכול מבודדים?

אפרת אפללו: יש 43 – כמה ילדים מבודדים?

שרן השכל: כמה, אני רוצה לדעת כמה כיתות נכנסו לבידוד.

אפרת אפללו: כיתות, אני לא יודעת.

אפרת אפללו: אלה נתונים של משרד החינוך.

שרית חאיק שפיגלשטיין: אלה נתונים שאנחנו יכולים לתת.

שרן השכל: אתם יכולים לתת? אוקיי.

שרן השכל: אז אחרי משרד הבריאות אני אשמח שגם כן תיתנו קצת נתונים.

אפרת אפללו: אני יכולה להגיד שיש עלייה במספר הילדים המבודדים.

אפרת אפללו: ונכון להיום בבוקר, יש 113,743 תלמידים נעדרים, שמתוכם 42,520 הם חולים פעילים ועוד 71,223 מבודדים בעקבות מגע עם מאומתים.

אפרת אפללו: זאת אומרת, סך הכול - - -

שרן השכל: רגע, 71,000 מבודדים.

אפרת אפללו: ו-42,000 חולים פעילים.

תמי סלע: לא.

תמי סלע: 113,000 בבידוד.

שרן השכל: שנייה, מה?

שרן השכל: כמה?

אפרת אפללו: 42,000 חולים פעילים זה בעצם מאומתים.

אפרת אפללו: אני לא אגיד "חולים" – מאומתים, כי באמת רוב הילדים, כולם, לא חולים.

שרן השכל: הם בלי תסמינים.

אפרת אפללו: הם מאומתים פשוט, שאובחנו עם המחלה.

אפרת אפללו: אבל יש לנו 70,000 מבודדים בעקבות מגעים.

אפרת אפללו: ונכון, בסך הכול יש לנו 113,743 נעדרים, זאת אומרת, שלא מגיעים לבית הספר.

שרן השכל: אוקיי.

תמי סלע: ויש גם כאלה שלא מגיעים בגלל חשש, שהם לא מבודדים ולא חולים, אבל הם עדיין מטעמי קורונה לא מגיעים?

יהודית גידלי: זה מה שהיא אמרה.

שרן השכל: כן.

שרן השכל: זה מה שהיא אמרה.

אפרת אפללו: אנחנו יודעים, אבל זה דיווח אנקדוטלי.

אפרת אפללו: שאני יכולה להגיד שאני יודעת שיש הורים שלא שולחים את הילדים.

תמי סלע: זה נכלל בתוך ה-113,000?

אפרת אפללו: לא, לא.

אפרת אפללו: אלה נתונים שאולי משרד החינוך יכול להגיד.

אפרת אפללו: נתוני נוכחות זה לא משהו שאני יכולה להגיד.

אפרת אפללו: אני שואבת מידע ממערכת הבידודים ומערכת תוצאות מאומתים.

שרן השכל: משרד החינוך, בבקשה.

שרן השכל: אנחנו נשמח גם כן לשמוע סקירה על המצב.

שרית חאיק שפיגלשטיין: כן.

שרית חאיק שפיגלשטיין: אני מהלשכה המשפטית.

יהודית גידלי: סליחה, תגידי את שמך ואת תפקידך, בבקשה.

שרית חאיק שפיגלשטיין: שמי שרית שפיגלשטיין.

שרית חאיק שפיגלשטיין: אני סגנית היועצת המשפטית במשרד החינוך.

יהודית גידלי: תודה.

שרית חאיק שפיגלשטיין: אני רק אומר שאנחנו מצויים באמת בתקופה מורכבת מאוד.

שרית חאיק שפיגלשטיין: והשאיפה היא לאפשר חזרה מוגנת, יציבה, למסגרות של בית הספר וגני הילדים, כי זה באמת מה שיאפשר לילדים ודאות, יציבות ושגרה ככל הניתן.

שרית חאיק שפיגלשטיין: לגבי נתונים, אני מציעה, אם אפשר, להעלות את מר אריה מור שנמצא איתנו בזום.

שרית חאיק שפיגלשטיין: יש לנו גם גורמי מקצוע נוספים במשרד החינוך שאמונים על כל אחד מתחומי החינוך, אם זה על-יסודי, היסודי, גני הילדים וגם מתחום הפסיכולוגיה.

שרית חאיק שפיגלשטיין: אז אם אפשר, להעלות קודם כול את אריה מור.

שרן השכל: על מה?

שרן השכל: יש לו את כל הנתונים?

שרית חאיק שפיגלשטיין: יש לו נתונים, אני לא יודעת אם את כולם.

שרית חאיק שפיגלשטיין: אבל ננסה לשמוע ממנו.

שרן השכל: אוקיי.

שרית חאיק שפיגלשטיין: הוא נמצא איתנו בזום?

שרן השכל: טוב.

שרן השכל: תעלו את אריה מור בזום, בבקשה.

אריה מור: בוקר טוב לכולם.

אריה מור: הנתונים שאפרת מסרה לגבי מערכת החינוך הם די דומים למה שאנחנו רואים רק בשינוי קל.

אריה מור: נכון שיש 42,000 מאומתים פעילים.

שרן השכל: כמה?

שרן השכל: רגע.

אריה מור: 42,000 מאומתים פעילים, תלמידים מגיל שלוש עד 18 – אני לא יודע מה מאפס עד שלוש.

אריה מור: אני מדבר על התלמידים שנמצאים במערכת החינוך שלנו.

אריה מור: ובערך 3,000 עובדי הוראה.

אריה מור: אני רק רוצה לציין שב-1 בספטמבר פתחנו, ב-31 באוגוסט התבקשו כל ההורים, באותו מבצע אנטיגן שהעברנו בעמל רב 2 מיליון ערכות לכל תלמידי מערכת החינוך, שכולם נבדקו לפני פתיחת השנה, שהייתה קפיצה של 10,000 מיום חמישי ועד היום.

שרן השכל: כלומר, 10,000 תלמידים - - - ביום פתיחת שנת הלימודים?

אריה מור: ביום פתיחת שנת הלימודים עמדנו על 32,000.

אריה מור: עכשיו זה לא כתוצאה מפתיחת שנת הלימודים.

אריה מור: התוספת של 10,000 בבדיקות אנטיגן, כל מי שנמצא חיובי היה צריך ללכת לבצע בדיקת PCR.

אריה מור: אנחנו מניחים ובודקים כרגע את כל הנתונים, כמה התווספו במדויק, גם אוספים את זה מהמחוזות, לראות שכל כמות המאומתים שהתווספה כתוצאה מאותן בדיקות אנטיגן.

שרן השכל: אז עדיין אין לכם את המספר של מאומתים שכתוצאה מהבדיקה בפתיחת שנת הלימודים למעשה אומתו?

שרית חאיק שפיגלשטיין: יש לנו נתונים ש-8,000 תלמידים נמצאו חיוביים לקורונה.

שרן השכל: 8,000 תלמידים?

שרית חאיק שפיגלשטיין: כ-8,000, כן.

שרן השכל: כ-8,000 תלמידים נוספו בעצם למעגל המאומתים בגלל הבדיקות שהיו בתחילת השנה.

שרית חאיק שפיגלשטיין: כן.

שרן השכל: אוקיי.

אריה מור: אני יכול שנייה להמשיך?

שרן השכל: כן.

שרן השכל: אנחנו נשמח גם לדעת כמה כיתות נכנסו לבידוד מפתיחת שנת הלימודים.

אריה מור: אני מזכיר שכל המאומתים שהיו – מערכת החינוך לא פעלה עד ה-1 בספטמבר, למעט א' באלול, החרדים.

אריה מור: זה נכון שהייתה שם עלייה בתחלואה אצל חרדים.

אריה מור: יש לנו כ-160 מקרים, שזה משהו כמו 300 או 400 כיתות שהכנסנו לבידוד, חמישה בתי ספר שסגרנו מהמגזר החרדי וחסידות גור.

אריה מור: אבל שם הייתה עלייה מהציבור.

אריה מור: כל התחלואה של אותם 32,000 כשפתחנו את שנת הלימודים היא תופעת הקיץ; היא לא תופעת לימודים.

אריה מור: אנחנו נראה מה קורה בהמשך כי זה מתערבב עם החגים.

שרן השכל: אבל אנחנו מחפשים את הנתון של מפתיחת שנת הלימודים כמה כיתות נכנסו לבידוד.

אריה מור: אני אומר עוד פעם, פתחנו את שנת הלימודים ביום רביעי.

אריה מור: אנחנו כרגע את האירועים החריגים – אנחנו נוכל לתת הדוח המשודר אחרי שנאבחן מה הלך מבחינת כיתות ביום פתיחת שנת הלימודים ומה התחלואה שהייתה לפני פתיחת שנת הלימודים כתוצאה מהאנטיגן.

אריה מור: ואת זה אנחנו כרגע מנתחים.

שרן השכל: זאת אומרת שבתי הספר לא מדווחים לכם ברגע שהכיתה נכנסת לבידוד?

שרן השכל: כשיש כיתה שנכנסת לבידוד, אין נוהל שבו המנהל מדווח למשרד החינוך?

משה טור פז: יש.

אריה מור: אני מבקש, אם תיתני לי להסביר, כבוד היושבת-ראש.

אריה מור: אנחנו לא צריכים שמנהל בית הספר ידווח.

אריה מור: המשל"ט שלנו, ברגע שהוא עושה את חקירת המגעים, הוא קובע למנהל בית הספר מה להכניס לבידוד, כי בסוף אנחנו היחידים שעושים חקירת מגעים כרגע למי שהיה במגע עם תלמידים.

אריה מור: אני רוצה לומר שיש שני סוגי בידודים.

אריה מור: יש בידודים שהילדים שנחשפו לחולים לא בזמן הלימודים ולמעשה מקבלים הנחיה להיכנס לבידוד ממשרד הבריאות וכו'.

אריה מור: כאשר האירוע הוא - - -

שרן השכל: כן, אבל לא זה הנתון שביקשנו, אדוני.

שרן השכל: אנחנו ביקשנו נתון שמדבר על אותם אנשים שאתה שולח כדי לבדוק מה צריך להכניס לבידוד ומה צריך לא להכניס לבידוד.

שרן השכל: כמה כיתות למעשה דיווחו או אתם הוריתם להן להיכנס לבידוד?

שרן השכל: היו בסך הכול שני ימי לימודים.

שרן השכל: אני מניחה שהיה מספר מסוים של טלפונים ממנהלים.

שרן השכל: אנחנו מתעניינים בנתון של כמה כיתות למעשה אתם אישרתם להכניס לבידוד.

אריה מור: אמרתי שאנחנו מנתחים כרגע את הנתונים, את כל הנתונים, ואנחנו נעביר אותם לוועדה בצורה מסודרת כמה מיום רביעי הכנסנו לבידוד.

שרן השכל: תוך כמה זמן אתם יכולים לבדוק את זה?

שרן השכל: תוך כמה זמן הוועדה יכולה לקבל תשובה?

אריה מור: עד סוף היום הוועדה תקבל תשובה.

שרן השכל: האם אנחנו יכולים לקבוע שתוך שלוש-ארבע שעות אנחנו נקבל תשובה?

שרן השכל: ותבדקו את זה עכשיו?

אריה מור: כאמור, זה כרגע בבדיקה.

אריה מור: אנחנו בוחנים את כל הנתונים.

שרן השכל: אני אסביר לך, אדוני.

שרן השכל: אני אסביר לך.

שרן השכל: אנחנו כרגע דנים בתקנות הקורונה לפתיחת שנת הלימודים.

שרן השכל: אלו תקנות שאמורות להיות במשך חודש שלם.

שרן השכל: אם יש לנו איזשהם נתונים לגבי מספר בידודים, חולים, רק ביומיים של לימודים, יש לזה משקל אדיר בהחלטות שוועדת החינוך תקבל בנוגע לתקנות האלו.

שרן השכל: ולכן להגיע לדיון בוועדה ללא הנתון של השבוע הראשון, עם מספר בידודים של כיתות עם בתי ספר, ואנחנו שומעים – לומר ככה בעדינות, זה לא כל כך רציני.

שרן השכל: אני מבקשת מאדוני בתוך שלוש-ארבע שעות, עוד לפני שאנחנו נסיים פה את התקנות, תעבירו אלינו, לפה, לוועדה, את הנתון של כמה כיתות נכנסו לבידוד מתחילת שנת הלימודים.

תמי סלע: אפשר להוסיף אולי גם את הנתון של כיתות שבגלל הסדר של 70% בעצם לא הגיעו ללימודים, שלאו דווקא מבודדים.

שרן השכל: שמה?

תמי סלע: כיתות שבגלל שלא היו 70% מח'–י"ב, בעצם לומדים מרחוק ולא הגיעו פיזית.

תמי סלע: מה היקף הכיתות שלא עמדו בהסדר הזה ולומדות מרחוק היום?

שרן השכל: אוקיי.

שרן השכל: היועצת המשפטית של הוועדה גם מבקשת לבדוק מה היה היקף, מספר הכיתות שביקשו פטור מבידוד משום שכאשר יש לך 70% מחוסנים - - -

תמי סלע: לא פטור.

תמי סלע: לא.

תמי סלע: שהם לא יכולים להגיע ללימודים בגלל - - -

שרן השכל: יש לך פטור מבידוד, אבל כמה כיתות למעשה לא עמדו ב-70% ולמעשה נאלצו לא להיפתח או לא להגיע לתוך פתיחת שנת הלימודים.

אריה מור: יש לנו את הנתון הזה.

אריה מור: נעביר אותו, כמו שביקשת, תוך שלוש שעות.

אריה מור: תקבלי טבלה של כל הכיתות שכתוצאה מה-70% לא עמדו והחלו ללמוד מהבית, מרחוק.

אריה מור: יש לנו את זה מדויק, כי הזנו לתוך המערכת.

אריה מור: יודעים מי 70% ומי לא 70% בערים אדומות, כתומות.

אריה מור: כמו שנאמר פה, שכמות הערים האדומות היא עצומה.

שרן השכל: נכון.

אריה מור: אנחנו ניתן לך את זה במדויק.

שרן השכל: מצוין.

שרן השכל: תודה רבה לך.

שרן השכל: אנחנו נמתין לנתונים.

שרן השכל: האם יש עוד משהו שתרצה להוסיף לוועדה?

אריה מור: כמו שאמרתי, הנושא החולה המאומת, אנחנו מטפלים בכל האירוע עם חקירה כשהוא מתרחש במוסד החינוך, גם אם הוא לא התרחש במוסד החינוכי ובחקירה מתגלה שהם היו במגע ביום שישי או ביום חמישי בזמן הלימודים.

אריה מור: הנושא שעלה קודם, ואני מציע שידונו בו, זה הנושא של בלבול לא רק במערכת החינוך, כמו שאמרה חברת הכנסת ששכחתי את שמה בנושא של כן מבודדים וכן בדיקות פרטניות.

שרן השכל: חברת הכנסת אמילי מואטי.

אריה מור: המשק כולו עושה בדיקות אנטיגן פרטיות לקראת החגים.

אריה מור: מה זה אומר?

אריה מור: יש בלבול, וזה עלה גם בהערכת המצב הבוקר, הלאומית.

אריה מור: צריך לעשות הבהרה בכלל בנושא הזה.

אריה מור: גם אנחנו יוצאים בהבהרה לכל המנהלים והגננות כדי להסביר את העניין הזה של מה מחוסן, לא מחוסן, מי צריך בידוד, מה המשמעות של בדיקות עצמיות וכו' וכו'.

שרן השכל: נהדר.

שרן השכל: תודה רבה לך, מר אריה מור.

שרן השכל: אנחנו נמתין לתשובות הנוספות בהמשך היום, בהמשך הדיון.

שרן השכל: אשמח שמשרד הבריאות ייתן לנו קצת את הסקירה הכללית ואז נתחיל להיכנס לסעיף-סעיף.

אסתי ורהפטיג: אוקיי.

אסתי ורהפטיג: אז בוקר טוב.

אסתי ורהפטיג: התקנות שהבאנו בעצם עוסקות בכמה נושאים.

אסתי ורהפטיג: הנושא הראשון הוא הנושא של התו הירוק ובדיקה לעובדים של המוסד כשהגדרת עובד היא מאוד רחבה, כוללת גם מתנדבים, גם מפעילים חיצוניים, גם נותני שירותים.

אסתי ורהפטיג: דבר נוסף הוא איסור על התקהלות, בסדר?

אסתי ורהפטיג: שהוא מקביל גם לאיסור ההתקהלות שיש בתקנות הכלליות, שהוא בעצם 50 אנשים בשטח סגור ו-100 בשטח פתוח.

אסתי ורהפטיג: דבר נוסף הוא נושא המסכה השקופה.

אסתי ורהפטיג: בהמשך באמת לבקשה של הוועדה, של חברת הכנסת פינטו, שבכיתה שבה יש תלמיד חירש או כבד שמיעה, אז אנשי הצוות יעטו מסכה שקופה.

אסתי ורהפטיג: דבר נוסף הוא איסור על כניסה למוסד של מי שהוא לא תלמיד ולא איש צוות, לא עובד במוסד, למוסד, אלא אם כן הוא הציג אישור תו ירוק או בדיקה או בכל מיני מקרים חריגים שמפורטים שם.

אסתי ורהפטיג: גם יש הוראה לגבי תקופת הסתגלות לגן ולמסגרת.

אסתי ורהפטיג: גם יש כל מיני חריגים אחרים שהיו גם בתקנות הקודמות.

אסתי ורהפטיג: דבר נוסף הוא הנושא של כיתות שברשויות אדומות, כמו שנאמר פה.

אסתי ורהפטיג: המתווה הוא כזה שכדי שכיתות ח'–י"ב יוכלו ללמוד בבית ספר שנמצא בשטח רשות אדומה, נדרש שלפחות 70% מתלמידי הכיתה הם מחוסנים או מחלימים.

אסתי ורהפטיג: ובתקופה של החודש הזה, עד תום תקופת התקנות כרגע כהוראת שעה בחודש ספטמבר, אז ייחשב כבעל תו ירוק גם מי שקיבל מנה אחת של החיסון נגד נגיף הקורונה.

אסתי ורהפטיג: דבר נוסף הוא ההוראות לעניין סגירת מוסד.

אסתי ורהפטיג: דיברנו על זה בדיונים קודמים.

אסתי ורהפטיג: אלה הוראות שהיו בנוהל עד עכשיו תקופה מסוימת כשלא היו תקנות.

אסתי ורהפטיג: אז באמת לבקשת הייעוץ המשפטי של הוועדה, ואחרי דיונים פנימיים בממשלה, כן הכנסנו אותן גם לתקנות.

אסתי ורהפטיג: אבל אלה הוראות שהיו בעצם לאורך כל התקופה והן נועדו לאפשר סגירה של כיתה או שכבה או מוסד אם יש בהם התפרצות תחלואה.

אסתי ורהפטיג: דבר נוסף הוא הרחבת סעיף העונשין, התקנה שגם כן בהמשך לדיונים שהיו פה בוועדה גם להשוות את זה למה שיש בתקנות הגבלת פעילות בעניין של אי מינוי ממונה קורונה או אי תליית שלט, שגם על זה יהיו עבירות לבעל המוסד וגם, בהמשך לקריאה של הוועדה, קריאה מוצדקת, שתהיה עבירה גם על אדם השוהה במוסד, ולא רק על בעל המוסד שהכניס, אלא גם על אדם, תלמיד, שנכנס בעצם למוסד להשכלה גבוהה ללא תו ירוק, אז גם עליו תהיה עבירה, שהיא כמו בתקנות הכלליות שלצד קנס מינהלי שזה בסך 1,000 שקלים.

אסתי ורהפטיג: זהו.

אסתי ורהפטיג: בנוסף לזה, התקנות הוארכו עד ל-28 בספטמבר והתחילו לחול ב-1 בספטמבר, 24 שעות לאחר שהן עברו בקבינט בעצם.

שרן השכל: אוקיי.

שרן השכל: טוב, חבר הכנסת דוידסון.

סימון דוידסון: אני פשוט רץ בין ועדת החוקה לוועדת החינוך.

סימון דוידסון: אז סליחה.

שרן השכל: איך מתקדם שם הדיון?

סימון דוידסון: יש דברים שאנחנו מנסים לשנות, אבל לא פשוט.

סימון דוידסון: יש שני דברים שאני רוצה לשאול, בבקשה.

סימון דוידסון: אחד, הוא הנושא של – הבנתי שחבר הכנסת קינלי כבר העלה את זה – נושא של ה-70%.

אפרת אפללו: כן.

סימון דוידסון: אתם עושים בדיוק הפוך ממה שזה צריך להיות.

סימון דוידסון: ואני רוצה להסביר למה.

סימון דוידסון: ברגע שיש כיתה, שיש 65% מחוסנים, הכיתה הזאת בעצם לא לומדת בערים אדומות.

סימון דוידסון: הם לומדים בזום.

סימון דוידסון: את מי מענישים בעצם?

סימון דוידסון: את התלמידים שעשו את החיסון.

סימון דוידסון: העלינו את זה פעם שעברה בוועדה הזו וגם בוועדת החוקה.

סימון דוידסון: ואני באמת לא מבין מאיפה ההחלטה הזאת ומה ההיגיון שבה.

סימון דוידסון: הרי זה מאוד פשוט.

סימון דוידסון: תלמידים שמחוסנים שייגשו לבית ספר, שילמדו, הכול בסדר.

סימון דוידסון: מי שלא מחוסן שיישאר בבית וילמד בזום.

סימון דוידסון: הרי יש לנו את הפתרונות לזה.

סימון דוידסון: עכשיו העניין הוא מאוד פשוט.

סימון דוידסון: החבר'ה שלא מתחסנים אין להם שום רצון להתחסן ברגע שכולם נכנסים ללמידה בזום.

סימון דוידסון: אבל ברגע שהתלמידים שכן מחוסנים ילמדו בבית ספר, והם ירגישו מוחרגים, יהיה להם את הרצון לרוץ ולהתחסן.

סימון דוידסון: אנחנו משיגים בדיוק הפוך ממה שרוצים.

סימון דוידסון: זאת השאלה הראשונה.

סימון דוידסון: השאלה השנייה, שאני מבין שלא עברה עדיין בחינה משפטית, זה הנושא של המורים, המורים הלא מחוסנים.

סימון דוידסון: האם יש חובה וזה עבר משפטית שהמורה חייב לעשות בדיקות כדי להגיע לבית הספר?

אסתי ורהפטיג: כן.

אסתי ורהפטיג: התשובה היא כן.

אסתי ורהפטיג: זה מה שיש בתקנות האלה.

אסתי ורהפטיג: בתקנות האלה זה ההסבר שניתן - - -

שרן השכל: כן.

שרן השכל: זה פה בתקנות.

שרן השכל: התקנות האלה עדיין לא אושרו על ידינו, אבל זה פה בתקנות.

סימון דוידסון: אבל ברגע שזה יאושר זה נכנס לתוקף?

שרן השכל: זה כבר נכנס לתוקף.

אסתי ורהפטיג: זה כבר בתוקף.

שרן השכל: אנחנו מאשרים בדיעבד.

קריאה: מ-1 בספטמבר.

סימון דוידסון: אוקיי.

סימון דוידסון: אז רק ה-70%, פה נשארתם.

אסתי ורהפטיג: לגבי השאלה של 70%, אז אדוני צודק שזו סוגיה מורכבת, בוודאי שמבחינת השיקול הבריאותי.

אסתי ורהפטיג: השיקול הבריאותי בוודאי אומר שמי שמחוסן יכול לבוא ללמוד, וזה היה יכול להיות מאוד פשוט אם היה רק אותו.

אסתי ורהפטיג: אבל התקנות הן תקנות בהקשר של חינוך, גם של חוק חינוך חובה שחל עליהם, והן מאזנות פה עם עוד שיקולים גם של פגיעה בפרטיות וגם של הנושא הזה שילדים לא הם עצמם הם אלה שמחליטים להתחסן או לא.

אסתי ורהפטיג: זו החלטה של ההורים שלהם, הם קטינים.

אסתי ורהפטיג: אני מציעה שגם משרד המשפטים יתייחס לסוגיה הזאת, כי באמת השיקול פה הוא פחות השיקול הבריאותי, אלא ההסדר מאזן בין שיקולים שונים.

אסתי ורהפטיג: אז אולגה, את רוצה להתייחס?

אולגה פרישמן: כן.

אולגה פרישמן: כמו שנציגת משרד הבריאות אמרה, המטרה של הסעיף הוא באמת לאזן, כי בסופו של דבר ילד שמתחת לגיל 18 לא יכול להחליט על דעת עצמו אם הוא מתחסן או לא מתחסן.

אולגה פרישמן: ולכן הוא בעצם לא קובע את גורלו.

אולגה פרישמן: ויש חוק חינוך חובה.

אולגה פרישמן: בנוסף לזה, עצם הסימון של הילד כלא מחוסן וההפרדה בינו לבין כל הכיתה שלו גם לה יש השלכות לגבי התלמיד הספציפי, שכאמור זה לא הוא שמכריע אם כן להתחסן או לא להתחסן.

אולגה פרישמן: ולכן באיזון בין הדברים, באיזון בין הפגיעות, זה לא נכון לעשות את ההפרדה ולהעביר ילדים ללמוד בזום, חלק, קבוצה קטנה של ילדים.

תמי סלע: ולמה לא אפשרתם שם חלופה של PCR או של בדיקת קורונה שלילית?

סימון דוידסון: אני לא מבין את זה.

אסתי ורהפטיג: קודם כול, ההסדר הוא למטרות בריאותיות.

אסתי ורהפטיג: כלומר, זה באמת נועד להגיד: זה אזור שהוא אדום, שיש בו תחלואה רחבה ומפושטת יחסית.

אסתי ורהפטיג: ולכן ההסדר מדבר על זה, על רף מסוים שצריך להגיע אליו.

אסתי ורהפטיג: השאלה למה אנחנו לא מאפשרים בדיקות, אז זה עניין גם של הקצאה.

אסתי ורהפטיג: יש גם שיקול של עידוד חיסונים שהוא ברקע.

אסתי ורהפטיג: זה לא השיקול המרכזי.

אסתי ורהפטיג: לפעמים השיקול המרכזי הוא בריאותי.

אמילי חיה מואטי: אבל סליחה רגע.

אמילי חיה מואטי: גם מכאלה שחוסנו מבקשים בדיקה.

אסתי ורהפטיג: לא, לא.

אסתי ורהפטיג: אז שנייה, אני אעשה סדר אולי, כי גברתי, נראה לי, שאת מתייחסת לפיילוט של הנושא של בידודים, שזה משהו קצת אחר לגמרי.

אסתי ורהפטיג: הוא לא בתקנות גם.

אמילי חיה מואטי: אני מתייחסת לזה שמילדים שחוסנו הבוקר ביקשו לחזור עם בדיקה שלילית.

אפרת אפללו: מי ביקש?

אמילי חיה מואטי: ההנהלה.

אסתי ורהפטיג: לא, רגע.

אסתי ורהפטיג: אולי אלה שהיו אמורים להיות בבידוד, שנחשפו לחולה, ואז אמרו להם שצריך בדיקה כדי להגיע?

אמילי חיה מואטי: נכון.

אסתי ורהפטיג: אז יש פה ממש בלבול, כי יש איזשהו פיילוט.

אמילי חיה מואטי: כאמור.

אסתי ורהפטיג: יש פיילוט שהתחיל לרוץ, שקוראים לו פיילוט כיתה ירוק.

אסתי ורהפטיג: אבל הוא כרגע באמת מתקיים רק בכמה כיתות ספורות.

אסתי ורהפטיג: אפרת אולי יכולה להרחיב.

אסתי ורהפטיג: הוא נועד באמת רק לבדוק אם הדבר הזה בכלל אפשרי, מה אחוזי התחלואה במצב כזה, והוא מבוצע ממש בבתי ספר מאוד מאוד ספציפיים וספורים.

אסתי ורהפטיג: וחל בלבול כנראה, ואנחנו שומעים מהרבה בתי ספר שהם עושים את הדבר הזה למרות שזה עוד לא אפשרי בעצם.

אסתי ורהפטיג: זה באמת רק פיילוט בבתי ספר מסוימים.

אסתי ורהפטיג: אבל אנחנו כן רואים מהשטח שיש בתי ספר שהנחו תלמידים שאמורים להיות בבידוד לעשות בדיקות ולהגיע ללימודים.

אסתי ורהפטיג: זה לא אמור להיות ככה.

אסתי ורהפטיג: לפי צו בידוד בית, הם אמורים להיות בבידוד.

אסתי ורהפטיג: אין אפשרות לצאת מהבידוד שלא במסגרת המאוד ספציפית של הפיילוט כרגע.

אסתי ורהפטיג: ולכן כנראה שהדבר הזה הוא כתוצאה מבלבול.

אסתי ורהפטיג: ילד שהיה במגע עם חולה אמור להיות בבית, בבידוד.

אסתי ורהפטיג: הוא יכול לבצע בדיקות PCR כדי לקצר את הבידוד לשבעה ימים, אבל הוא לא אמור ללכת לבית ספר כשהוא בבידוד, שוב למעט פיילוט מאוד מאוד ספציפי שמבוצע, אפרת יכולה להגיד איפה, אבל ממש במקומות מאוד מאוד מסוימים.

שרן השכל: אוקיי.

תמי סלע: אבל על ההסדר של 70% לא מיצינו.

שרן השכל: שנייה.

שרן השכל: אנחנו נגיע לזה.

שרן השכל: אז אנחנו לא נדון בזה.

שרן השכל: לא אמרתם לי שלכל חברי הכנסת יש הלנות בנושא.

שרן השכל: אנחנו נשמח לשמוע על הפיילוט הזה.

אפרת אפללו: כן.

אפרת אפללו: אני חושבת שמכאן נובע מקור הבלבול.

אפרת אפללו: ברשותכם, אני אוריד את המסכה.

אפרת אפללו: אם אתם זוכרים, דיברנו על המתווה לפתיחת שנת הלימודים שהיה מתווה מאוד רחב וכולל בדיקות סרולוגיות ובדיקות אנטיגן לקראת ה-1 בספטמבר ובדיקות סקר מגן חינוך.

אפרת אפללו: את הנושא של הפיילוט כיתה ירוקה, אני הצגתי אותו בפניכם, ועדיין זה היה לפני שהוא נסגר.

אפרת אפללו: אבל הרעיון הוא באמת, בפיילוט הזה, לבחון את המתווה הזה שבו הילד המאומת הוא הילד היחיד שהולך הביתה ונמצא בבידוד מלא וכל שאר הכיתה ממשיכה להגיע ללמוד על בסיס בדיקות מהירות.

אפרת אפללו: אנחנו כאמור עשינו איזושהי הרצה ראשונית מאוד לפיילוט במספר בתי ספר במגזר החרדי שהחלו לפעול.

אפרת אפללו: אנחנו שבועיים היינו בשלושה בתי ספר.

אפרת אפללו: מפאת איזשהו חיסיון, אני לא אציין באילו מקומות, אבל בבתי ספר במגזר החרדי.

אפרת אפללו: משבוע הבא אנחנו נתחיל גם לעשות את אותה הרצה בממוצע בעוד מספר מסוים, ספור, של כיתות גם במגזר הערבי, כאשר הרעיון הוא לצאת לפיילוט של 200 כיתות אחרי סוכות, זאת אומרת, פיילוט רחב, ארצי, שבסופו אנחנו נוכל לשים את המסקנות על השולחן ולהגיד אם זה בטוח הן לילדים, הן למורים, הן למשפחות, כי בסופו של דבר מדובר על ילדים שאמורים להיות בבידוד ועלולים להפיץ תחלואה.

אפרת אפללו: אז אנחנו לא יכולים.

אפרת אפללו: זו לא החלטה שאפשר לקבל אותה ככה בהינף יד.

אפרת אפללו: מאוד מאוד חשוב לעשות – וכרגע המדגם הוא מאוד קטן.

אפרת אפללו: ולכן אני לא כל כך יכולה עדיין לשתף את התובנות שלו, כי באמת זה מספר מאוד מאוד קטן של ילדים.

אפרת אפללו: אנחנו נעשה עוד, אנחנו נצא לעוד מספר בתי ספר ואז אולי נוכל כן להציג תובנות ראשוניות מתוך הדבר הזה.

שרן השכל: אוקיי.

שרן השכל: בסדר.

שרן השכל: אני מציעה שנתחיל שנייה בהקראה.

משה טור פז: יש לי עוד - - -

שרן השכל: ממש בקצרה, בבקשה.

שרן השכל: אנחנו עוד לא התחלנו.

משה טור פז: בסדר גמור.

משה טור פז: אני חושב שדווקא מתוך הדברים שנאמרו פה במשרד החינוך ובמשרד הבריאות עולה ביתר שאת הערה שלי לגבי מעבר מחירום לשגרת קורונה.

משה טור פז: אנחנו שמענו קודם נתון, בעיניי, הוא די מדהים.

משה טור פז: אם הבנתי נכון, 42% רשויות אדומות ועוד 42% רשויות כתומות.

תמי סלע: כן.

שרן השכל: כן.

משה טור פז: אנחנו עוסקים פה ב-84% מהרשויות בישראל.

אפרת אפללו: נכון.

משה טור פז: זה קצת פחות בכמות התושבים, אבל זו עדיין כמות אדירה.

משה טור פז: זה רוב הרשויות.

משה טור פז: גברתי היושבת-ראש, אנחנו מזכירים פה כמה פעמים, זה גם הופיע אצלנו בתקנות, נושא החינוך הווירטואלי.

שרן השכל: כן.

משה טור פז: אז הנושא של החינוך הווירטואלי, בעיניי, צריך לקבל פה מענה בוועדה.

שרן השכל: אמרנו.

שרן השכל: אנחנו נדון בזה בתוך התקנות.

משה טור פז: בסדר.

שרן השכל: עוד שנייה, אנחנו צריכים להתכנס.

משה טור פז: ההערה השנייה, אמר פה חברי פרופ' שיין בנושא ביקורי הבית.

משה טור פז: וההערה השלישית היא נושא הפשטות שעולה פה כמעט בכל ועדה.

משה טור פז: אם משרד הבריאות לא יוציא אחת לשבוע הוראות פשוטות, מעודכנות למערכת החינוך, שמנהל בית ספר, האדם הרגיל יכול לענות, אנחנו חייבים לראות את זה.

שרן השכל: את זה גם אמרנו והערנו.

שרן השכל: משום שהתקנות לא הגיעו לשולחן הוועדה זה יצר סרבול יותר גדול.

שרן השכל: בבקשה, חברת הכנסת אימאן ח'טיב, בדקה ממש, בקצרה, משום שאנחנו חייבים להתחיל.

אימאן ח'טיב יאסין: ממש קצר.

אימאן ח'טיב יאסין: בוקר טוב לכולם.

אמילי חיה מואטי: ברוכה הבאה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני מצטערת שמגיעה רק עכשיו כי הייתי בוועדת הכספים וגם יצאתי באמצע וגם צריכה לחזור לשם.

אימאן ח'טיב יאסין: אז, ראשית, אני מאוד שמחה להיות בוועדה הזאת, שבעיניי היא מאוד מאוד מאוד חשובה.

אימאן ח'טיב יאסין: ואני מתכוונת להביא את הצרכים ואת הקול של התלמידים הערבים בתוך החברה הערבית.

אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה, אם אנחנו דנים והדיון הוא בנושא של הקורונה היום, שניקח בחשבון שהמצב מאוד קשה בתוך החברה הערבית מבחינת מתחסני קורונה, מבחינת חולי קורונה, מבחינת יישובים אדומים.

אימאן ח'טיב יאסין: וכל זה מחייב טיפול ממוקד ואינטנסיבי כדי שהתלמידים שלנו לא יפסידו שוב פעם, ואל לנו לשכוח באילו תשתיות אנחנו נמצאים.

אימאן ח'טיב יאסין: אז זו סוגיה מאוד רצינית שצריך לשים עליה את העין.

אימאן ח'טיב יאסין: ואני מבקשת שיהיה דיון מיוחד בקרוב מאוד כמה שאפשר בנושא של בתי ספר בחברה הערבית בנושא של קורונה.

שרן השכל: תודה רבה לחברת הכנסת אימאן ח'טיב.

שרן השכל: ברוכה הבאה לוועדת הכנסת וברוכה הבאה לכנסת ישראל.

שרן השכל: אנחנו שמחים לראות אותך חוזרת.

שרן השכל: אני אומר ככה, התקיים בשבוע שעבר דיון מיוחד גם על פתיחת שנת הלימודים במגזר הערבי ספציפית ודנו לעומק.

שרן השכל: אמרנו שנמשיך לדון בעניין הזה.

שרן השכל: אבל כן עלו המון שאלות.

שרן השכל: וחשוב להבין, נדרש פה שיתוף פעולה מלא של ראשי הרשויות מהגזר הערבי ושל מנהלי בתי ספר במגזר הערבי.

שרן השכל: אפשר לחסן בבתי ספר.

שרן השכל: המנהלים צריכים לתאם זאת מול משרד הבריאות.

שרן השכל: אבל הם חייבים לקחת יוזמה ולעשות את זה.

שרן השכל: אנחנו רואים קורלציה בין אחוזי מתחסנים לבין מצב סוציו-אקונומי.

שרן השכל: ממש רואים את זה.

שרן השכל: רואים את זה בצורה ברורה.

אימאן ח'טיב יאסין: לכן צריך לדבר אליהם בשפה ובגובה העיניים.

שרן השכל: הדבר הזה אומר שאם אנחנו נחיה עוד שנה עם הקורונה בצורה הזאת, הפערים רק יתרחבו.

אימאן ח'טיב יאסין: נכון.

שרן השכל: אני מזכירה לכם, מערכת החינוך היא כלי אדיר למוביליות חברתית.

אימאן ח'טיב יאסין: נכון מאוד.

אימאן ח'טיב יאסין: בגלל זה מתעקשים על זה.

שרן השכל: אנחנו ראינו איך חבר הכנסת סעיד אלחרומי - - -

אמילי חיה מואטי: היא יכולה להיות כלי למוביליות חברתית.

שרן השכל: לא.

שרן השכל: היא כלי, היא אחד הכלים.

שרן השכל: תלמיד שיודע ומשקיע, כמו חבר הכנסת סעיד אלחרומי, זכרו לברכה, שידע לצאת וקיבל חינוך, היה לו חשוב ללכת ממקום מגוריו והלך למקום עם בית ספר טוב וצמח שם ובאמת השקיע את כול כולו בתוך החינוך ובתוך הלימודים וצמח וצמח לדרגה מאוד מאוד גבוהה, והינה גם הגיע להיות חבר כנסת, והוא הגיע.

שרן השכל: זה הסיפור הכי של ה-Self-made man.

אמילי חיה מואטי: גברתי יושבת-ראש הוועדה, הסטטיסטיקה לא נמדדת ביחידים.

שרן השכל: שנייה.

שרן השכל: אני אומר לך ככה, חברת הכנסת מואטי.

שרן השכל: יש המון מחקרים שמראים שבמדינת ישראל יש את היכולת הכי גדולה, בין הגדולות ביותר, אוקיי?

שרן השכל: יכולת למוביליות חברתית.

אמילי חיה מואטי: כאן בדיוק הבעיה.

אמילי חיה מואטי: הפער בין היכולת למימוש.

שרן השכל: במדינת ישראל הכי חלשים יכולים בקלות לקפוץ ולעבור גם לעשירון העליון ולמעמדות החזקים ביותר.

שרן השכל: אגב, מעמדות החזקים ביותר קופצים חזרה למעמדות הנמוכים.

שרן השכל: יש במדינת ישראל את המוביליות, היא בין המדינות שבהן המוביליות החברתית יש לה את היכולות מהטובות בעולם.

אמילי חיה מואטי: וכאן הבעיה.

אמילי חיה מואטי: הפער בין היכולת למימוש של אותה מוביליות חברתית.

שרן השכל: לא.

שרן השכל: אני מדברת על מימוש.

שרן השכל: אם חוקרים זאת על ידי אנשים שעברו בין המעמדות האלה, אוקיי?

שרן השכל: זאת אומרת שהייתה נהירה של אנשים ממעמד מאוד מאוד נמוך למצב סוציו-אקונומי מאוד מאוד גבוה.

שרן השכל: ואגב, גם ההפך.

שרן השכל: אנשים שהיו במצב סוציו-אקונומי מאוד מאוד גבוה עברו למצב סוציו-אקונומי מאוד מאוד נמוך.

שרן השכל: המוביליות הזאת שמתאפשרת פה במדינת ישראל בצורה ייחודית היא משהו נדיר.

שרן השכל: והחברה הערבית צריכה לקחת את זה בשתי ידיים ולנצל את זה.

שרן השכל: ולכן נדרש פה שיתוף פעולה מלא עם ראשי הרשויות ועם המנהלים.

שרן השכל: אנחנו חייבים להגיע ליותר מתחסנים במגזר.

שרן השכל: וזה חייב להיות בשיתוף פעולה.

שרן השכל: זה לא יהיה בלי שיתוף הפעולה הזה, כי הפערים שעלולים להיווצר כתוצאה משנת לימודים – כשאנחנו רואים שהמון רשויות במגזר הערבי הופכות להיות אדומות וכתומות, זאת אומרת, בתי ספר שיהיו סגורים.

שרן השכל: זאת אומרת שהפערים האלה רק יגדלו.

שרן השכל: אז אולי מפה באמת ועדת החינוך, בעקבות הדברים שאמרת, קוראת לראשי הרשויות ומנהלי בתי הספר במגזר הערבי ליצור קשר עם משרד הבריאות ולהביא את החיסונים לתוך בתי הספר שלהם.

שרן השכל: לקרוא ממש לקמפיין הסברה בעניין.

אימאן ח'טיב יאסין: כבוד היושבת-ראש, אני מסכימה איתך לגמרי, שבכל דבר צריך שותפות.

אימאן ח'טיב יאסין: ואני הכי מאמינה בשותפות.

אימאן ח'טיב יאסין: אבל צריך גם שהצד השני, שיש לו את הכוח ואת היכולת ואת המשאבים, לשריין לאותה אוכלוסייה כדי שבאמת שהיא תוכל להשתמש בכלי הזה.

אימאן ח'טיב יאסין: אנחנו לא צריכים להערים קשיים על אותם תלמידים כדי שיגיעו למקום ההוא.

אימאן ח'טיב יאסין: צריך לתת להם נקודת זינוק בסיסית, אחידה, שווה.

אימאן ח'טיב יאסין: ובהחלט צריך גם מבפנים לקרוא להתחסנות.

אימאן ח'טיב יאסין: ואנחנו עושים את זה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני מקווה שזה יצלח.

אימאן ח'טיב יאסין: אתם תעשו את מה שאתם צריכים מהצד של הקצאת המשאבים ואנחנו נעשה את מה שצריך מהצד של הקהילה בפנים.

שרן השכל: נהדר.

שרן השכל: תודה רבה.

אימאן ח'טיב יאסין: בבקשה.

שרן השכל: אוקיי.

שרן השכל: אנחנו נעבור לתחילת הקראת התקנות.

תמי סלע: אני רוצה עוד שאלת הבהרה למשרד הבריאות.

שרן השכל: סליחה, היועצת המשפטית תמי סלע, כן.

תמי סלע: אפרופו, דברים שעלו פה לגבי אי הבהירות מי חייב בידוד ומי לא חייב בידוד כשיש מישהו בכיתה.

תמי סלע: אז ככה הסתכלתי שוב על צו בידוד בית וראיתי שעדיין יש שם את הסייג לגבי מי שמחלים ומחוסן שלא מחויב בבידוד.

תמי סלע: ולכאורה אם יש מאומת בכיתה, אז הילדים, לפחות לפי הוראות צו בידוד בית, הילדים המחוסנים או המחלים - -

אסתי ורהפטיג: יכולים להמשיך.

אסתי ורהפטיג: נכון.

תמי סלע: - - לא מחויבים בבידוד.

תמי סלע: יש שינוי בדבר הזה?

תמי סלע: כי זה מה שאומר היום החוק.

אסתי ורהפטיג: לא, לא.

אסתי ורהפטיג: אין שינוי.

תמי סלע: למה שולחים את כולם הביתה?

אסתי ורהפטיג: לא שולחים את כולם.

אסתי ורהפטיג: זה עניין של ניהול של הכיתה.

אסתי ורהפטיג: אם רוצים להמשיך ללמד, אם יש חלק מהתלמידים שיכולים להגיע, מבחינת הצו, מבחינת הוראות החוק, בוודאי שהם יכולים להגיע.

תמי סלע: וזה עדיין המצב?

אסתי ורהפטיג: עניין של סגירת כיתות, אם יש התפרצות תחלואה שמתפשטת במוסד, ואז אנחנו רואים שלאט לאט יש תחלואה אנחנו מניחים שגם יש תחלואה שעוד לא איתנו, אז אנחנו אומרים: רגע, אנחנו עוצרים פה את הלימודים.

אסתי ורהפטיג: וזה לא קשור להכנסה לבידוד.

אסתי ורהפטיג: זה לא שהתלמידים עכשיו נכנסים לבידוד אם לא היו במגע עם חולה.

אסתי ורהפטיג: הם לא בבידוד.

אסתי ורהפטיג: פשוט מוסד החינוך נסגר כרגע או שכבה נסגרת.

אסתי ורהפטיג: אלה ההוראות לגבי סגירת מוסד.

תמי סלע: אבל יש סמכות למנהל להחליט לשלוח את כולם הביתה - -

אסתי ורהפטיג: לבידוד?

אסתי ורהפטיג: בוודאי שלא.

תמי סלע: - - שילמדו מרחוק במצב כזה, כשחלק - - -

אסתי ורהפטיג: אלה הוראות על סגירת מוסד.

אסתי ורהפטיג: שוב, אם אנחנו רואים, אני לא יודעת, יש כל הזמן דוגמאות כאלה שבמוסדות אנחנו רואים שהתחלואה הולכת ומתפשטת וכל יום יש עוד חמש כיתות שנכנסות לבידוד, ויש אחים של ילדים בכיתות אחרות, הנחה היא שכנראה עוד רגע אנחנו נראה התפרצויות בכיתות אחרות.

אסתי ורהפטיג: אז זה מה שעושים במקרים האלה, סוגרים את הכיתות האלה עוד לפני שתהיה איזו אש שלא ניתן להשתלט עליה בכל העיר.

אסתי ורהפטיג: זו המטרה של סגירת מוסד.

אסתי ורהפטיג: אבל זה לא עניין של הכנסה לבידוד.

אסתי ורהפטיג: הכנסה לבידוד זה אך ורק אם יש מגע עם חולה ומדובר על מישהו שלא מחלים או מחוסן.

תמי סלע: שהוא לא מחוסן.

אסתי ורהפטיג: נכון.

שרן השכל: בסדר.

שרן השכל: בואו נתחיל בהקראת התקנות.

שרן השכל: בבקשה, משרד הבריאות.

אסתי ורהפטיג: "תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות של מוסדות המקיימים פעילות חינוך והוראות נוספות)(תיקון מס' 2), התשפ"א–2021 אלה סעיפים שקשורים בהסמכה הכללית.

שרן השכל: למה?

אסתי ורהפטיג: בהסמכה של הוראות העונשין שבמקרה נשמטה הפנייה אליהן.

אסתי ורהפטיג: אלה סעיפים רגילים.

שרן השכל: אוקיי.

אסתי ורהפטיג: תיקון תקנה 1 - - -

שרן השכל: אם אפשר קצת יותר בקול רם או לקרב את המיקרופון.

אסתי ורהפטיג: בעצם הפנינו בהגדרה לאישור על הבדיקה המיידית, שזה בעצם בדיקה מהירה.

אסתי ורהפטיג: אותן בדיקות מהירות שמתבצעות באותם מרכזים של מד"א ושל אחרים.

שרן השכל: הבדיקות המהירות היומיות שהם עושים?

אסתי ורהפטיג: כן.

אסתי ורהפטיג: הבדיקות המהירות שממומנות לילדים ולמנועי חיסון.

אסתי ורהפטיג: זה אותו הסדר הרגיל שחל.

שרן השכל: אוקיי.

שרן השכל: ומה עם ה-PCR?

שרן השכל: זה גם נחשב במידה והם עשו?

אסתי ורהפטיג: לא.

שרן השכל: למה?

אסתי ורהפטיג: אני חושבת שהסברנו את זה.

אסתי ורהפטיג: PCR היא בדיקה שנשלחת למעבדות.

אסתי ורהפטיג: זה אומר שיש מעבדה שצריכה עכשיו לבוא ולבדוק את תוצאות הבדיקה, והמעבדות נמצאות בעומס מאוד מאוד גדול.

שרן השכל: לא.

שרן השכל: אבל בכל מקרה הבדיקה היומית מתקבלת כאילו תוך, מיידית.

אסתי ורהפטיג: מייד.

אסתי ורהפטיג: זה לא נשלח למעבדה.

אסתי ורהפטיג: נכון.

שרן השכל: בדיקת PCR זה קצת יותר קשה, והולכים ועומדים בתורים ובדרייב-אינים האלה.

שרן השכל: אבל אם הייתי צריכה בכל מקרה לעשות בדיקת PCR לילד שלי בן החמש או בן השבע משום שאולי הוא היה ליד חולה מאומת, משום שהוא היה צריך ללכת לאיזה חוג, אני לא יודעת, מדוע שאותה בדיקה שכבר עשיתי לא תיכלל אלא אני איאלץ ללכת ולעשות בדיקה נוספת באותו יום?

אסתי ורהפטיג: אז אני אגיד.

אסתי ורהפטיג: בדיקות PCR שיש בקופות ובפיקוד העורף נועדו לצרכים רפואיים, נועדו לצרכים של באמת מי שהיה במגע עם חולה או שמי שיש לו תסמינים יוכל לראות אם הוא חולה או לא חולה.

אסתי ורהפטיג: וברגע שאנחנו מעמיסים עליהן גם מטרות נוספות הן פשוט לא מצליחות לבצע את התפקיד הרפואי הזה.

אסתי ורהפטיג: התשובות מתעכבות מאוד.

אסתי ורהפטיג: אנחנו רואים את זה כבר עכשיו שבגלל שהיה, בהתחלה לפחות של תקנות התו הירוק, אז היה בלבול ואנשים הגיעו כן לעשות בדיקות בקופות וחשבו שייתנו להם להיכנס וגם חלק מהמקומות נתנו להיכנס, למרות שזה לא היה ההסדר שבתקנות.

אסתי ורהפטיג: אז אנחנו ראינו עומס מאוד מאוד כבר על המעבדות.

אסתי ורהפטיג: ולכן בדיקות PCR לא כלולות פה.

אסתי ורהפטיג: אני אגיד שגם בתקנות הגבלת פעילות יש אפשרות לבדיקות PCR בתשלום.

אסתי ורהפטיג: לא בדיקות ה-PCR שהן בקופות ובפיקוד העורף, אלא בדיקות בתשלום.

אסתי ורהפטיג: ומבירור שעשינו אז הבנו שגם שם האפשרות הזאת של PCR היא רלוונטית בעיקר לבתי מלון.

אסתי ורהפטיג: כלומר, אפשר להשתמש בה גם לדברים אחרים, אבל הן נכנסו לתקנות, האפשרות הזאת נכנסה בשביל בתי מלון ששם צריך להציג בדיקת PCR.

אסתי ורהפטיג: החלופה הייתה שאנשים כל יום בשהות במלון יצטרכו להיבדק בדיקות מהירות, ולכן כן אפשרו את זה כדי בכל זאת לא להקשות על מי שנמצא כמה ימים בחופשה.

אסתי ורהפטיג: אז כן אפשרו את בדיקות ה-PCR, ששוב הן בדיקות פרטיות שנעשות בתשלום.

אסתי ורהפטיג: וגם כדי לאפשר מצב של, אני מבינה שבשבתות לפעמים – אני לא יודעת אם המוקדים - - -

אפרת אפללו: הם עובדים, עובדים.

אפרת אפללו: כן.

אסתי ורהפטיג: יש בדיקות בשבתות, אבל זה נועד לאפשר לאנשים, למי שלא יכולים להיבדק בשבת, אז כן, אם רוצים להגיע למלון או לפני טיסה צריך גם להציג בדיקת PCR.

אסתי ורהפטיג: אז שם יש את האפשרות ל-PCR בתשלום.

אסתי ורהפטיג: במקרה הזה של החינוך וגם בהסדר של העובדים, ההחלטה הייתה שעושים רק בדיקות מהירות כי באת אי-אפשר להעמיס על המעבדות עוד יותר.

אסתי ורהפטיג: זה ממש מגיע לסף המקסימלי של יכולת ספיקה.

אסתי ורהפטיג: אז בעצם ההסדר של העובדים הוא גם, אתם רואים, בדיקה מהירה רגילה היא, כאמור, תקפה ל-24 שעות.

אסתי ורהפטיג: ולגבי עובדים אנחנו רואים את זה כאילו כתוב 84.

אסתי ורהפטיג: 84 שעות זה שלושה וחצי ימים.

אסתי ורהפטיג: ההסדר היה, קודם כול, הבסיס שלו, הבסיס האפידמיולוגי שלו – אפרת אולי תוכל להסביר – אבל יש הנחה אפידמיולוגית שאם אדם נבדק באופן רציף וקבוע, בפרקי זמן קבועים, ובאופן יחסית אינטנסיבי ורציף, אז אמינות הבדיקה עולה, היכולת לזהות תחלואה עולה.

אסתי ורהפטיג: ולכן מצב כזה של עובדים שמגיעים באופן יום-יומי למקום העבודה, אז אפשר להסתפק בבדיקות מהירות שנעשות פעמיים בשבוע, ולא לדרוש כל 24 שעות בדיקה, בשונה מלהגיע למשהו חד-פעמי, שאז אנחנו כן מבקשים בדיקה שנעשתה לפני אותו אירוע.

אסתי ורהפטיג: ואנחנו לא יודעים כמה פעמים אותו אדם עשה את הבדיקה לפני כן, כמה הוא יעשה אחרי.

אסתי ורהפטיג: אין לנו.

אסתי ורהפטיג: זה בעצם ההבדל בין האוכלוסייה הכללית לעובדים.

אסתי ורהפטיג: לכן נקבע הסדר שונה.

תמי סלע: מדברים פה על כל מוסדות החינוך, כולל גנים, נכון?

תמי סלע: כולל מעונות לשהיית פעוטות.

אסתי ורהפטיג: נכון.

אסתי ורהפטיג: כל מוסד שמקיים פעילות חינוך כהגדרתו בחוק, שזה באמת מאוד מאוד רחב.

אסתי ורהפטיג: וגם מוסדות לקטינים, מוסדות גם לבגירים, אבל בעיקר באמת גם מוסדות חינוך מאפס עד שלוש, גם גנים, גם בתי ספר, גם מוסדות ההכשרה שהם גם ככה פועלים בתו ירוק.

אסתי ורהפטיג: גם התלמידים שלהם, על-תיכונים, פועלים בתו ירוק, אז גם העובדים.

אסתי ורהפטיג: כן.

אסתי ורהפטיג: טוב, להמשיך?

שרן השכל: אוקיי.

אסתי ורהפטיג: אתם רוצים – אני לא יודעת עד כמה – אתם רוצים שניכנס לכל ההגדרות הטכניות?

תמי סלע: לגבי ההגדרות שנדרשות לצורך כל מיני סעיפים ספציפיים, ואם אין איזו שאלה עקרונית, אז אפשר להתקדם.

אסתי ורהפטיג: אז אולי אני אעבור על זה ואסביר.

אסתי ורהפטיג: יש את המחיקה של הגדרת מפעיל חיצוני.

אסתי ורהפטיג: מחקנו את זה כי זה כבר פשוט לא נדרש כי ממילא גם מפעילים חיצוניים נכנסים בהגדרת עובד הכללית ואנחנו חייבנו עכשיו את כל העובדים בתו ירוק ובבדיקה.

אסתי ורהפטיג: אז גם המפעילים החיצוניים נכנסים לתוך החובה הזאת ולא צריך פה לייחד להם סעיף נפרד כמו שהיה קודם.

אסתי ורהפטיג: דבר נוסף היא הוספה של הגדרת תלמיד עולה.

אסתי ורהפטיג: זו הגדרה שהייתה גם בתקנות הקודמות, כי גם כיתה ללימוד עברית לתלמידים עולים גם היא מוחרגת מההוראה של ה-70%.

אסתי ורהפטיג: כלומר, אם יש כיתה ללימוד עברית לילדים עולים, אז אם הם נמצאים ברשות אדומה, הם יוכלו ללמוד גם אם הם נמצאים בכיתות ח'–י"ב, גם אם אין את השיעור המחוסנים הנדרש, כמו שיש את ההסדר לגבי החינוך המיוחד ונוער בסיכון.

שרן השכל: אוקיי.

אסתי ורהפטיג: זו הגדרה של אותה הוראה.

תמי סלע: את ההגדרה של תלמיד עולה כן כדאי לקרוא, שנראה מה היא כוללת.

אסתי ורהפטיג: אוקיי.

שרן השכל: אוקיי.

אסתי ורהפטיג: אז באמת זאת אותה הגדרה שהייתה גם בתקנות בפעם הקודמת.

אסתי ורהפטיג: אז היו, בחזרות מהסגר, הייתה להם אפשרות לחזור ללמוד גם כשעוד לא הייתה אפשרות לשאר התלמידים.

אסתי ורהפטיג: אז העתקנו את אותה ההגדרה.

אסתי ורהפטיג: אז נעבור לדבר הבא, לתיקון תקנה 4.

תמי סלע: אני רק רוצה הערה אחת שקשורה להגדרה הזו, שמחקנו את המפעיל החיצוני ובעצם יש לי הגדרה של צוות, כרגע יש לי צוות קבוע שלא כל כך משמש, לא רלוונטית בעצם לאף תקנה.

תמי סלע: ודיברנו על זה שיהיה נכון למחוק אותה.

אסתי ורהפטיג: נכון.

תמי סלע: אבל בעצם בחוק עצמו יש הגדרה מאוד רחבה של עובד, שהיא ההגדרה הרלוונטית לכל ההוראות פה שחלות על הצוותים של מוסדות חינוך, שהיא כוללת בעצם גם מי שאין בינו לבין הגורם יחסי עובד-מעביד.

תמי סלע: כלומר, גם נותן שירותים וגם מתנדב.

תמי סלע: כל מי שנכנס בעצם כחלק מהצוות למסגרת החינוכית, ההוראות השונות חלות עליו.

אסתי ורהפטיג: נכון.

תמי סלע: מבחינת התקנות צריך לעשות שם קצת סדר, שלא יהיו בנוסח הטעיות.

אסתי ורהפטיג: נכון.

אסתי ורהפטיג: אנחנו מסכימים על ההערה.

אסתי ורהפטיג: אני כן גם מוסיפה – לא אמרתי את זה קודם – זה גם חינוך פורמלי וגם בלתי פורמלי.

אסתי ורהפטיג: כלומר, גם חוגים, גם תנועות נוער, גם שם הצוות מחויב בתו ירוק או בבדיקה.

שרן השכל: נהדר.

שרן השכל: תודה רבה.

שירלי פינטו קדוש: (אומרת דברים בשפת הסימנים, להלן תרגומם: אני אשמח לשאול על הסעיף הזה.

שירלי פינטו קדוש: )

שרן השכל: כן.

שירלי פינטו קדוש: (אומרת דברים בשפת הסימנים, להלן תרגומם: "בעל המוסד" הכוונה היא למנהלי בתי הספר לספק את זה?)

אסתי ורהפטיג: "בעל המוסד" זה לא המנהל.

אסתי ורהפטיג: זה לפעמים הרשות המקומית.

אסתי ורהפטיג: זה יכול להיות עמותה פרטית.

אסתי ורהפטיג: הכוונה היא דווקא למישהו שמספק את התקציבים למוסד, למישהו – כן הרוח החיה שעומדת גם מאחורי המנהל היא זאת שתהיה חייבת לספק את הדבר הזה.

שירלי פינטו קדוש: (אומרת דברים בשפת הסימנים, להלן תרגומם: לדוגמה, אני מקבלת הרבה פניות מהורים לילדים כבדי שמיעה או חירשים, והם רוצים להבין למי הם אמורים לפנות כדי שהצוות יהיה עם מסכות שקופות –משרד החינוך, מנהל בית ספר, רשות מקומית.

שירלי פינטו קדוש: למי אני אמורה להפנות אותם?

שירלי פינטו קדוש: )

אסתי ורהפטיג: לפנות למנהל המוסד זה נכון.

אסתי ורהפטיג: שוב, בעל המוסד אמור לספק לה את זה.

אסתי ורהפטיג: אבל אני חושבת שבשלב הראשון בוודאי לפנות למנהל המוסד.

אסתי ורהפטיג: אם יש קשיים אז גם - - -

שירלי פינטו קדוש: (אומרת דברים בשפת הסימנים, להלן תרגומם: למנהל בית הספר.

שירלי פינטו קדוש: תודה.

שירלי פינטו קדוש: )

תמי סלע: יש גם שתי הערות.

תמי סלע: יש פה הוראה כללית בתקנות לגבי האחריות של בעל המוסד שכבר הכנסנו אותה בשלב מוקדם יותר, שהוא אחראי לביצוע ההוראות והחובות שהוטלו עליו לפי התקנות, ובכלל זה יספק או יבטיח כי יסופקו למנהל המוסד ולעובדים במוסד האמצעים הנדרשים לצורך ביצוע תפקידם.

תמי סלע: אז זה כולל גם את קיום ההוראה הזו.

תמי סלע: אז בעצם החובה היא על שניהם.

תמי סלע: ודבר שני, כשאנחנו אומרים פה "כיתה", כי כרגע זה מנוסח שבכיתה שיש בה לפחות תלמיד אחד – רק לוודא שזה חל בעצם גם על מסגרות אחרות, גן ילדים, פעילויות.

אסתי ורהפטיג: כן, כן.

אסתי ורהפטיג: זאת הייתה הכוונה אכן.

אסתי ורהפטיג: הכוונה הייתה לכיתה, ולא מוסד שלם.

אסתי ורהפטיג: כאילו הכוונה לקבוצה של אותו ילד, אבל בוודאי גם בגן ילדים וגם במסגרות אחרות.

שירלי פינטו קדוש: (אומרת דברים בשפת סימנים, להלן תרגומם: הערה חשובה.

שירלי פינטו קדוש: תודה.

שירלי פינטו קדוש: )

תמי סלע: אולי שווה בנוסח הבא לכתוב את זה בצורה יותר רחבה, שזה לא יהיה מטעה.

אסתי ורהפטיג: לחדד.

אפרת אפללו: אני חושבת שאומרים "כיתת גן" גם.

אפרת אפללו: אני חושבת שזה מונח, ש"כיתה" מתייחס לקבוצה.

אפרת אפללו: משרד החינוך אולי צריך להסביר.

תמי סלע: מדברים על פעילות שבקבוצת הפעילות יש, כי לא תמיד זה מוגדר כך או כך.

אסתי ורהפטיג: בסדר.

שרן השכל: מה?

אסתי ורהפטיג: אנחנו עכשיו בתיקון של תקנה 5, החלפה שלה, שזו בעצם התקנה שעסקה קודם במפעיל חיצוני ועכשיו היא עוסקת בנושא של חובת תו ירוק או בדיקה לעובדי המוסד.

שרן השכל: אוקיי.

אסתי ורהפטיג: אז על (א) דיברנו, אני חושבת.

אסתי ורהפטיג: (ב) בעצם מחריג מהחובה הזאת עובדים שבאמת אין להם שום מגע עם תלמידים.

אסתי ורהפטיג: הכוונה היא, למשל, לעובדי ניקיון שמגיעים אחרי שעות הלימודים, למשל.

שרן השכל: אבל מה עם השרתים?

אסתי ורהפטיג: אם השרת מסתובב במשך היום במוסד כשהתלמידים שם, אז גם הוא נדרש לזה.

אסתי ורהפטיג: אבל, לא יודעת, אם יש איזה עובד מנהלה שממש נמצא בחדר סגור, הוא לא מסתובב בחדר מורים, הוא לא מסתובב עם התלמידים, אז גם הוא מוחרג מזה.

אסתי ורהפטיג: אבל ההוראה הזו באמת מדברת על זה שמנהל המוסד הוא זה שצריך לקבוע מי כן ומי לא, כדי שבאמת למנוע שכל אחד עושה דין לעצמו ומחליט אם כן או לא הוא נחשב כבא במגע עם תלמידים.

סימון דוידסון: זה לא כתוב פה שזה אחרי שעות הלימודים.

אסתי ורהפטיג: כתוב שהוא לא במגע עם תלמידים.

סימון דוידסון: נו, בסדר.

סימון דוידסון: הוא במגע עם תלמידים, ומה?

שרן השכל: ואם הם מגיעים בבוקר?

סימון דוידסון: ויגיד השרת:

סימון דוידסון: אני לא במגע עם תלמידים?

אפרת אפללו: אז המנהל מחליט.

משה טור פז: המנהל קובע.

שרן השכל: נניח שמגיעים שעה לפני הפתיחה?

סימון דוידסון: אתה יודע שמסתובבים שם כוח אדם ומנקים.

אסתי ורהפטיג: הכוונה היא שאם הם לא מסתובבים כשהתלמידים שם, אז הם לא צריכים.

שרן השכל: אבל חולה מאומת שנכנס ולמעשה ניקה עשר כיתות בבית הספר וחצי שעה לאחר מכן התלמידים מגיעים, יש סיכון לבריאות שלהם?

אפרת אפללו: חולה מאומת הוא באמת מישהו שנמצא עם – הסיכון להדבקה כאשר נמצאים באותו חלל במשך זמן ארוך.

אפרת אפללו: אם מישהו פה במקרה עבר וניקה רבע שעה כל כיתה ומבחינת – השאיפה היא כמובן שהכיתות מאווררות, אבל היום זה כבר פחות – הסיכון להעברת התחלואה במקרה הזה הוא אפסי.

שרן השכל: אוקיי.

אפרת אפללו: בכל מקרה הוא אמור כמובן גם להיות עם מסכה.

שרן השכל: אוקיי.

שרן השכל: שזה מה?

שרן השכל: 150 איש?

אפרת אפללו: שזה 50 איש בשטח סגור ו-100 איש בשטח פתוח.

אפרת אפללו: אנחנו בכוונה הפנינו לשם ולא כתבנו פה כדי שאם שם זה ישתנה אז השינוי יחול אוטומטית גם פה.

תמי סלע: 100 בשטח פתוח, 50 במבנה.

אסתי ורהפטיג: נכון.

תמי סלע: רק חשוב שבאיזושהי הערה של נוסח להתאים את הנוסח של מבנה ולא שטח סגור, כי זה גם מבלבל, אבל זה ברמה שלנו, כן.

שרן השכל: רגע, זה אומר שבעצם השכלה, מוסד תורני, פנימייה הם בעצם, על פי המתווה, מה זה?

שרן השכל: סגור, פתוח, מה שאישרנו?

אסתי ורהפטיג: לא.

אסתי ורהפטיג: הפנימיה לא.

אסתי ורהפטיג: זה למעט הפנימייה.

אסתי ורהפטיג: הכוונה היא בעצם למוסדות על-תיכוניים שלפי התקנות יש עליהם חובה לפעול בתו ירוק.

אסתי ורהפטיג: זה כולל גם מוסד תורני שהוא לא פנימייה וגם מוסדות להשכלה גבוהה.

שרן השכל: כל המוסדות התורניים חובה עליהם לפעול עם תו ירוק?

אסתי ורהפטיג: כן.

שרן השכל: כלומר, כל מי שנכנס פנימה.

אסתי ורהפטיג: למשל, "כולל" או מקום אחר.

שרן השכל: תלמידים ואנשי צוות.

אסתי ורהפטיג: ואנשי צוות, נכון.

אסתי ורהפטיג: זה כמו כל מוסד להשכלה גבוהה בעצם.

אסתי ורהפטיג: זה אותו דין חל על שניהם.

אסתי ורהפטיג: והאמירה היא שאם הם פועלים בעצם בתו ירוק, אם זה מקום שמופעל לפי התקנות, אז אין בו את איסור ההתקהלות, בדומה גם לדברים אחרים כמו בתקנות הרגילות שלמשל אירוע של חתונה וכו' שיש שם את התניית הכניסה בתו ירוק.

אסתי ורהפטיג: אז גם שם מגבלות ההתקהלות הן אחרות, הן לא 50 ו-100, אלא 400, 500, למיטב זכרוני.

אסתי ורהפטיג: הן יותר גבוהות מזה.

אסתי ורהפטיג: ולכן גם פה אנחנו מחריגים אותם ולא מחילים עליהם את המגבלה הזו.

שרן השכל: אוקיי.

אסתי ורהפטיג: אנחנו מדברים פה בעצם על החריגים, האיסור להיכנס למוסד למי שלא תלמיד ואיש צוות, למשל, הורים, למשל, מלווים אחרים, אוקיי?

שרן השכל: זאת אומרת שהתקנה פה בעצם לא מאפשרת כניסה של הורים או אנשים שהם לא בעלי אישור תו ירוק, כלומר, או מחוסנים או בעלי אישור יומי של הבדיקות.

אסתי ורהפטיג: נכון.

שרן השכל: למעט מה?

שרן השכל: מה זאת אומרת?

שרן השכל: זאת אומרת, אם אני מביאה את הילד שלי לגן להסתגלות, ולילד יש מצוקה רגשית מאוד מאוד גבוהה והוא בוכה, אני יכולה עדיין להיכנס איתו ובלבד שיש רק אחראי, עוד אדם מבוגר נוסף אחד?

אסתי ורהפטיג: אז החריג של ההסתגלויות זה החריג הבא, קרי סעיף (3).

משה טור פז: רגע, יש לי לסעיף (1) שאלה, לסעיף שכבר קראנו.

שרן השכל: כן.

משה טור פז: כתוב כאן: למעט לעניין קטין מתחת לגיל 16.

משה טור פז: אז אלה תקנות כשלא היה חיסון מתחת לגיל 16.

משה טור פז: השאלה היא אם זה לא נכון להוריד את הגיל פה מתחת לגיל 12.

אסתי ורהפטיג: לא.

אסתי ורהפטיג: לא.

אסתי ורהפטיג: זה מכוון רק לתעודה המזהה.

משה טור פז: אה, בגלל הבעיה של התעודה המזהה, שאין לו תעודה מזהה?

שרן השכל: אה.

אסתי ורהפטיג: כן.

אפרת אפללו: כן.

משה טור פז: הבנתי.

משה טור פז: אוקיי.

אסתי ורהפטיג: אז בעצם סעיף (3) הוא זה שמדבר על הסתגלות.

אסתי ורהפטיג: זה אומר שהורה שלא נכנס לפסקה (1), שהוא לא מחוסן או מחלים או הציג אישורי על בדיקה, יכול להיכנס רק לשטח הפתוח במוסד החינוכי בתקופת ההסתגלות, אוקיי?

אסתי ורהפטיג: זה ההסדר שיש.

שרן השכל: אוקיי.

אסתי ורהפטיג: התכלית של סעיף (4) היא עניינים יותר רפואיים.

אסתי ורהפטיג: זה סעיף שהיה גם בתקנות הקודמות והוא נועד למצבים, למשל, שצריך לתת איזושהי תרופה לפעמים לפעוטות בכל מיני מעונות שיקומיים גם בעיקר או גם באחרים, צריך לתת תרופה או צריך להזריק לפעמים.

אסתי ורהפטיג: אז זה באמת משהו שמשרד העבודה, לפעמים זה משרד הכלכלה, מי שאחראים על המעונות ביקשו אותו, וגם גורמי מקצוע אצלנו במעונות השיקומיים.

שרן השכל: אוקיי.

אסתי ורהפטיג: טוב.

אסתי ורהפטיג: זה תיקון טכני כי הוספנו עוד תוספת.

אסתי ורהפטיג: טוב, גם התקנה הבאה, תקנה 7, מדברת על תיקון לתקנה 8, שבמקום להגיד "המסווגת" אומרים "המדורגת".

אסתי ורהפטיג: זה המהות שלה.

משה טור פז: סליחה, גברתי היושבת-ראש, רצית לדון בנושא - - -

יוסף טייב: לא שומעים אותך, קינלי.

משה טור פז: רצית לדון בנושא תנועות הנוער.

שרן השכל: כן, כן.

שרן השכל: הבלתי פורמליים.

משה טור פז: אם אנחנו נוריד את התיקון הזה, אז מה יקרה?

תמי סלע: לא.

תמי סלע: זה תיקון שרק מתקן את כותרת השוליים של ההוראה.

משה טור פז: אוקיי.

תמי סלע: כרגע לא מתקנים אותה.

משה טור פז: אה.

תמי סלע: זה שלא מתקנים אותה, אגב, זה לא אומר שאי-אפשר לגעת בה, כי כל הארכה שלה זה בעצם כאילו עכשיו היא נכללת בתיקון שהוועדה מאשרת.

משה טור פז: אז אם אנחנו רוצים, כמו שהיושבת-ראש הציעה, לדון את תנועות הנוער כמו את בתי הספר?

אמילי חיה מואטי: קינלי, זה רק ידרדר את המצב.

משה טור פז: יש פה דיון.

שרן השכל: לא.

שרן השכל: אנחנו דיברנו על העניין שיש קודם כול פעילות בצופים, חוגי בלט, יש שם קבוצות של עשרה אנשים שהם במקום סגור, חינוך בלתי פורמלי.

שרן השכל: עכשיו אם מאפשרים להם להיכנס למסעדה באישור תו ירוק, למה לא מאפשרים להם חוג באישור תו ירוק?

תמי סלע: גם למה החלו את זה גם על הרשויות כתומות?

תמי סלע: פה זה יותר רחב אפילו ממה - - -

משה טור פז: נכון.

משה טור פז: בדיוק.

שרן השכל: כן.

שרן השכל: ולמה בעצם גם על הרשות כתומה?

תמי סלע: זה כבר בעצם רוב רובן, אמרנו ש-80 ומשהו אחוז.

אסתי ורהפטיג: אני מזכירה, כן, שכרגע החוגים פשוט, בכתום ובאדום, עוברים לשטח פתוח.

שרן השכל: כן, אבל אי-אפשר לעשות חוג בלט בשטח פתוח.

משה טור פז: ועוד מעט חורף.

אסתי ורהפטיג: אז הוועדה הציעה באמת שתהיה חלופה של תו ירוק.

אסתי ורהפטיג: אנחנו בדיון בוועדה והתקנות הובאו ובעצם - - -

שרן השכל: למה חלופה לתו ירוק?

אסתי ורהפטיג: אם אני מבינה נכון, זו בקשה שלכם.

אסתי ורהפטיג: אתם לא רוצים שעכשיו כל החוגים יהיו רק בתו ירוק.

אסתי ורהפטיג: זה יכול מאוד להקשות דווקא לעומת המצב הקיים.

סימון דוידסון: נכון.

סימון דוידסון: צריך להיות תו סגול.

שרן השכל: לא.

שרן השכל: אבל ברשויות שהן כתומות או אדומות.

שרן השכל: אנחנו מדברים פה כבר על 80% מהרשויות.

שרן השכל: לא נישאר.

שרן השכל: אנחנו מדברים על כולן.

אסתי ורהפטיג: אתם רוצים שיהיה תו ירוק, בלי האפשרות של לעבור - - -

משה טור פז: לא.

משה טור פז: גם וגם.

אסתי ורהפטיג: אז זה משהו שאנחנו עוד לא קיבלנו עליו תשובה.

אסתי ורהפטיג: התקנות הובאו – שוב, זה פרק מאוד קצר מאז הדיון שלנו פה, שהיינו פה בדיון.

אסתי ורהפטיג: ואנחנו היינו בדיונים אינטנסיביים על הדברים האחרים.

תמי סלע: - - - פעמיים על הסוגיה הזו.

קריאה: נכון.

שרן השכל: כן.

שרן השכל: אם אנחנו בעצם לא מאשרים את הסעיף הזה, מה זה אומר?

שרן השכל: שכל החוגים וכל החינוך הבלתי פורמלי למעשה הופכים לתו ירוק?

אסתי ורהפטיג: לא.

תמי סלע: לא.

תמי סלע: אם לא מאשרים את ההוראה, בעצם את ההארכה של הוראה 8 שהיא ההוראה – לא את התיקון הספציפי של כותרת השוליים, אלא את כל תקנה 8, אז בעצם אין מגבלות בכלל.

שרן השכל: אין מגבלות בכלל?

תמי סלע: בכלל על פעילויות של חינוך בלתי פורמלי.

תמי סלע: זאת המשמעות.

אפרת אפללו: אני חושבת שכרגע צריך לעצור, ואנחנו נדון בזה.

אפרת אפללו: אבל אני חושבת שהוועדה כן צריכה לאשר את הסעיף הזה בגלל שאנחנו צריכים לנהוג באחריות ולהבין שבמיוחד ברשויות אדומות וכתומות, אם אנחנו באמת נסיר כל מגבלה פה בנושא של הסעיף הזה, אז אנחנו עלולים שוב לאפשר או להאיץ – לא לאפשר – אבל בעצם עלולה להיות שוב התפשטות של התחלואה גם במקומות האלה שבהם אנחנו יכולים – איפה שכן אפשר לעשות בשטח פתוח אני חושבת שבאמת אנחנו צריכים לעודד את זה.

אפרת אפללו: אני יודעת, דרך אגב, שהרבה מאוד חוגים כן נפתחים רק באוקטובר.

אפרת אפללו: אז אולי כדאי בכל זאת לאשר.

סימון דוידסון: אולי נפתחים כי אין להם ברירה.

אפרת אפללו: לא.

אפרת אפללו: בגלל החגים.

אפרת אפללו: לא, לא.

אפרת אפללו: אני יודעת שהרבה חוגים נפתחים, לפחות החוגים ביישוב שלי, אני יודעת שהם נפתחים אחרי החגים.

סימון דוידסון: סמכי עליי, תאמיני לי.

שרן השכל: רק ב-20% מהרשויות, רק ב-20% מהרשויות יהיו חוגים.

אפרת אפללו: לא.

אפרת אפללו: יהיו חוגים בשטח הפתוח.

שרן השכל: בתוך מבנים.

אפרת אפללו: כן.

אפרת אפללו: אבל חשוב להבין שמבנים שעושים בהם חוגים ספורטיביים ללא מסכות, ויש הרבה מאוד מקומות שהם באמת אולמות ספורט, אבל יש, אני לא יודעת, בטח, אני מתארת לעצמי, שגם ביקרתם במקומות – ויש מקומות שעושים בהם חוגים, הרבה מאוד ילדים באולמות סגורים וקטנים ולא בהכרח מאווררים.

אפרת אפללו: אין שום פיקוח.

אפרת אפללו: זה לא כמו מסגרות של משרד החינוך, שבהן יש באמת אפשרות להנחות על אוורור ועל מסכות, וזה בעצם משהו שקצת יותר נתון לבקרה.

אפרת אפללו: בחוגים אנחנו עלולים בעצם לתת פה פתח להפצה של התחלואה שאני חושבת שכדאי רגע שאנחנו נדון בזה לפני שלא מאשרים את הסעיף הזה.

סימון דוידסון: אבל אנחנו לפני שבועיים, גם היושבת-ראש העלתה את זה, גם אנחנו העלינו את זה.

אימאן ח'טיב יאסין: אבל ביקשנו שתהיה פה פעילות במוסד רשמי.

סימון דוידסון: ביקשנו במפורש, עם דגש בלורד מאוד מאוד זוהר, שאתם תגיעו עם פתרונות כדי לעודד ילדים לעשות ספורט, ולא להגיד: חבר'ה, אל תעשו בכלל, תישארו בבית.

סימון דוידסון: זה לא הפתרון.

סימון דוידסון: אנחנו צריכים להגיע למצב שהילדים כן יעשו ספורט.

אימאן ח'טיב יאסין: זה גם כן אי-אפשר להגיד שבתי הספר פתוחים ופעילות בלתי פורמלית לא עובדת.

אפרת אפללו: היא פתוחה.

אפרת אפללו: היא פתוחה ועובדת.

אפרת אפללו: בחוץ.

אסתי ורהפטיג: פעילות בלתי פורמלית פתוחה ועובדת.

אסתי ורהפטיג: פשוט בכתום ובאדום היא פועלת בחוץ ולא בשטח סגור.

אסתי ורהפטיג: זה ההבדל היחידי.

אימאן ח'טיב יאסין: אבל עוד מעט אנחנו נכנסים כאילו לתקופת ביניים.

אפרת אפללו: בסדר.

אפרת אפללו: בגלל זה אנחנו אומרים, אנחנו נדון על זה.

אסתי ורהפטיג: בסדר.

אסתי ורהפטיג: אנחנו אומרים, הדיון בוועדה היה יום לפני שאנחנו הבאנו את התקנות, התקנות עלו לקבינט.

אסתי ורהפטיג: היו דיונים קדחתניים בעיקר על ההסדר הזה של העובדים בתו ירוק, שגם זו הייתה בקשה של הוועדה.

אסתי ורהפטיג: אנחנו היינו בדיונים מרתוניים.

אסתי ורהפטיג: את הדבר הזה לא הפסקנו לבחון.

אסתי ורהפטיג: אנחנו נעלה את זה.

אסתי ורהפטיג: ואני בטוחה שאנחנו נקבל גם תשובה.

אסתי ורהפטיג: אני לא מאמינה שיהיו עם זה בעיות.

אסתי ורהפטיג: שוב, אנחנו מקבלים את הבקשה.

שרן השכל: תראו, אם אתם אומרים – קודם כול, צריך להבין, מערכת החינוך היא גם כן עניין של 30 איש בכיתה.

שרן השכל: מקום מאוד מאוד צפוף.

שרן השכל: יותר קטן מהחצי של החדר הזה לפחות, שיושבים בו 30 תלמידים.

שרן השכל: עכשיו אתם מאפשרים ואתם אומרים, וזה בצדק, שכאשר יש בדיקות שגרתיות, נגיד, אחת לשבוע, יש סיכוי מאוד מאוד קטן שבעצם תהיה הפצה של המחלה.

שרן השכל: עכשיו אם יש חוגים, החוגים הם לא ליום אחד.

שרן השכל: החוגים, הרבה מהם, או אפשר אפילו להגדיר את זה כחוגים שפרוסים לאורך השנה, אני לא יודעת, צריך למצוא הגדרה לחוגי בלט, לחוגי שחייה, לחוגי אתלטיקת מכשירים, אני לא יודעת.

תמי סלע: שלא ניתן לעשות בשטח פתוח.

שרן השכל: שלא ניתן לעשות בשטח פתוח, כמו שהיועצת המשפטית אומרת.

שרן השכל: ופה, אתם יודעים מה?

שרן השכל: אתם אומרים שתו ירוק עלול אולי להעלות את התחלואה, אז שייבדקו אחת לשבוע.

אפרת אפללו: לא.

אפרת אפללו: לא אמרנו שאנחנו לא.

אפרת אפללו: אנחנו פשוט לא הספקנו לדון בזה.

אפרת אפללו: ואנחנו כן נדון בזה.

אפרת אפללו: אני מבקשת, אנחנו - - -

שרן השכל: אבל אנחנו כבר שבועיים מדברים על זה.

אפרת אפללו: אנחנו לא נחים.

אפרת אפללו: אנחנו לא נחים.

אפרת אפללו: זה לא בגלל שלא רצינו.

סימון דוידסון: אבל ילד שנותנים לו אישור ללכת לבית ספר, למה שלא ייתנו לו אחרי צוהריים?

סימון דוידסון: אני לא מבין את הדבר הזה.

אפרת אפללו: זה לא בגלל שלא רצינו לדון בזה, באמת.

אפרת אפללו: זה לא שלא רצינו לדון.

סימון דוידסון: את מבינה מה אני אומר?

סימון דוידסון: ילד שבבוקר הולך לבית ספר, יש לו אישור: אתה יכול ללכת לבית ספר.

סימון דוידסון: שיהיה לו את אותו ללכת לחוג אחר צוהריים.

אפרת אפללו: ושוב, במסגרות של בתי הספר, כמו שאמרתי, חינוך פורמלי, חוק חינוך חובה, יושבים עם מסכות כל היום, מאווררים את הכיתות.

אימאן ח'טיב יאסין: אבל אפשר לבקש גם את זה.

סימון דוידסון: תעשי לי טובה.

סימון דוידסון: אני השבוע ביקרתי בבתי ספר.

אפרת אפללו: אני לא אומרת שלא.

אפרת אפללו: אתם לא מבינים אותי.

אפרת אפללו: אני לא אומרת שלא.

אפרת אפללו: אני לא אמרתי שאנחנו לא נדון בזה.

יוסף טייב: אבל מה זה אומר "נדון בזה"?

יוסף טייב: בואו נראה, בואו נגיד שאנחנו פה דנים בזה.

יוסף טייב: אני מעריך - - -

אפרת אפללו: אז צריך להבין שיש לזה משמעויות, השלכות גם על בדיקות, על הבדיקות.

יוסף טייב: אף אחד לא יודע איזה השלכות יש לזה.

אפרת אפללו: לא, לא, לא.

אפרת אפללו: על הבדיקות.

יוסף טייב: לא יודעים איזה.

יוסף טייב: זה הכול הרי רטוריקה.

אפרת אפללו: אנחנו צריכים לעשות איזושהי הערכה.

אפרת אפללו: אנחנו צריכים לדעת בכמה בדיקות זה יעלה, האם יש אפשרות, האם צריך להגדיל את הפריסה.

אפרת אפללו: אנחנו לא רוצים הרי להגיד: טוב, כולם צריכים ללכת להיבדק – ואין איפה.

אפרת אפללו: אז צריך להבין את כל המשמעויות של כל הדבר הזה, ולא סתם לקבל החלטה.

יוסף טייב: אבל אומר פה חבר הכנסת סימון, אומר לנו דבר מאוד חשוב, ואנחנו דיברנו על זה.

יוסף טייב: יש פה החלטה גנרית רחבה לגבי בתי הספר.

יוסף טייב: ואפשר בהחלט לראות בהקפדה שקיימת שבתי הספר והתלמידים יפעלו בחוגים באותה מסגרת.

יוסף טייב: אי-אפשר לעשות כל הזמן את הפרדה אם זה חוג בלט או חוג שח או חוג כזה או חוג אחר.

יוסף טייב: זה לא עובד ככה.

יוסף טייב: דבר שני, הרעיון הזה שכולם יושבים בחדרים ואי-אפשר לפתוח חלונות – הם נמצאים ממילא בכיתות כל היום.

יוסף טייב: אז עכשיו אתה אומר להם: נמצאתם בכיתה בבוקר, ממילא ישבתם עם כל הילדים, בחוגים אתה צריך להיות בחוץ.

יוסף טייב: אין לזה שום לוגיקה, שום לוגיקה.

יוסף טייב: ולכן אני חושב שמה שאומר לנו פה חבר הכנסת סימון, אם נכון, אם אני אומר נכון, אני חושב שלהמשיך את אותה – מה שדיברנו, המשך היום שלו בבית ספר - - -

סימון דוידסון: שמי שהולך לבית ספר, יכול גם אחרי הצוהריים.

יוסף טייב: ימשיך גם בחוג.

יוסף טייב: גמרנו.

יוסף טייב: סגרנו את העסק הזה.

יוסף טייב: אין, שום הפרדה לא יכולה להיות פה.

אפרת אפללו: אנחנו לא התנגדנו.

אפרת אפללו: שוב, אני אגיד את זה.

אפרת אפללו: זה לא שאנחנו התנגדנו.

אפרת אפללו: פשוט אנחנו עדיין לא קיימנו דיון מקצועי רחב עם כל המשמעויות.

אפרת אפללו: אני מבקשת לתת לנו, לאפשר לקיים את הדיון הזה.

אפרת אפללו: לאשר בינתיים את התקנה הזאת כמו שהיא, במיוחד שלדעתי כן רוב החוגים מתחילים באוקטובר.

אפרת אפללו: שוב, אני מבקשת לא לפסול את התקנה הזאת.

שרן השכל: אוקיי.

שרן השכל: הוועדה מביעה את מורת רוחה בעניין הזה משום שכבר שבועיים שלמים אנחנו מדברים על העניין.

סימון דוידסון: נכון.

שרן השכל: ואנחנו נתייעץ בעניין תיקון תקנה 8.

שרן השכל: אנחנו נעבור לסעיף הבא בינתיים.

שירלי פינטו קדוש: (אומרת דברים בשפת הסימנים, להלן תרגומם: שנייה, לפני שעוברים.

שירלי פינטו קדוש: )

שרן השכל: סליחה, חברת הכנסת פינטו.

שירלי פינטו קדוש: (אומרת דברים בשפת הסימנים, להלן תרגומם: אני רק רוצה להתנצל שאני נאלצת לצאת.

שירלי פינטו קדוש: יש לי פגישה עם ראש הממשלה.

שירלי פינטו קדוש: אני מקווה לסיים את הפגישה ועוד להספיק לחזור לדיון ולהצבעות.

שירלי פינטו קדוש: תודה.

שירלי פינטו קדוש: )

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: בהצלחה.

אמילי חיה מואטי: תמסרי את אהדתנו הרבה.

שירלי פינטו קדוש: (אומרת דברים בשפת הסימנים, להלן תרגומם: אמסור.

שירלי פינטו קדוש: )

שרן השכל: כן, בבקשה, משרד הבריאות.

אסתי ורהפטיג: "אחרי תקנה 8 לתקנות העיקריות יבוא:

שרן השכל: רגע.

אסתי ורהפטיג: כן.

שרן השכל: אוקיי.

שרן השכל: תמשיכי.

שרן השכל: אוקיי.

שרן השכל: ומה זה אומר בעצם לחינוך של א'–ח'?

שרן השכל: או נמוך יותר?

אסתי ורהפטיג: א'–ח' פועלים.

שרן השכל: כלומר, עד ח'.

אסתי ורהפטיג: אפרת, את רוצה להסביר על מגן חינוך?

אפרת אפללו: אני אסביר קצת.

אסתי ורהפטיג: כן.

אסתי ורהפטיג: א'–ז' בעצם.

שרן השכל: ואיפה זה נמצא?

אסתי ורהפטיג: לא.

אסתי ורהפטיג: זה לא בתקנות.

אפרת אפללו: זה המתווה שנסגר ביחד עם משרד החינוך.

אפרת אפללו: פה בעצם, בהמשך למה שחברת הכנסת מואטי ציינה, אנחנו כן נותנים גמישות למנהלים ברשויות אדומות וכתומות.

אפרת אפללו: אם אתם זוכרים, בשנה שעברה אמרנו: כולם לומדים בקפסולות או שבתי הספר סגורים.

אפרת אפללו: השנה אמרנו לא.

אפרת אפללו: אנחנו באמת נותנים למנהל את האפשרות הזאת ברשויות אדומות וכתומות לצמצם מגעים.

אפרת אפללו: ברגע שיש עלייה בתחלואה ברשות, אם זה כיתות יותר קטנות, אם זה קבוצות, אם יש מספיק עובדי הוראה או - - -

שרן השכל: איפה אבל זה כתוב?

שרן השכל: אילו הנחיות ניתנו למנהלים?

שרן השכל: מה הכלים שניתנו להם כדי - - -

אפרת אפללו: זה כתוב במתווה של משרד החינוך, במתווה של משרד החינוך.

אסתי ורהפטיג: זה לא מחייב.

אסתי ורהפטיג: זה עניין וולונטרי.

אפרת אפללו: אני יודעת שהמנכ"ל הציג את זה פה בשבוע שעבר.

אפרת אפללו: הייתי בדיון הזה בזום.

שרן השכל: כן, של מגן חינוך.

אפרת אפללו: לא, לא, לא.

אפרת אפללו: של הנחיות לצמצום מגעים ברשויות אדומות וכתומות.

אפרת אפללו: יגאל סלוביק הציג את זה בשבוע שעבר בדיון.

אפרת אפללו: למידה בשטחים פתוחים, למידה בקבוצות קטנות, וכל מנהל, על פי המשאבים שיש לו בבית הספר, יכול להחליט באיזו דרך הוא נוקט.

שרן השכל: רגע, זה ברשויות אדומות, כתומות וירוקות?

אפרת אפללו: אדומות וכתומות.

אפרת אפללו: צהובות וירוקות לומדים כרגיל.

תמי סלע: ההוראה היא רק על אדומות.

שרן השכל: אוקיי.

שרן השכל: צהובות וירוקות לומדות כרגיל.

שרן השכל: כתומות ואדומות - - -

אפרת אפללו: לא.

אפרת אפללו: האדומות זה לעניין החיסוניות.

תמי סלע: כן.

אפרת אפללו: אבל אם אנחנו מדברים על יסודי, אז - - -

תמי סלע: זה בהנחיות, לא בתקנות.

שרן השכל: אתם בעצם מאפשרים שיקול דעת למנהל בית הספר.

שרן השכל: ואם הוא מחליט לעשות בדיקות יומיות לתלמידים שלו?

אסתי ורהפטיג: לא, לא.

אסתי ורהפטיג: על זה משרד החינוך יענה אם יש לו סמכות כזאת.

אסתי ורהפטיג: אני לא חושבת שמנהל יכול להכריח תלמידים לעשות בדיקות יומיות שלא על פי התקנות.

תמי סלע: מה הסמכות?

תמי סלע: של מה?

תמי סלע: לעשות מה?

שרן השכל: משהו – על פי דעתו.

משה טור פז: נגיד, לעשות למידה מרחוק זה רשות שלו.

אפרת אפללו: מה שכתוב במתווה זה או למידה בקבוצות קטנות או למידה בשטחים פתוחים או למידה במבנים של הרשות המקומית, למשל, על מנת לפזר את התלמידים.

אפרת אפללו: אני יודעת שנושא הביטוחי כן מוזכר בזה.

תמי סלע: לא.

תמי סלע: להחליט שבכלל לא פותח את הכיתה בלי סמכות - - -

שרן השכל: כן.

שרן השכל: מי שלא יכול בחוץ או לא יכול ללמוד במבנה מקביל, רשויות עניות שלא יכולות בעצם להרשות לעצמן או שאין להן את שטחי הגינה שיש בדרך כלל בבתי ספר, נקרא לזה, באיכות גבוהה יותר, מה הם עושים?

שרן השכל: הם סוגרים את בית הספר?

אפרת אפללו: משרד החינוך צריך לענות על זה.

שרן השכל: משרד החינוך, בבקשה.

שרית חאיק שפיגלשטיין: כן.

שרית חאיק שפיגלשטיין: אם אפשר, בבקשה, לתת להילה פאר.

שרן השכל: ללילך?

שרית חאיק שפיגלשטיין: להילה פאר.

שרן השכל: הילה פאר.

שרית חאיק שפיגלשטיין: היא בזום.

שרן השכל: אם אפשר, בבקשה, להעלות את הילה פאר בזום.

שרית חאיק שפיגלשטיין: אה, אולי אריה מור.

שרית חאיק שפיגלשטיין: תעלו את אריה מור, בבקשה.

שרן השכל: את אריה מור, אוקיי.

אריה מור: טוב.

אריה מור: אני מזכיר שבמתווה של מערכת החינוך בכל מקום שיש תחלואה גוברת או גדולה, בערים אדומות וכתומות, כל המטרה היא לאפשר, ראשית, מגן חינוך, שיהיה מהלך של בדיקות כל שבוע.

אריה מור: בנוסף, ניתנו כלים פדגוגיים.

אריה מור: נמצאת פה גם אתי, אחר כך, אם ייתנו לה לדבר, בשם המינהל הפדגוגי.

אריה מור: ניתנו כלים למנהל בית הספר לייצר כיתות יותר קטנות.

אריה מור: למידה בשטח פתוח הוא בסך הכול זהה לתקנות בדבר פתיחת שנת הלימודים.

אריה מור: כך שכל כיתה בערים אדומות וכתומות יכולה ללמוד - - - ולהיפגש בשטח הפתוח.

אריה מור: ואלה הכלים - - - אלה הכלים שניתנו.

שרן השכל: מה קורה ברשות שבה אין חצר או אין להם מבנה חלופי בעצם לפצל את הכיתה?

שרן השכל: מה האפשרויות שלהם?

אריה מור: אין חובה לפיצול כיתה.

אריה מור: יש להם אפשרויות של פיצול כיתה.

אריה מור: למידה מרחוק, זו אפשרות נוספת.

אריה מור: זה גם כן אחד מהכלים.

שרן השכל: כלומר, מנהל יכול להחליט שאותה כיתה תלמד בזום?

אריה מור: כן.

אריה מור: צמצום מגעים זה אחד מהכלים.

שרן השכל: הוא יכול להחליט שמחצית מהכיתה תלמד בזום ומחצית מהכיתה תלמד פרונטלית?

אריה מור: כן.

אריה מור: כל ההצעות האלה קיימות.

אריה מור: אני מציע שאתי ממינהל הפדגוגי תיתן את כל האופציות כי ככה הם הנחו את כל מנהלי בתי הספר, אם יש להם מרחבים או גם אם אין להם מרחבים.

שרן השכל: אוקיי.

שרן השכל: אתי, בבקשה, אנחנו נשמח לשמוע.

שרית חאיק שפיגלשטיין: אתם מאפשרים לה?

שרית חאיק שפיגלשטיין: אתי סאסי, היא בזום.

שרן השכל: אתי סאסי.

אתי סאסי: שלום רב.

אתי סאסי: אז כמו שאריה התייחס לעניין, אני אמשיך את הדברים.

אתי סאסי: קודם כול, יש פה מתן אוטונומיה למנהלי בתי הספר לעשות ככל שביכולתם, על פי הכלים שיש להם.

אתי סאסי: עכשיו מה זה "הכלים שיש להם"?

אתי סאסי: אחד, אנחנו מדברים על למידה מחוץ לכיתה, בקבוצות יותר קטנות.

אתי סאסי: אנחנו מדברים על שעות פרטניות שיהיו גם בתוך הכיתה אבל גם מחוץ לכיתה.

אתי סאסי: אנחנו מדברים על למידה חוץ-בית ספרית, שגם ככה אנחנו מעודדים בתי ספר גם שלא נמצאים ברשויות אדומות או כתומות ללמוד בשטחים פתוחים בכלל באופן שגרתי.

אתי סאסי: אני חושבת שזה נכון לתלמידים במיוחד בתקופה הזאת.

אתי סאסי: וכלים נוספים שניתנו למנהלי בתי הספר הם אלה: אחד, יש שעות למנהל מחוז, שעות בודדות, שבמידת הצורך ניתנות לבתי ספר שזקוקים לכך.

אתי סאסי: מדובר בשעות דינמיות כדי לאפשר תוספת כוח אדם, כדי לצמצם מגעים.

אתי סאסי: וכמוצא האחרון, אני מדגישה, כמוצא האחרון – בחינוך היסודי מאוד חשוב לנו שהתלמידים יגיעו פיזית לבית הספר – כמוצא האחרון יהיה ניתן לקיים למידה משולבת או למידה מרחוק.

סימון דוידסון: מה זה אומר "למידה משולבת"?

שרן השכל: הלמידה המשולבת זה מה?

שרן השכל: חצי כיתה בחוץ וחצי בכיתה?

אתי סאסי: למידה משולבת – לא שמעתי אתכם, דיברתם ביחד.

שרן השכל: מה זו למידה משולבת?

שרן השכל: האם זה שמחצית פרונטלית ומחצית הכיתה בזום?

אתי סאסי: למידה משולבת יכול להיות בכמה אופציות.

אתי סאסי: היא יכולה להיות מספר ימים בבית הספר ומספר ימים מרחוק.

אתי סאסי: היא יכולה להיות חלק מהתלמידים מקרוב וחלק מהתלמידים מרחוק.

אתי סאסי: שוב אני מדגישה ואומרת, אנחנו מדברים רק על כיתות ה' ומעלה, על חינוך היסודי, כי כל שאר הכיתות כן נמצאות בבית הספר.

אתי סאסי: ואנחנו מדברים על זה שזה מוצא האחרון, למידה מרחוק או חצי כיתה בבית וחצי כיתה בבית הספר.

אתי סאסי: לאור השנה שעברה, הרבה מאוד מהימים בכיתות ה', ו' היו מרחוק, וזה לא משהו שאנחנו רוצים לחזור אליו.

סימון דוידסון: נכון.

אתי סאסי: ולכן יש פה כלים נוספים למנהל בית ספר, לא כמו הכלים שהיו בשנה שעברה, שהיו או קפסולות או רק חצי כיתה מקרוב ומרחוק, אלא יש פה באמת שלל אפשרויות למנהל בית הספר.

אתי סאסי: והאוטונומיה עוברת למנהל בית ספר, כדי שהוא יחליט בהתאם למרחבים שיש לו, בהתאם לכוח אדם שיש לו, בהתאם למספר התלמידים שנחשפו למאומת וכמה תלמידים מבודדים וכו'.

אתי סאסי: כל הנתונים, בסופו של דבר, מי שמכיר הכי טוב ונמצא קרוב לשטח הוא מנהל בית הספר.

שרן השכל: האם הוא יכול לקבוע, אתי, שבכל יום הוא יבצע בדיקה?

אתי סאסי: למנהלי בתי הספר אין את הסמכות לדרוש מההורים כל יום בדיקה.

אתי סאסי: משרד החינוך החליט כמובן, כפי שאריה ציין, לפני פתיחת שנת הלימודים כל תלמיד עבר בדיקה.

אתי סאסי: גם מי שלא עבר, נכנס בסופו של דבר.

אתי סאסי: לשמחתנו, אנחנו שומעים שרוב ההורים כן ביצעו בדיקה.

אתי סאסי: אבל אנחנו לא יכולים, מנהל בית ספר לא יכול להחליט עבור ההורים.

אתי סאסי: זו יכולה להיות אולי יוזמה כיתתית, של ההורים, אבל עוד לא שמעתי על יוזמה כזאת.

אתי סאסי: אני מניחה שלאור המבצע הגדול הזה שהיה, שמשרד החינוך ביחד עם השותפים קיים, אני מניחה שבהמשך תהיינה החלטות אם לקיים את המבצע הזה גם אחרי סוכות וגם אחרי חגים גדולים או כמובן, לחלופין, תוכנית מגן חינוך שיכולה לתת מענה מצוין עבור בתי הספר, למנוע מצבים - - -

שרן השכל: אני אומר לך, אנחנו פשוט קצת מנסים להבין משום שיש לנו 80%, מעל ל-80% מהרשויות הן אדומות וכתומות.

יוסף טייב: יש לנו פה שאלה נוספת שבהמשך למה שאת אומרת, גברתי, ש-30% - - -

שרן השכל: רגע.

שרן השכל: עוד לא אמרתי אבל.

יוסף טייב: לא.

יוסף טייב: את אומרת על הערים האדומות.

שרן השכל: כן.

יוסף טייב: איפה הן נמצאות?

יוסף טייב: יש לנו 30% בערך, כי על התלמידים החרדים לא קיבלנו שום דיווח מאז שפתחנו את שנת הלימודים, כלום - -

שרן השכל: כן.

יוסף טייב: - - הם אינדיקציה גדולה לדברים נוספים.

שרן השכל: רוב הסיכויים שזה יותר מ-80%.

יוסף טייב: אוקיי.

יוסף טייב: אולמות ספורט, ששם זה לא דבר מפותח בדברים האלה.

שרן השכל: זאת אומרת שכמעט מדינה שלמה צריכה לפעול על פי מתווה שלא מעוגן בתקנות, שלא מסמיך את מנהלי בתי הספר לעשות בדיקות יומיות.

שרן השכל: זאת אומרת, מנהל בית הספר יכול לחשוד, בתוך עיר אדומה, שבכיתתו הגיעו שלושה ילדים חולים משום שהוא שומע אותם משתעלים אבל ההורים לא רצו לקחת אותם לבדיקה, והוא כמנהל לא יכול לחייב את אותם תלמידים בכיתה להגיע עם בדיקות יומיות.

שרן השכל: כאילו, האם נותנים שיקול דעת או לא נותנים שיקול דעת?

שרן השכל: קשה לי.

אימאן ח'טיב יאסין: לא רק זה.

אימאן ח'טיב יאסין: וגם זה שמדברים על זה שאחרי החגים יתחילו בכל התהליך.

אימאן ח'טיב יאסין: חשוב לנו לזכור שיש 20% מהאוכלוסייה שבתקופה של החגים עובדת ולומדת רגיל.

אימאן ח'טיב יאסין: וצריך להתחיל איתה כדי להספיק.

שרן השכל: האם התקיים שיח פתוח עם ראשי הערים והסבירו להם לעומק את הכלים שניתנים להם?

שרן השכל: אני ארצה לשמוע אולי את מיכל מנקס שמייצגת אולי את הרשויות המקומיות כדי לשמוע אם הם בכלל נערכו לכך.

תמי סלע: ברשותך, אני יכולה להגיד מילה?

שרן השכל: כן.

שרן השכל: היועצת המשפטית, לאחר מכן – רגע, מי ביקש ממני?

שרן השכל: דוידסון.

תמי סלע: חשוב לי לומר בהקשר הזה של הנחיות או המתווים שהתוצאה שלהם היא שכיתות לא מגיעות פיזית לבית הספר, להבדיל מכל מיני מקרים של למידה בשטחים פתוחים בבית ספר או צמצום קבוצות, שעל זה אולי יש יותר מקום באמת לשיקול דעת, שפתוח והנחיות.

תמי סלע: אבל השארת כיתות בלימודים מרחוק, אני לא רואה איך זה משהו שניתן לאפשר אותו בלי שיש הוראות מסמיכות בתקנות.

תמי סלע: החוק, חוק המסגרת קובע במפורש בסעיף של מוסדות חינוך אילו דברים מחייבים הוראות בתקנות, שהמשמעות של זה היא גם פיקוח פרלמנטרי וגם דיון ציבורי פתוח וגם בעצם שהממשלה כולה שותפה לגיבוש המתווה הזה.

תמי סלע: גם בתקנות הקודמות שהיו לנו כל ההוראות לגבי קפסולות ולגבי אפשרות לקבוע לימודים מרחוק.

תמי סלע: פה כרגע זה רק לגבי ח'–י"ב ברשויות אדומות עם ה-70%.

תמי סלע: זה הדבר היחיד.

תמי סלע: השאר אולי יכול להיות גמישות לגבי ההתנהלות, הקבוצות, אבל כולם מגיעים.

תמי סלע: למעט הסגירה מטעמים של מניעת הדבקה או חקירה שאת זה כרגע יש, אני לא רואה איך יש סמכות לעשות את זה.

שרן השכל: ואיך לא מסמיכים לעשות בדיקות יומיות כאשר למנהל בית ספר יש חשד, בעיר אדומה, שיש אצלו אחוזי תחלואה גבוהים אבל המספרים לא מגיעים אליו?

אפרת אפללו: ברשויות אדומות וכתומות אנחנו כבר במגזר הערבי ערוכים להתחיל.

אפרת אפללו: במגן חינוך, כאמור, צריך הסכמת הורים כי בדיקות הן לא חובה.

אפרת אפללו: צריך הסכמת הורים של מעל 75% להתחיל.

אפרת אפללו: אנחנו כבר ערוכים ומוכנים מבחינה אופרטיבית ברשויות אדומות וכתומות במגזר הערבי כבר בחודש הזה.

אפרת אפללו: ומתחילת אוקטובר בכל הרשויות אדומות וכתומות בבתי ספר יסודיים.

אפרת אפללו: זאת אומרת, אנחנו כן נעשה בדיקות PCR פעם בשבוע במטרה באמת לצמצם את התחלואה.

אימאן ח'טיב יאסין: מתי אמורים להתחיל?

תמי סלע: אבל מה הם המקורות המשפטיים לגבי הסמכות להורות בצורה הזאת בלי - - -

שרן השכל: כן.

שרן השכל: איך יכול להיות שאין התייחסויות בתקנות?

שרן השכל: אתם יודעים, בגרמניה, סיפור לי, הם נערכו.

שרן השכל: המורה בתחילת היום מגיעה ועורכת בדיקה מהירה לכל התלמידים שלה.

שרן השכל: יש לה 25, 30 תלמידים בכיתה.

יוסף טייב: אי-אפשר להשוות.

יוסף טייב: אנחנו תרבות אחרת.

יוסף טייב: השוואות עם נתונים.

שרן השכל: הם פותחים את היום, מתחילים את זה ככה עם בדיקה-בדיקה.

שרן השכל: חבר'ה, השאלה היא באילו מצבים זה.

יוסף טייב: יישובים אדומים, קודם כול, נזהה אותם.

יוסף טייב: איפה היישובים האדומים האלה?

שרן השכל: עיר אדומה שיש בה ספציפית אחוזי תחלואה מאוד מאוד גבוהים, זה בכל זאת - - -

יוסף טייב: איפה זה נמצא אבל, חברת הכנסת השכל.

יוסף טייב: איפה זה נמצא, היישובים האדומים?

יוסף טייב: אנחנו יודעים היום מה הם היישובים האדומים.

שרן השכל: 40% זה היישובים האדומים.

סימון דוידסון: תתפלא, גם נתניה גם כפר סבא.

יוסף טייב: כפר סבא לא אדומה.

סימון דוידסון: הייתה אדומה.

סימון דוידסון: אולי עכשיו היא לא אדומה.

סימון דוידסון: אבל נתניה אדומה.

תמי סלע: נושא הבדיקות – אני לא דיברתי על נושא של הבדיקות.

תמי סלע: זה גם משהו שמחייב הסמכה.

תמי סלע: כרגע זה הכול וולונטרי.

שרן השכל: אוקיי.

שרן השכל: חבר הכנסת דוידסון, בבקשה.

סימון דוידסון: אני רוצה שקודם כול אנחנו נצא מהבחנה ומחשיבה שאנחנו, חברי הוועדה, אם אני לא טועה, רוצים למצוא פתרון שכמה שיותר תלמידים יהיו בבית הספר.

סימון דוידסון: ככה אני מרגיש.

אימאן ח'טיב יאסין: ככה צריך.

סימון דוידסון: ואנחנו מגיעים לאיזשהו דיון שהוא בעיקר עם משרד המשפטים בנושא של: תלמידים בערים אדומות, מתחת ל-70%, לא יכולים להגיע לבית ספר, וכולם בעצם עומדים בחוץ.

סימון דוידסון: ומצד שני, אני שומע את הגברת בזום כמה זה אידיאלי, הכול אידיאה, נותנים למנהלים פתרונות.

סימון דוידסון: אז ללמוד בחוץ זה לא פתרון, כי עוד מעט יהיה גשם ומאוד חם ויש בתי ספר – אני הסתובבתי, ואני בטוח שגם אתם.

אימאן ח'טיב יאסין: שאין להם חוץ.

סימון דוידסון: שאין להם איפה לשבת בחוץ ויושבים מתחת לשמיים, חום אימים, מזיעים.

סימון דוידסון: אי-אפשר ללמוד בחוץ, קודם כול.

סימון דוידסון: זה דבר שצריך להבין.

סימון דוידסון: אי-אפשר ללמוד בחוץ.

סימון דוידסון: זום זה אאוט.

סימון דוידסון: אנחנו לא רוצים זום, נכון.

סימון דוידסון: גם משרד החינוך לא רוצה, גם התלמידים.

סימון דוידסון: זה לא מצליח.

אימאן ח'טיב יאסין: גם יש הרבה תלמידים שאין להם אפשרות אפילו ללמוד בזום.

אימאן ח'טיב יאסין: אין להם תשתיות.

סימון דוידסון: צריכים לחשוב באמת על פתרון שכמה שיותר תלמידים יגיעו לבית הספר.

סימון דוידסון: ואני מבין שיש פה נושא משפטי, שאי-אפשר להחריג ילדים שלא עשו חיסון.

סימון דוידסון: אבל בסוף אנחנו רוצים שרוב התלמידים יעשו חיסון.

סימון דוידסון: על ידי זה שהתלמידים המחוסנים יהיו בבית ספר, זה יגרום כך שהתלמידים שלא התחסנו יעשו חיסונים וגם יהיו בבית ספר.

סימון דוידסון: אבל זה שכל התלמידים יהיו מחוץ לבית הספר, בבית, זה לא יעודד את הלא מחוסנים.

סימון דוידסון: החשיבה הזאת מוטעית.

סימון דוידסון: זה לא יעודד אותם.

סימון דוידסון: אנחנו רוצים שאחרי החגים כמה שיותר תלמידים ילמדו בבית הספר, ולא בזום, ולא בחוץ, ולא במגרש.

סימון דוידסון: ילמדו בבית הספר.

סימון דוידסון: צריכים למצוא לזה פתרונות.

סימון דוידסון: כך אני מרגיש.

סימון דוידסון: אתם חושבים אחרת?

אמילי חיה מואטי: אני פשוט מרגישה חובה לציין שאנחנו, גם הדרג הנבחר בחדר, מאוד מעריך ואוהד את העבודה שלכם ואת זה שאתם כל כך מתאמצים.

אמילי חיה מואטי: תודה.

שרית חאיק שפיגלשטיין: מר אריה מור מבקש להוסיף כמה דברים, אם אפשר.

שרן השכל: בסדר.

שרן השכל: אני רק אתן לחבר הכנסת קינלי גם כן את האפשרות לתגובה.

שרן השכל: ואני רוצה גם, לפני שהוא מגיב לנו, להעלות גם את מיכל מנקס שנמצאת איתנו בזום לאחר מכן כדי לדבר איתנו ולהסביר לנו אם הייתה איזושהי הכנה מוקדמת ושיח עם ראשי הרשויות.

יהודית גידלי: את זוכרת - - -

שרן השכל: אה, אוקיי.

שרן השכל: עכשיו?

יהודית גידלי: כן.

שרן השכל: אז שנייה.

שרן השכל: לפני שאתן את רשות הדיבור לחבר הכנסת משה טור פז, אנחנו נצא להפסקה של חמש דקות.

שרן השכל: הפסקה קצרצרה.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: אני מחדשת את ישיבת הוועדה.

שרן השכל: צוהריים טובים לכולם.

שרן השכל: נמשיך מן המקום שבו הפסקנו.

שרן השכל: חבר הכנסת משה טור פז, בבקשה.

משה טור פז: אני מבקש כאן, ההערה הזאת נשמעה גם קודם וחברי סימון דוידסון דחף לכיוון הזה: אחד מן ה-Game changers בהקשר הזה הוא סיפור החינוך הווירטואלי.

משה טור פז: כלומר אנחנו יודעים שאנחנו לא מרוצים ממה שקרה בחינוך הווירטואלי בשנה וחצי הקודמות ויחד עם זאת, בסט הכלים שהזכיר פה אריה מור נזכר החינוך הווירטואלי במקרה שבו אי אפשר לפתוח כיתה או שכבה.

משה טור פז: כלומר, למידה בחוץ, למידה וירטואלית וכולי.

משה טור פז: אני שואל את עצמי אם אנחנו לא צריכים כאן בוועדה בהמשך, לקראת עדכון התקנות ב-28, לבקש לשמוע ממשרד החינוך איפה הוא שם את החינוך הווירטואלי בצורה קצת יותר מדויקת, אסביר: אם למשל נחשוב שברשות אדומה – וכאמור הנתון ששמענו היום מחדש לנו מאוד, שהרשויות האדומות והכתומות הן יותר מ-80% מן המערכת – החינוך הווירטואלי ישמש פתרון לתלמידים הלא מחוסנים או למחלימים או לבדוקים אבל שאר הכיתה תוכל ללמוד, כפי שציין חבר הכנסת דוידסון.

משה טור פז: גברתי היושבת-ראש, את שאלת את משרד הבריאות שאלה על התלמידים שלומדים מרחוק.

משה טור פז: בואו ניקח את זה עוד צעד.

משה טור פז: אם 70% מן הכיתה מחוסנת מה קורה עם 30% האחרים?

משה טור פז: אנחנו מצפים ממשרד החינוך לאפשר להם גם כן ללמוד.

משה טור פז: יכול להיות שאפשר להרחיב את התפיסה הזו.

משה טור פז: יכול להיות שאפשר לומר: חברים יקרים, בואו תיערכו לכך שילדים שהם לא מחוסנים, מחלימים או עם בדיקה – הכיתה תמשיך ללמוד כרגיל והם ילמדו מרחוק.

שרן השכל: 50% כך ו-50% כך.

משה טור פז: עד גבול מסוים.

משה טור פז: נכון שזו הלמידה הכי מסובכת, אבל אנחנו שואפים שיהיו כמה שיותר תלמידים שלומדים בכיתה, וחברי דוידסון אמר את זה.

משה טור פז: תיערכו לכך.

שרן השכל: הפערים שיכולים להיווצר כשמחצית מתלמידי ישראל ילמדו ומחצית מתלמידי ישראל לא ילמדו הם פערים בלתי נתפסים.

משה טור פז: לכן חשוב שנשמע מן המשרד כיצד הם רואים את זה.

אמילי חיה מואטי: אולי פשוט צריך להחתים, כפי שהציע פרופ' חגי לוין, על טופס סירוב חיסונים ולמצוא לאנשים האלה פתרונות.

אמילי חיה מואטי: זה עדיף מאשר להתעורר בכל בוקר לרעיון אחר שקיים או לא קיים במאגר הזה.

שרן השכל: אל תשכחי שבסופו של דבר מערכת החינוך היא גם מערכת חברתית.

אמילי חיה מואטי: בוודאי אבל את מסכימה איתי שיש בעיה עם זה שכיתה שבה 10% מסרבים שהתחסן או 5%, כשזה משליך על 95% מן הכיתה - - -

שרן השכל: אז לא צריכה להיות בעיה.

שרן השכל: במצב שבו אין תחלואה עולה ואין מספר גדול מאוד של חולים קשים ורוב האוכלוסייה מחוסנת, גם אם יש כאלה שמתנגדים או לא יכולים להתחסן הם יכולים ללמוד כרגיל, אין שום בעיה.

שרן השכל: הבעיה העיקרית כרגע והמגבלות שאותן אנחנו שמים היא בגלל מצב החירום שבו אנחנו נמצאים, בגלל שבתי החולים עלולים להגיע לתפוסה כל כך גדולה שהם יצטרכו להתחיל לבחור את מי מנשימים ואת מי לא.

שרן השכל: לשם אנחנו לא מעוניינים להגיע.

שרן השכל: אנחנו צריכים לפעול עכשיו כדי למנוע את זה משום שבסופו של דבר הילד, המחלה לא קשה לו, אצל רובם, לא כולם אבל רוב הילדים לא נמצאים בסכנת חיים.

שרן השכל: אגב, רק בשבוע שעבר היה מקרה של תינוקת חולה בת שלושה חודשים, מקרה מאוד מאוד קשה, אז חשוב לומר שזה לא כולם, אבל רובם.

שרן השכל: לכן במקומות האלה אין סכנה מבחינת הלימודים.

שרן השכל: הבעיה היא מה עם ההורים – הילדים עלולים להדביק את ההורים ואת הסבים והסבתות.

שרן השכל: פה יש סכנת חיים אמיתית.

שרן השכל: זה קשה, אנחנו צריכים ללמוד איך אנחנו מאזנים את הדבר הזה כדי להוריד את התחלואה.

שרן השכל: כאשר נרד לתחלואה סבירה אז המדינה תוכל להיות פתוחה, עם מערכת חינוך רגילה, בלי תווים ירוקים ובלי מגבלות.

שרן השכל: זו צריכה להיות משימה של כולנו.

שרן השכל: אי אפשר להשאיר פרצות, מצד אחד, ואי אפשר למנוע מתלמידים את הלימודים, מצד שני.

שרן השכל: זו העבודה הכל כך קשה שיש לנו פה בוועדה, למצוא את האיזון הנכון ביניהם.

תמי סלע: אני יכולה להוסיף על זה שבאמת כל הזמן בהקשר של התו הירוק עושים את האבחנה בין תחומים – בין תחומים שהם פנאי, שהם בונוס, שהם לא הכרחיים בחיי היום-יום שלנו, ששם כן יש מוכנות להכניס את התו הירוק יותר, ובין תחומים כמו חינוך, בריאות, מסחר, חנויות, ששם כל אדם יכול להיכנס, ואז יש את הצד שהמדינה לא מחייבת אדם להתחסן אלא רק יש לזה איזשהן משמעויות.

תמי סלע: אז המשמעויות צריכות להיות באזורים שהם לא הזכויות הכי בסיסיות שלו, לא הזכויות החברתיות הבסיסיות של אדם ושל ילדיו.

תמי סלע: פה זה עוד יותר מורכב – זה גם הזכות לחינוך, שהוא מן התחומים שאנחנו תופסים אותם - - -

אמילי חיה מואטי: אבל אין גבול לוויכוח הזה, האם הזכות לסכן חיים של אנשים אחרים היא זכות אלמנטרית.

תמי סלע: אלה באמת תמיד האיזונים ואז, כפי שאמרה היושבת-ראש, מה הסיכון לבריאות ולחיים, מה מצב התחלואה הכללי, עד כמה אנחנו פוגעים בשוויון בין תלמידים ובזכות שלהם לחינוך.

תמי סלע: אפרופו זה, עלה פה קודם ואני שוב אומרת - - -

שרן השכל: יש פה גם דיון פילוסופי עמוק מאוד, על זכות האדם על גופו אל מול הזכות לחיים, כלומר אנשים שמסכנים את חייהם.

שרן השכל: אבל זכות האדם על גופו – נדרשת הצדקה מאוד מאוד מאוד חריפה כדי לפגוע בה.

אמילי חיה מואטי: אם כי אני תמיד חושבת שחיי אדם קודמים לזכויות אדם.

שרן השכל: השאלה היא איפה את שמה את האיזון.

שרן השכל: יש תאונות דרכים.

שרן השכל: האם עכשיו את מכריחה אנשים לנהוג עם מלווה שיש לו ותק של 20 שנים משום הסכנה לתאונות דרכים והסכנה לחיים?

שרן השכל: איפה אנחנו מוצאים את האיזון הזה?

אמילי חיה מואטי: הדוגמה היותר רלוונטית היא לדבר בטלפון בזמן נהיגה.

אמילי חיה מואטי: האם זה לא זכותו של האינדיבידואל לדבר בטלפון בעת נהיגה?

אמילי חיה מואטי: התשובה היא שככל הנראה לא כי הוא מסכן חיים של אחרים.

שרן השכל: בטקסס אתמול נערך דיון ער והתחילו לשנות את ההגבלות.

שרן השכל: הזכות לחיים של תינוקות – האם הפלות הן מותרות או אסורות, משום שיש פה כבר יצור חי ואתה למעשה הורג אותו.

שרן השכל: איפה את מעבירה את הגבול?

אמילי חיה מואטי: הדוברת של ביידן נתנה תשובה יוצאת מן הכלל בטיעון הזה.

אלון טל: את לא רוצה ללכת לשם.

שרן השכל: הזכות של אדם על גופו והזכות לחיים – יש פה דיון פילוסופי מאוד מאוד עמוק.

שרן השכל: כל נגיעה בדבר הזה יש לה השלכות אדירות.

שרן השכל: אנחנו צריכים פה בוועדה למצוא את האיזון הנכון בין היכולת לשמור על כלל אזרחי ישראל, וזה מה שאנחנו עושים: אנחנו מעודדים את החיסונים, אנחנו מבצעים בדיקות, אנחנו מגבילים בתקנות ספציפיות, לבין היכולת שלנו לחיות חיים, להחליט את ההחלטות על הגוף שלנו, על החיים שלנו.

אמילי חיה מואטי: אם כי אני בהחלט חושבת שנבחרי ציבור צריכים לגלות אומץ ולגעת בנושאים האלה גם כשהם רגישים.

תמי סלע: אני חייבת להגיד שיש פה איזו מחלוקת, שאולי לא מספיק הובהרה, בין נציגי הממשלה, לפחות לפי התפיסה שלי של הסמכויות לפי החוק.

תמי סלע: ההוראות שהבנו שיש אותן בהנחיות – כפי שעשו לגבי כיתות ח'–י"ב ואמרו מתי ניתן להורות להם ללמוד בזום מרחוק ולא להגיע לבית ספר, והבנו שהשאירו פה סמכויות למנהלים לעשות את זה לגבי שכבות נמוכות יותר ברשויות אדומות וכתומות, כפי שאני רואה את החוק, וגם היועצת המשפטית שהחלפתי אותה, שהתייעצתי איתה בהפסקה, זה חייב להיות משהו שמעוגן.

תמי סלע: גם אם זה הסדר שנותן בסוף סמכות למנהל בית הספר ומתווה את שיקול הדעת שלו זה צריך להיות מבוסס על הוראות בתקנות כי ההוראה לכיתה לא להגיע לבית הספר היא דבר דרמטי מאוד שפוגע בזכות לחינוך, בחוק לימוד חובה.

תמי סלע: אלה דברים בסיסיים.

משה טור פז: הייתי מוסיף שם את ועד ההורים.

משה טור פז: אני חושב שההחלטה פה – וזה גם צריך להיות מעוגן בתקנות – צריכה להתייחס למקומו של ועד ההורים, שהוא גם סטטוטורי במשרד החינוך.

שרן השכל: זה תלוי מאוד באיזה רשויות מקומיות.

שרן השכל: אם אנחנו סומכים על המנהלים ומבינים שהם מכירים הכי טוב ויודעים לנהל את הסיטואציה בצורה המיטבית, ויש את הפיקוח של ראשי הרשויות המקומיות – יש אזורים בארץ, ודיברנו על זה לגבי אזורים ספציפיים מאוד, שם ההורים לא רוצים לחסן את הילדים.

שרן השכל: יש שם אחוזי תחלואה גבוהים, אלה ערים אדומות.

שרן השכל: אנחנו רואים מה קורה בפזורה הבדואית כרגע.

שרן השכל: כאשר אתה נותן פה את האפשרות להתערבות גם של ההורים, לאן אתה מושך את זה?

משה טור פז: לכן גבולות הגזרה ברורים, אבל משרד החינוך נתן להורים מקום למשל בקביעת תשלומי ההורים, הוא נתן להם אפילו קופה משלהם, קופת הורים, שחלק מן החינוך ממומן בחוק על ידה.

משה טור פז: אני בעד, כפי שאמרה היועצת המשפטית, שיהיו גבולות גזרה, שנגיד: בזה הורה לא מתערב.

משה טור פז: אבל למשל בשאלה של שיקול הדעת ברשות אדומה, כאשר יש 70%, ועכשיו המנהל יכול לבחור מתוך סל הפתרונות, שזה למידה מרחוק, למידה בחוץ או מה שאני הייתי רוצה: למידה בכיתה עם בדיקה, כאן לוועד ההורים של הקהילה יש בעיניי משמעות גדולה מאוד.

אלון טל: חשוב להדגיש, יש פה ציר.

אלון טל: מצד אחד, יש אינטרסים קולקטיביים, ומצד שני, יש זכויות פרטיות.

אלון טל: בזמן משבר בריאותי כמו עכשיו אני חושב שהוועדה הזאת נמצאת חזק מאוד על הציר הזה לעניין האינטרס הציבורי להיות בריאים.

אלון טל: אני חושב שאלה הן ההחלטות שלנו.

אלון טל: נכון שאנחנו מנסים לחבר, אבל בגדול, הדחיפה צריכה להיות בתקופת משבר.

אלון טל: כן, האינטרסים הציבוריים גוברים.

שרן השכל: אנחנו מבקשים להביא את כל הסמכויות שיש למנהלים בתקנות משום שהם לא יכולים לקבוע שהם סוגרים מוסד לימוד שלא לפי סמכות שניתנת להם מתוקף תקנות.

תמי סלע: גם אם לא כל המוסד, שתלמידים ילמדו מרחוק.

שרית חאיק שפיגלשטיין: אני לא כל כך מבינה את השאלה.

שרן השכל: האם מבחינה משפטית מנהל בית ספר יכול להחליט שהוא עושה לימודים מרחוק לכלל בית הספר?

שרית חאיק שפיגלשטיין: ייתכן שבמקרים בערים כתומות ואדומות, שאי אפשר לקיים בהן מתווה מעורב של למידה מרחוק של כיתות מסוימות, כאשר בכלל בית הספר יש תחלואה גורפת – זה נשמע כמו מקרים חריגים מאוד.

שרן השכל: את אומרת שייתכן מבחינה משפטית – אנחנו כבר שבוע מאז פתיחת שנת הלימודים.

שרן השכל: לפי הייעוץ המשפטי של ועדת החינוך למנהלים אין באמת סמכות אמיתית להחליט על לימודים מרחוק במצב של עיר אדומה, ואתם עדיין שואלים את השאלה המשפטית: ייתכן, אולי.

שרן השכל: יש או אין סמכות?

שרן השכל: הרי אלה דברים שהייתם צריכים לדון בהם במשך שלושה שבועות.

שרית חאיק שפיגלשטיין: בכיתות ח'–י"ב יש להם סמכות כזאת.

שרן השכל: בגלל שהם פה בתוך התקנה, אתם הכנסתם אותם אל תוך התקנות.

שרית חאיק שפיגלשטיין: מכיתה ה' ומעלה, כמוצא אחרון ובמקרים מאוד מאוד חריגים הם יכולים.

שרן השכל: על סמך מה?

תמי סלע: על סמך מה?

תמי סלע: באיזו סיטואציה?

תמי סלע: מה המתווה לשיקול הדעת?

תמי סלע: הילדים לא מבודדים, הם לא חולים.

תמי סלע: על סמך מה יגידו להם להישאר בבית?

תמי סלע: יש להם זכות להגיע לבית הספר.

תמי סלע: יכול להיות שצריך הסדר, אבל זה מצריך דיון ציבורי, זה משהו מוגבל בתוקף.

תמי סלע: צריכה להיות החלטה של הממשלה.

שרית חאיק שפיגלשטיין: ההסדר לא יכול לרדת לרזולוציות של כל מקרה ומקרה פרטני.

שרן השכל: אנחנו לא מדברים על כל מקרה פרטני, אנחנו לא מביאים עכשיו את המקרה של בית הספר של הבת של חברת הכנסת מואטי על מה שהיה הבוקר.

שרן השכל: אנחנו מדברים על 80% מבתי הספר – זה אפילו לא מיעוט.

שרית חאיק שפיגלשטיין: עדיין 80% מבתי הספר מתקיימים ומלמדים בימים האלה.

שרן השכל: הם ברשויות אדומות וכתומות.

שרן השכל: אם המנהל אומר: יש פה התפרצות, אנחנו בסכנה, אני רוצה לעבור ללימודים מרחוק לכל כיתות א', ב' ו-ג', יש לו סמכות משפטית לעשות את זה?

שרית חאיק שפיגלשטיין: זה לא שאין לו סמכות משפטית.

שרן השכל: אני רוצה לדעת אם יש לו.

שרן השכל: האם הוא יסתבך משפטית משום שאתם לא הבאתם את התקנות לוועדה?

שרית חאיק שפיגלשטיין: משפטית צריך לבחון.

שרן השכל: הבחינה הייתה צריכה להיות לפני פתיחת שנת הלימודים.

שרן השכל: אני מגבילה את הדבר הזה בזמן ואני מבקשת שבתוך שלושה ימים אתם תביאו לנו הוראות מסודרות למנהלי בתי הספר.

שרן השכל: לא יכול להיות שבעוד חודש אם תהיה התפרצות חריפה אתם תגידו: אבל אנחנו נתנו למנהלים.

שרן השכל: ואז המנהלים יגידו לי: אבל לא נתנו לנו את הסמכות.

שרן השכל: אתם תגידו: אבל זה אפשרי, יש אפשרות כזו.

שרן השכל: אבל לא הנחו אותנו.

שרן השכל: אני לא מוכנה שיהיה מין פינג-פונג כזה בלתי ברור.

שרן השכל: חבר'ה, מדובר פה בחיי אדם.

שרן השכל: אנחנו מביאים פה מתווה שלם.

שרן השכל: איך יכול להיות שלא הבאתם את א'–ח'?

שרית חאיק שפיגלשטיין: כי לא הגענו לרזולוציות של כלל שיקולי הדעת.

שרן השכל: זו הבעיה.

שרית חאיק שפיגלשטיין: אריה מור ביקש עוד לפני ההפסקה לעלות בזום ולהסביר כמה נקודות בהקשר הזה.

שרן השכל: אני אשמח.

שרן השכל: בסך הכול אני יודעת שאתם עובדים מסביב לשעון והבאתם מתווה טוב, אבל המתווה הזה צריך לתת גם את הכלים החוקיים למנהלים לבצע את מה שאתם רוצים.

שרן השכל: אי אפשר לשלוח אותם כך לקרב בלי כלי נשק, וזה מה שעשיתם.

שרן השכל: אתם שולחים את המנהלים, אבל סמכות בחוק אין, פירוט מדויק אין.

שרן השכל: אם ההורה מחר יתחיל להתווכח עם המנהל: אתה לא תסגור לי את בית הספר, אני אתבע אותך בבית משפט – למה המנהל צריך להתמודד עם הדברים האלה?

שרן השכל: למה הוא צריך להתחיל להשיג ייעוץ משפטי בכל בית ספר?

שרן השכל: חבר'ה, זה 80% מן הרשויות המקומיות, והם כולם נמצאים במצב הזה.

תמי סלע: זה גם לא הגיע לדיון פה בוועדה.

אפרת אפללו: משרד הבריאות תומך ותמך ומאוד היה מעוניין כן להכניס את הנושא הזה לתקנות.

אפרת אפללו: ד"ר אלרעי פרייס ביקשה.

אפרת אפללו: משרד החינוך אמר שהוא יכול לנהל את זה והוא יכול לתת את ההנחיות למנהלים ולכן זה לא נמצא בתקנות.

אפרת אפללו: מבחינת משרד הבריאות זה היה צריך להיות בתקנות.

שרית חאיק שפיגלשטיין: אני מבקשת שאריה מור יעלה בזום, שיסביר את הנקודה הזאת מכיוון שהוא היה חלק מן השיח.

שרן השכל: לפני כן רציתי לתת את זכות הדיבור למיכל מנקס לומר דברים בעניין הרשויות המקומיות, ואז נעלה את אריה מור בזום.

שרן השכל: מיכל מנקס איתנו?

שרן השכל: לא.

שרן השכל: אני מבקשת לשמוע מישהו מן הרשויות המקומיות, נציג שיוכל לספר לנו אם היה שיתוף פעולה ואם כולם מעודכנים בסמכויות או ביכולות שיש להם.

נועה בן אריה: אני היועצת המשפטית של מרכז השלטון המקומי.

נועה בן אריה: צוהריים טובים לכולם.

נועה בן אריה: אני מבקשת להגיד משהו אחד.

נועה בן אריה: קודם כול, השלטון המקומי ומשרד החינוך מתואמים בהיבט של מתן הגמישות וחופש הפעולה בתוך הרשויות המקומיות על מנת לאפשר את כל חלופות הלמידה האופציונליות במקרים של רשויות אדומות וכתומות עם צורך לסדר את המסגרת אחרת.

נועה בן אריה: חשוב לומר שגם אם הוועדה סבורה שיש צורך לכלול את מסגרת שיקול הדעת הזאת במסגרת התקנות, חשוב שהיא לא תסתיים בסוף באיזו רשימה סגורה של סדר פעולות, סוגי פעולות וסוגי פתיחה שניתן לבצע ולקיים.

נועה בן אריה: מקום שבו בתוך התקנות אנחנו סוגרים רשימות סגורות ומגבילים כך את שיקול הדעת ואת הסמכויות של המנהלים בשטח הוא בדיוק המקום שבו אחר כך אנחנו מוצאים את עצמנו עם ידיים כבולות, במקום שבו אנחנו מסוגלים לפתח, ביחד עם המנהלים, ביחד עם משרד החינוך, חלופות יצירתיות ומאפשרות.

נועה בן אריה: לכן חשוב מאוד לומר שגם אם אנחנו רוצים לייצר איזו מגבלת-גג, שאומרת שהמוצא האחרון הוא למידה בזום, אז זאת אמירה שיכולה לגדור את שיקול הדעת בהיבט של סדרי עדיפויות, אבל לא לקחת את זה עכשיו למקום שבו אנחנו לוקחים את כל האופציות שנראות לנו כרגע כאופציות אפשריות ומכניסים אותן לאיזו רשימה בתקנות.

נועה בן אריה: זאת הנקודה שבה לעולם לא נדע איך עובד השטח ומה החלופות שהוא יכול לבצע.

נועה בן אריה: אנחנו בהחלט מכוונים לסייע בידי כל רשות מקומית שתפנה אלינו, גם במטה, גם במרכז השלטון המקומי, אנחנו עושים את זה כל הזמן ונעשה את זה גם עכשיו.

נועה בן אריה: אנחנו ננחה כל רשות מקומית למציאת חלופות במבני ציבור, במבני חינוך, בשטחים פתוחים, בחלופות אחרות, בשיתופי פעולה עם גופים נוספים שיאפשרו כניסה לתוך מרחבים וחללים שבהם אפשר יהיה לקיים למידה.

נועה בן אריה: אנחנו פועלים כל הזמן כדי לעזור לכל רשות מקומית אם היא לא מסוגלת לבד למצוא את הפתרונות, לעזור לה למצוא את הפתרון.

נועה בן אריה: אם אנחנו נוותר על הגמישות הזאת, אם אנחנו נוותר על היכולת של המנהלים וראשי הרשויות המקומיות לדעת מה נכון בשבילם באותה רשות כדי לקיים, עד כמה שניתן, את המערכת הזאת, אנחנו נפספס בגדול.

נועה בן אריה: הדבר הזה עלה לא פעם ולא פעמיים גם בשנת הלימודים הקודמת.

נועה בן אריה: מבקר המדינה בחן את עניין הלמידה במרחבים, גם כשהוא בחן את עניין החלופות, וראה שככל שצומצמו מרחבי הפעולה של הרשויות המקומיות והאוטונומיה לקחת את זה לניהול משותף ביחד עם מנהלי בתי הספר, עם גמישות מחשבתית ויצירתיות, אלה המקומות שבהם לא נמצא פתרון.

נועה בן אריה: לכן אני באמת קוראת לוועדה בשום שכל, ברגישות, לדעת מה אנחנו מכניסים אל תוך תקנות וגודרים ובמה אנחנו מאפשרים את הגמישות.

נועה בן אריה: באמת לדעת לסמוך על השטח.

נועה בן אריה: אנחנו מסוגלים למצוא פתרונות.

שרן השכל: תודה רבה, נועה.

שרן השכל: קודם כול, המטרה היא לתת סמכויות ככל שניתן לאותם מנהלים, לא רק למצוא את הפתרונות שייצר משרד החינוך אלא בכלל, פתרונות יצירתיים גם מחוץ לקופסה שיאפשרו שגרת לימודים.

שרן השכל: אבל על פי המתווה כרגע, קודם כול מבחינה חוקית אין למנהל הרבה סמכויות בכלל, כלומר הסמכויות הן מאוד מאוד מצומצמות.

שרן השכל: אפילו עניין של למידה מרחוק מבחינה משפטית לא בטוח שהוא יכול להיות בשיקול הדעת של המנהל.

שרן השכל: לכן המטרה היא להעניק לו את הסמכויות בחוק להכריע ולתת את אותם פתרונות יצירתיים.

שרן השכל: בנוסף לזה אנחנו שומעים, ויש בלבול ענק בין מנהלים – האם כל ראשי הרשויות המקומיות שוחחו עם מנהלי בתי הספר והם מודעים לכל הפתרונות שאותם הם יכולים לתת?

שרן השכל: האם הם ערוכים לכך?

שרן השכל: זו שאלה רצינית, משום שאנחנו שומעים מהמון מנהלים שהם לא מבינים מה הכלים שניתנים להם.

נועה בן אריה: קודם כול, ברור לחלוטין שאנחנו לא יודעים לומר באופן ודאי שכל ראש רשות מקומית במדינת ישראל שוחח עם כל מנהלי בתי הספר בשטח השיפוט שלו.

נועה בן אריה: אנחנו כן יכולים לומר שאנחנו מתדרכים גם את ראשי הרשויות המקומיות.

נועה בן אריה: משרד החינוך ואנחנו במשותף מנחים באופן שוטף ורציף את ראשי הרשויות וההנחיות יורדות לשטח למנהלים.

נועה בן אריה: במקומות שבהם אנחנו מזהים קושי, אלה מקומות שבהם אנחנו נכנסים לתמונה ומלווים את הדברים מקרוב יותר.

נועה בן אריה: אנחנו כן נדע לתדרך, אם צריך, לחזור ולרענן.

נועה בן אריה: מרכז השלטון המקומי מוציא עדכוני חדר מצב בתקופה הנוכחית, לפחות פעם, אם לא פעמיים, ביום.

נועה בן אריה: במקום הזה השלטון המקומי דואג לעדכן גם בנושאים הללו.

נועה בן אריה: אנחנו יכולים לעדכן גם בעדכוני חדר המצב אצלנו שהשלטון המקומי קורא לכל רשות ולכל מנהל שמרגיש צורך בסיוע, בתיווך, ביצירת הקשר הזה, אנחנו נאפשר את החיבור הזה ואת הצעת הפתרונות.

נועה בן אריה: אנחנו לגמרי בתמונה, אנחנו כל הזמן שם.

שרן השכל: מצוין.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: אני רוצה להעלות – יושב-ראש ועד ארגון ההורים לא יכול לעלות.

שרן השכל: הנציגה שלו, צופית גולן, היא הסגנית שלו, אמורה להיות בזום.

צופית גולן: אני רוצה להודות על הדיון החשוב מאוד.

צופית גולן: יש לנו כמה הערות שחשוב לנו שיישמעו, במיוחד בנוגע לתקנה 8.

צופית גולן: למורים ולאנשים שנכנסים אל תוך בתי הספר באו התקנות ואפשרו להכניס או תו ירוק או בדיקות.

צופית גולן: לתלמידים משום מה הסעיף הזה לא קיים, בתוך ה-70% לא נכללת אפשרות לבדיקות.

צופית גולן: כפי שציטטו את פרופ' חגי לוין, ואני חושבת שכדאי שהוועדה תשמע את הרעיון שלו, אפשר גם ללכת על הפתרון שצריך לחתום שלא רוצים בדיקות.

צופית גולן: לטענתו זה מצמצם דרסטית את כמות ההורים שלא רוצים חיסונים ואז קל יותר לתת מענה.

צופית גולן: אבל לא יכול להיות שאנחנו תלויים ב-70% הזה ולא נותנים עוד אופציה.

צופית גולן: מה שקורה כרגע – ועינב לוק ממשרד החינוך נמצאת איתנו – המצב הרגשי של הילדים, ששוב אני אזכיר, אין להם אפוטרופסות על עצמם, מי שקובע עבורם זה ההורים, ומי שצריך לעמוד בלחץ החברתי והרגשי זה הילדים, שמקבלים עכשיו חצים, שבגללך אנחנו לא לומדים או כן לומדים, אתה אשם, אתה לא אשם.

צופית גולן: זה לא פר, הילדים האלה עברו גיהינום בשנה וחצי האחרונות.

צופית גולן: כפי שנתנו לצוותי החינוך את אפשרות הבדיקות צריך להוסיף אותה גם עבור הילדים שלנו.

צופית גולן: לא יכול להיות שזה יהיה רק חד-חד ערכי לצוותים ולכל אדם אחר שנכנס לתוך המערכת.

צופית גולן: זה דבר אחד.

צופית גולן: דבר שני, בשכבות ח'–י"ב, עם כל הכבוד, לא כל כך לומדים כיתתית.

צופית גולן: לומדים שכבתית.

צופית גולן: כי אנגלית ומתמטיקה הם שכבתיים ומגמות זה שכבתי ויש הרבה מאוד דברים שהם שכבתיים.

צופית גולן: לכן לא הגיוני לדבר ברמת כיתה, כי אנחנו מוצאים את עצמנו עם מנהלים שאומרים: אוקיי, כיתה ח'1 תבוא לשלוש שעות אבל במתמטיקה ואנגלית היא בבית.

צופית גולן: הפיצול הזה לא הגיוני.

צופית גולן: חשוב שגם יהיו בדיקות חינם.

צופית גולן: אנחנו רוצים לאפשר לכל ילד – הזכירו פה את הזכות לחינוך, כל ילד זכאי לחינוך.

צופית גולן: אנחנו צריכים לתת להם את האפשרויות האלה ביחד עם בדיקות בחינם.

צופית גולן: דבר נוסף שאני רוצה להתייחס אליו שעלה פה בדיון הוא בנושא כיתות ה' ומעלה בערים אדומות, צמצום מגעים.

צופית גולן: באפשרות הזאת של זום, לא זום, למידה היברידית, משולבת, איך שקוראים לזה במשרד החינוך – אני רוצה שנשים לב אל מה שאמרו פה חלק מחברי הוועדה, מי הן הערים האדומות והכתומות שבעצם בהן מדובר.

צופית גולן: זה בעיקר רשויות שאין בהן מרחבים חיצוניים שאפשר ללמוד בהם, שאין תשתית של למידה מרחוק.

צופית גולן: נכון שזה עלה בשבוע שעבר בקטנה בוועדה, הייתי בדיון.

צופית גולן: בחינוך הערבי ובחינוך החרדי לא באמת קיימת האפשרות של למידה משולבת.

צופית גולן: עם כל המאמצים שהמשרד עשה, והוא עשה המון מאמצים, זה לא באמת אפשרי בתוך האוכלוסיות האלה.

צופית גולן: אז צריך לחשוב על פתרון אמיתי אפשרי, שמאפשר לכיתות ה', ו', ז' ברשויות אדומות כן להמשיך ללמוד בצורה אפקטיבית.

צופית גולן: אני מזכירה שהילדים בכיתות ו' ו-ז' הם ילדים שכבר שנה וחצי בבית, בלי מענה, בלי פתרון.

צופית גולן: אי אפשר להשאיר את זה עוד פעם פלואידי ברמה של: אם יש רשות חזקה היא תיתן מענה, ואם אין אז אין מענה.

צופית גולן: דבר נוסף, לגבי הכניסה של המבקרים החיצוניים – אתם העליתם את זה בוועדה ואנחנו שוב שואלים – מי אמור לבדוק את זה?

צופית גולן: האם מנהל בית הספר אמור בימי הסתגלות להתחיל לבדוק הורה-הורה?

צופית גולן: האם הוא אמור לבדוק באספות הורים הורה-הורה ולהיכנס לעימות הזה?

צופית גולן: זה עימות מיותר.

צופית גולן: צריך לחשוב על איזשהו פתרון הרבה יותר כוללני, הוליסטי, שנותן מענה גם רגשי, גם חברתי, ולוקח בחשבון את כל השכבות, למרות שבאמת נראה שעשו מאמץ גדול מאוד, אבל יש פה המון חורים.

צופית גולן: תקנה 8 היא מבחינתנו דבר שלא יכול להתקיים כפי שהוא עכשיו, חייבים לעשות בה שינוי.

צופית גולן: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה לך, צופית, על הדברים.

שרן השכל: האם יש לנו בכל בית ספר ממונה קורונה שאחראי על היישום של כל המתווה הזה?

משה טור פז: ביסודי ובחטיבת ביניים.

תמי סלע: אין להם חובה.

תמי סלע: החובה בתקנות היא בהשכלה גבוהה ובפנימיות בלבד.

שרן השכל: כפי שעשינו בהשכלה הגבוהה, שיש ממונה קורונה.

משה טור פז: השבוע יצא חוזר, שראיתי אותו בעיניי, שנותן לכל בית ספר תקציב, בבית ספר יסודי ובחטיבת ביניים, רשמי, לממונה קורונה.

שרית חאיק שפיגלשטיין: אפשר לתת לאריה מור לדבר?

שרית חאיק שפיגלשטיין: הוא יסביר גם על זה.

שרן השכל: בסדר גמור.

שרן השכל: תעלו בבקשה את אריה מור.

אריה מור: אשמח אם תיתנו לי חמש דקות.

אריה מור: שמעתי את כל הדיון הרחב ואת כל ההצעות של כולם ואני רוצה לעשות קצת סדר.

אריה מור: קופצים מנושא לנושא ולדעתי קצת לא רואים את התמונה הכוללת הרחבה.

אריה מור: אני מזכיר מה היה בשנה שעברה בערים אדומות וכתומות.

אריה מור: בערים אדומות וכתומות בשנה שעברה – אני מלווה את האירוע הזה כבר שנתיים באופן צמוד – ההחלטה הייתה שבכיתות ד' ומעלה לא לומדים בכלל.

אריה מור: לא הייתה שום אופציה אחרת.

אריה מור: אנחנו נמצאים באירוע אחר לגמרי, שאנחנו אומרים שבשלב ראשון כולם לומדים פיזית פרונטלית, מהסיבות שכולם אמרו כאן, כולל הנהגת ההורים הארצית וכולי.

אריה מור: אנחנו רוצים שילמדו פיזית פרונטלית.

אריה מור: עכשיו בואו נלך על נתונים ועל המבצעים שקורים כרגע כדי לראות את התמונה הכוללת.

אריה מור: גני ילדים בערים אדומות וכתומות – זה המתווה, לומדים באופן מלא ללא שינוי.

אריה מור: בכיתות א'–ד' לומדים באופן מלא ללא שינוי, לא משנה אם ערים אדומות או כתומות, אין צורך פה בשום למידה בחוץ במרחבים נוספים.

אריה מור: בכיתות י"א–י"ב – 70%.

אריה מור: אני אומר לכם נתון כרגע: בכיתות י"א–י"ב שלנו, בגילאי 16–18, פטורי הבידוד כבר הגיעו ל-89.9%.

אריה מור: אז יכול להיות שיש כיתה פה, כיתה שם שבהן הילדים פחות מחוסנים ופחות פטורי בידוד, אבל הם כבר נמצאים בנתון של 90%.

שרן השכל: 90% מן התלמידים למעשה פטורי בידוד, כלומר או שהם מחוסנים או שהם חלו, בגילאי 16–18.

סימון דוידסון: מצוין, יופי.

אריה מור: בגילאי 16–18.

אריה מור: יש לנו את הפילוח לפי כיתות ולפי שכבות.

אריה מור: אבל בגדול המספר מדבר כרגע, לגבי מחלימים ומחוסנים, על 89.9%.

אריה מור: לגבי כיתות ז'–י', גילאי 12–16, שזה האוכלוסייה שהייתה לפני שלושה שבועות ב-25% מחוסנים.

אריה מור: בליץ של מבצע התחסנות בכל רחבי הארץ, שקורה גם בימים אלה, בשעות אלה, גם בבתי הספר, העלה את הנתון, וד"ר אפרת אפללו יכולה להעיד על כך, היא נמצאת שם לידכם, מ-25% עלו ל-58% שקיבלו חיסון ראשון.

אריה מור: כלומר ה-58% האלה נמנים בתוך ה-70% שנדרשים לטובת הלמידה בערים אדומות.

שרן השכל: באילו אזורים בעיקר אתה רואה שלא מתחסנים?

אריה מור: אנחנו רואים שבאוכלוסיות המוחלשות יותר, לשם ביחד עם פיקוד העורף אנחנו מפנים את הניידות.

אריה מור: מחוזות משרד החינוך, מנהלי בתי הספר מבקשים ניידות, משיגים את אישורי ההורים והניידות מגיעות לחסן בבתי הספר, במרכזים העירוניים.

אריה מור: בשבוע החולף, בשלושת הימים מאז פתיחת שנת הלימודים חוסנו 5,000 תלמידים ורשומים לימים הקרובים יותר מ-10,000 תלמידים להתחסן.

אריה מור: אנחנו רואים פה כיוון מאוד מאוד ברור.

אריה מור: אני חושב שזה ייתן מענה לאוכלוסייה הזאת.

אריה מור: האוכלוסייה של כיתות ה'–ז', שזו האוכלוסייה שמדברים שבערים אדומות וכתומות צריכה צמצום מגעים, כפי שפירטנו כאן ואין צורך לחזור על הדברים, לאוכלוסייה הזאת אנחנו מתחילים עכשיו ב"מגן חינוך", בעיקר במגזר בחודש הנוכחי שהם לומדים.

אריה מור: ככל שהם ייכנסו יותר הם יעשו פעם בשבוע בדיקת PCR באותם בתי ספר וילמדו כרגיל.

אריה מור: כרגע יש ביקוש, אוספים את החתימות ואנחנו ניכנס בתוך ימים ספורים למבצע הזה, שיש לו אישור לכמעט 20,000 תלמידים נבדקים ביום, להגיע עד ל-capacity של 200,000 בדיקות בשבוע.

שרן השכל: זאת אומרת שאתם עושים כרגע את הפיילוט הזה בכיתות ה'–ח'.

אריה מור: זה לא פיילוט.

אריה מור: מגן חינוך זה לא פיילוט.

אריה מור: בערים אדומות וכתומות, באוכלוסייה הזאת אנחנו ממקדים מגן חינוך, כפי שעשינו בשנה שעברה.

אריה מור: בשנה שעברה עשינו את זה בהיקף של 100,000 בדיקות בשבוע.

אריה מור: מי שעושה בדיקת PCR אחת לשבוע – בית הספר לומד רגיל, לא צריך לימודים מרחוק ולא צריך צמצומים.

אריה מור: לכן ככל שאנחנו נכניס עכשיו למגן חינוך, במוסדות האלה זה יאפשר.

אריה מור: זו התמונה הכוללת.

אריה מור: בנוסף מתקיים פיילוט שהנושא שלו הוא כיתה ירוקה.

אריה מור: התחלנו אותו במגזר החרדי, לבצע בדיקות אנטיגן כתחליף לבידוד.

אריה מור: עכשיו אנחנו מכניסים עשר כיתות, לפי התוכנית, במגזר הערבי, ומייד אחרי סוכות 200 כיתות במגזר הכללי, באותן 200 כיתות שיש בהן תחלואה.

אריה מור: הם ימשיכו ללמוד ולבצע בדיקות אנטיגן יומיות עד סוף הפיילוט.

אריה מור: ב-15 באוקטובר תתקבל ההחלטה האם בדיקות האנטיגן יהיו תחליף לבידודים.

אריה מור: דבר נוסף שהעליתם פה הוא בעניין ממונה קורונה.

אריה מור: תקצבו 90 מיליון שקלים, ביחד עם השלטון המקומי.

אריה מור: התקציבים האלה ממשרד הביטחון כבר עברו למרבית הרשויות המקומיות.

אריה מור: מתחילים כרגע בגיוס של כוח האדם על פי האפיון.

אריה מור: המטרה היא לגייס את כוח האדם עד לסוף ספטמבר.

אריה מור: בסוף ספטמבר אנחנו עושים הכשרה לכל הממונים האלה.

אריה מור: מיכל מנקס לא עלתה כאן בזום כי בדיוק עכשיו היא הייתה בזום עם האנשים שלי.

אריה מור: הולכים לעשות הכשרה לכל הממונים האלה.

אריה מור: הם גם יוכשרו לבצע את בדיקות האנטיגן בבית הספר.

אריה מור: ככל שתתקבל החלטה שבדיקות האנטיגן, במימון כזה או אחר, יהיו חלק מאורח החיים בבית הספר ללמידה ולבדיקות אז אותו ממונה קורונה יבצע או יוסמך לבצע את אותן בדיקות.

אריה מור: הוא גם יהיה הגורם שבודק בכניסה לבית הספר, הוא יהיה גם הגורם שיסייע לכל הקשור בתו הירוק בבית הספר.

אריה מור: בקיצור, התמונה היא רחבה ואנחנו צריכים את החודש הזה להתארגנות, כי התקציבים והמכרזים, גם למגן חינוך, נסגרו רק השבוע.

אריה מור: אני מעריך שעד החזרה מסוכות רוב הדברים ינועו על המסילה.

אריה מור: זה מה שיש לי להוסיף כדי לדייק את כל האינפורמציה שרצה בין כל הנושאים השונים.

שרן השכל: לעניין מי שמתחת לכיתה ח', שפה לא הכנסתם אל תוך התקנות מתווה שמאפשר או נותן סמכויות למנהלים, אנחנו פשוט מקבלים ריקושטים ממנהלים שלא יודעים כיצד לנהל את האירוע, שלא יודעים האם יש להם סמכות או אין להם סמכות לשים את הילדים בבית, לשים אותם בזום, לעשות להם בדיקות וכל הדברים האלה.

שרן השכל: איך אתם נערכתם לזה?

אריה מור: אסביר.

אריה מור: ראשית, בכל הקשור לחולה מאומת אין סמכות לאף אחד.

אריה מור: זה הנחיות משרד הבריאות.

שרן השכל: יש לנו הרי 80% רשויות מקומיות אדומות וכתומות.

שרן השכל: זאת אומרת, כרגע מנהלי בתי ספר של תלמידים מתחת לכיתה ח', מה הם צריכים לעשות עם התלמידים שלהם?

אריה מור: אני רוצה להסביר.

אריה מור: עד כיתה ה' לומדים כרגיל גם ברשויות אדומות וכתומות.

אריה מור: בכיתות ה', ו', ז', אלה שלוש השכבות שאת מדברת עליהן, בערים אדומות וכתומות אנחנו מתכוונים לעשות את מגן החינוך, עד 200,000 בדיקות בשבוע.

שרית חאיק שפיגלשטיין: מגן חינוך לא קשור לצמצום מגעים בערים אדומות וכתומות.

שרן השכל: אנחנו מדברים על רשויות אדומות.

שרן השכל: יש גני ילדים, יש את כיתות ב', כיתות ד', כיתות ה' ברשויות אדומות וכתומות – המון, 80%, זה כמעט כל המדינה.

שרן השכל: איך הם צריכים להתנהל?

אריה מור: לא להכניס את גני הילדים ולא להכניס את כיתות א'–ד'.

אריה מור: המתווה שנקבע עם משרד הבריאות הוא ברור מאוד – גם בערים אדומות וכתומות אין צורך בצמצומי מגעים.

שרן השכל: זאת אומרת שהם לומדים כרגיל ואין שום בעיה איתם?

אריה מור: כן.

אריה מור: זו ההחלטה והיא לא השתנתה.

אריה מור: כך זה כתוב בתקנות.

תמי סלע: זה לא כתוב ולא צריך להיות כתוב כי אם אין מגבלה אז אין צורך להכניס לתקנות.

תמי סלע: אבל לגבי כיתות ה'–ז', שיש מגבלות כפי הנראה - - -

שרן השכל: אתם שמים פה את כולם במצב קשה מאוד.

שרן השכל: אנחנו אמורים לקבל עוד מעט את הנתונים על כמה כיתות נכנסו לבידוד.

שרן השכל: חבר'ה, 80% מן המדינה זה ערים אדומות וכתומות.

שרן השכל: המנהלים כרגע אמורים להמשיך את הלימודים כשגרה, אין להם הנחיות או דברים שהם אמורים לעשות.

שרן השכל: סמכויות על פי החוק ככל הנראה אין להם.

שרן השכל: מנהל בית ספר חושד שיש סיכון בריאותי, סיכון לחיי אדם – אין מה לעשות שם.

שרן השכל: זה לא באמת מתווה.

תמי סלע: כל מיני סמכויות: ללמד בחוץ, ללמד בכיתות קטנות יותר בתוך בית ספר, תלמידים שמגיעים לבית ספר והמנהל רוצה להפעיל שיקול דעת כדי לצמצם מגעים – את זה הוא יכול.

תמי סלע: אבל לשלוח ילדים הביתה---

שרן השכל: בצפון תל אביב יש המון כיתות, הם יכולים להשתמש באולמות ספורט ולחלק את הכיתות, ואילו החבר'ה שלנו בדרום תל אביב אין להם מקום, הם יצטרכו להיתקע, להידבק, להיכנס לבידוד ופתרנו את הבעיה.

תמי סלע: ההסדר הזה צריך לבוא לדיון ציבורי פתוח בכנסת.

שרן השכל: על ידי כך שבערים אדומות תיתנו בתקנות שיקול דעת למנהל ולאפשר לו לקבוע שיעורים דרך הזום או לפצל כיתה לחצי, כאשר חצי מן הכיתה תהיה בזום וחצי מן הכיתה תהיה בכיתה, גם אם אין לו חולים מאומתים בתוך הכיתה, ולאפשר בדיקה יומית בתוך הכיתה.

שרית חאיק שפיגלשטיין: זה מה שקיים במתווה אבל לא ברמת התקנות.

שרן השכל: אבל אין למנהל סמכות לעשות את זה.

תמי סלע: להודיע לילדים שהם לא חולים ולא מבודדים להישאר בבית, אני לא יודעת מכוח מה אפשר.

אריה מור: אני יכול להסביר על הבדיקות?

אריה מור: אנחנו ביצענו 2 מיליון בדיקות בשבוע האחרון.

שרן השכל: שהציגו אלפי חולים.

שרן השכל: נכון?

אריה מור: אני יכול בבקשה להשלים את המשפט?

אריה מור: בראש השנה אנחנו דורשים מכל המגזר החרדי לבצע את הבדיקה.

אריה מור: ראש הממשלה הנחה, בכל מקרה בחזרה מסוכות יש מבצע נוסף, שכל אחד יוכל לקבל בחינם את הערכה.

שרן השכל: אבל הם לא חייבים לעשות את זה.

שרן השכל: הכול נעשה בהתנדבות, הם לא מחויבים.

אריה מור: בנוסף מתקיים כרגע דיון בהנחיית ראש הממשלה, זה עלה היום בהערכת המצב היומית בנושא הקורונה, לבחון את האופציה לתגבר את הבדיקות, אפילו לפעם בשבוע.

אריה מור: ייתכן מאוד שזה יהיה חלק מן המענה העתידי שאת מדברת עליו.

אריה מור: אבל לתת סמכות למנהל בית ספר שינחה הורים על חשבונם – אלה אותם מעוטי יכולת, את לא רוצה שזה יקרה.

שרן השכל: הם לא יכולים להוציא 20 שקלים על בדיקה אבל מבחינתך בסדר שבתוך הערים האדומות שיש בהן תחלואה גבוהה יגיעו אותם תלמידים, שכנראה לא נבדקו, והם יכניסו לבידוד שכבה שלמה, לפעמים 200 ילדים, ואותם הורים יצטרכו להיות בבידוד ביחד איתם ואפילו לא להרוויח משכורת, בין אם זה פועלי בניין ובין אם זה מנקות, מן העבודות הכי קשות, שהם בקושי מרוויחים 5,000–6,000 שקלים לחודש.

שרן השכל: מבחינתך זה בסדר שהמשפחה כולה תהיה בבידוד והעיקר שהיא לא תוציא 20 שקל על הבדיקה כדי שהילד שלה לא ייכנס לבידוד הזה?

אתי סאסי: 20 שקל ליום לכל ילד.

שרן השכל: אם אני אימא קשת-יום ואם חד-הורית ואני צריכה עכשיו להישאר שבוע שלם עם הילד שלי ולא להתפרנס ולא להיות מסוגלת לשלם שכר דירה בגלל שבעיר האדומה נכנסתי לבידוד בגלל איזה הורה חסר אחריות, אז אין לי פרנסה החודש.

שרן השכל: אתם מחליטים בשבילי שאני מעדיפה לא לשלם 20 שקל על הבדיקה הזאת לילד שלי בתוך הכיתה אבל זה בסדר שאני אשב בבית שבוע, שבועיים, שלושה שבועות כדי לשמור על אותו הילד.

שרן השכל: ומה קורה עם הילד?

שרן השכל: אתם חושבים שאותם ילדים בשכונות מצוקה נשארים בבית?

שרן השכל: או שהם מתגנבים מחוץ לבית כי ההורה לא באמת יכול להישאר בבית כי הוא חייב עדיין לפרנס את המשפחה.

שרן השכל: ובמה הילד עוסק במשך היום בשכונות האלה, אתם יודעים?

שרן השכל: בפשיעה.

אתי סאסי: את מדברת על 20 שקלים ליום.

אתי סאסי: את לא מדברת על 20 שקלים באופן חד-פעמי.

אתי סאסי: סליחה שאני מתפרצת, אבל תביני, 20 שקלים ליום, כפול כל הילדים.

אוסאמה סעדי: אז זה ביתר שאת.

שרן השכל: אז עדיף שהאם החד-הורית תשב בבית, תשמור על הילד ולא תוכל להתפרנס בכלל.

שרן השכל: זה מה שאתם מציעים.

אתי סאסי: 90 שקלים ליום כפול 30 ימים.

אתי סאסי: זה לא הגיוני.

שרן השכל: אז מה אתם מציעים?

שרן השכל: אם היא צריכה לעשות בדיקה - - -

אתי סאסי: משפטית זה בלתי אפשרי.

אתי סאסי: חוק חינוך חובה מחייב אותנו לקבל את כל התלמידים לבית הספר בלי קשר אם הם עשו בדיקה או לא עשו בדיקה.

אתי סאסי: אם אתם רוצים לשנות את חוק חינוך חובה, בבקשה.

שרן השכל: לא, לא.

שרן השכל: את טומנת את הראש בחול כי את אומרת:

שרן השכל: חוק חינוך חינם, והם צריכים ללמוד במשך כל החודש, אבל בפועל את משאירה את הילד בבית במשך חודש שלם כי הוא בבידוד.

שרן השכל: אז מה עשית בזה?

שרן השכל: אנחנו לא יכולים לעצום עיניים ולהתעלם מן העובדות.

שרן השכל: אתם אפילו לא הייתם מסוגלים להביא לנו את הנתון כמה כיתות היום נמצאות בבידוד.

שרן השכל: ואת אומרת לי שב-80% ממדינת ישראל יש לנו ערים אדומות וכתומות, הן נמצאות בסכנה מוגברת.

שרן השכל: את רוצה להגיד שבכל עיר ועיר הלימודים יימשכו כרגיל במשך כל החודש, שאותה אם חד-הורית לא תצטרך להישאר בבידוד חודש שלם עם הילד שלה?

שרן השכל: אנחנו לא יכולים להתעלם מזה.

שרן השכל: נו, באמת, אל תטמנו את הראש בחול.

אוסאמה סעדי: גברתי היושבת-ראש, במיוחד ביישובים הערביים.

אוסאמה סעדי: יש יותר מ-20 יישובים שהם אדומים.

אתי סאסי: אם נקבע שכל תלמיד צריך להיבדק בכל יום זה צריך להיות במימון המדינה.

שרן השכל: מדינה שלמה – 40% אדומים, 40% כתומים.

שרן השכל: על כולם אנחנו מדברים כרגע.

אוסאמה סעדי: אנחנו מדברים על יותר מ-100,000 תלמידים.

אפרת אפללו: חברת הכנסת, אני מנסה להבין, כי אני חושבת שהלכתי קצת לאיבוד.

אפרת אפללו: את מדברת על ילדים, לא אלה שהיו במגע עם חולה מאומת אלא כאלה שברשויות אדומות וכתומות לא ניתן להם פתרון במסגרת הגמישות של המנהלים.

אפרת אפללו: זה לא בידוד.

אסתי ורהפטיג: הכוונה היא ללמידה במשמרות, לזה שחצי כיתה מגיעה.

שרן השכל: אריה מור, היית אמור להביא לי נתון על כמה כיתות נכנסו לבידוד.

שרן השכל: אנחנו מדברים פה על שני ימי לימודים.

שרן השכל: כמה כיתות נכנסו לבידוד במדינת ישראל השבוע?

שרן השכל: לפי מה שאני קוראת פה מקריית שמונה, בכל רבע שעה הם מוציאים פה הודעה על עוד כיתה שנכנסת לבידוד רק בקריית שמונה.

שרן השכל: עכשיו ראיתי את זה.

שרן השכל: זה מטורף.

שרן השכל: אותה כיתה שבבידוד, המנהל לא יכול להחליט שבכל יום הם יעשו בדיקה ויגיעו לבית הספר.

שרן השכל: אריה מור, יש לנו את הנתון כמה כיתות נכנסו לבידוד?

אריה מור: מספר כיתות גן וכיתות בית ספר יסודי שנמצאות בבידוד לא עולה על 1,000 כיתות.

אריה מור: יש פה המון נושאים שאתם מדברים עליהם.

אריה מור: בית ספר לא נסגר באופן אוטומטי.

אריה מור: כל הרעיון הוא שכאשר יש חולה מאומת והוא לא נדבק בבית הספר, זה קרה באחד מבתי המלון בערב, זה קרה באחד מן הפארקים, אף אחד לא יודע להגיד איפה הילד נהיה חולה, אבל אנחנו רואים את התחלואה.

אריה מור: אם הוא היה בלימודים יום לפני כן מן הסתם על מנת למנוע את התחלואה של כולם – ואנחנו היחידים שמבצעים את החקירות במדינת ישראל כרגע והיחידים שעושים את תהליכי הבידוד האלה על מנת למנוע את ההתפרצויות ואת התחלואה – אז בסוף אנחנו נמצאים בסיטואציה שאנחנו גם אשמים שהכיתות האלה נכנסות לבידוד כי אנחנו רוצים למנוע את התפרצות המחלה.

שרן השכל: קודם כול, אנחנו לא מאשימים אותך שהם נכנסו לבידוד.

שרן השכל: ברור שאנחנו נמצאים בתקופת מגפה.

שרן השכל: אבל האחריות היא עליך להביא מתווה שיצמצם ככל הניתן את הפגיעה בשגרת הלימודים ואת הפגיעה בבריאות הציבור.

שרן השכל: אריה, אם ביומיים של לימודים 1,000 כיתות נכנסו לבידוד, מה יהיה בשבוע הבא?

שרן השכל: מה יהיה בעוד שבועיים?

שרן השכל: אם רק ביומיים של לימודים נכנסו 1,000 כיתות לבידוד.

שרן השכל: מדובר פה על מעל ל-30,000 תלמידים, 30,000 משפחות, שכולם צריכים לשבת בבידוד, וזה ביומיים.

שרן השכל: זה לא מקובל עלינו, זה פשוט לא מקובל.

שרן השכל: אתם חייבים להביא לנו מתווה שייתן - - -

אפרת אפללו: מגע של מאומת חייב להיות בבידוד כרגע, זה החוק, זה צו בידוד בית.

אפרת אפללו: אבל הפיילוט, הסברתי בתחילת הישיבה שיש פיילוט, שהייתה הרצה.

אפרת אפללו: אחרי סוכות אנחנו נעשה את הפיילוט הרחב ב-200 כיתות ואז באמצע אוקטובר נקבל החלטה לגבי המתווה של בדיקות מהירות.

אפרת אפללו: אם אתם מדברים עכשיו על רשויות אדומות וכתומות שבהן ביקשנו לצמצם מגעים, כלומר לתת למנהל את הגמישות, זה לא קשור למגע עם חולה מאומת כי מי שהיה במגע עם חולה מאומת חייב להיות בבידוד לפי צו בידוד בית.

תמי סלע: חוץ ממחוסן ומחלים.

אפרת אפללו: אבל זה לא לפתחו של משרד החינוך עכשיו להגיד לילדים שהיו במגעים עם חולים מאומתים לעשות בדיקות ולהגיע לבית הספר.

שרן השכל: סליחה, אבל אם יש לי בקריית שמונה בית ספר אחד שבכל שכבת כיתה ד' מתוך ארבע כיתות שתיים נכנסו לבידוד משום שהיה שם אימות של כמה חולים, ולמנהל יש חשד סביר, בגלל הכמות של אותם חולים שהסתובבו בתוך בתי הספר, שגם בשתיים האחרות ככל הנראה יש חולים, הוא לא יכול לשלוח את הכיתה לבידוד, הוא חייב לקיים את הלימודים, ויום לאחר מכן אותם תלמידים יגיעו לשיעור ובסוף ייחשפו לאותם מאומתים ובסוף כולם ייכנסו לבידוד.

אסתי ורהפטיג: זה מקבל מענה בסעיף של סגירת מוסד או סגירת כיתה או סגירת שכבה בשל התפרצות תחלואה.

אסתי ורהפטיג: עוד לא הקראנו את הסעיפים האלה, עוד לא הגענו אבל זה מופיע בתיקון הזה.

אסתי ורהפטיג: זה מה שהיה בנוהל התפרצות תחלואה והכנסנו אותו לתקנות וזה מה שאמור לתת מענה.

אסתי ורהפטיג: הסגירה היא בפינצטה, היא יכולה להיות של כיתה או של שכבה, אם באמת יש שכבה מסוימת שרואים בה התפרצות, והיא נעשית על ידי רופא המחוז או מנהל המחוז של משרד החינוך אחרי שהוא מתייעץ עם רופא המחוז, זה מה שנועד לתת מענה למה שאת מדברת עליו.

אפרת אפללו: מבחינת משרד החינוך מה שכן אפשר לעשות הוא שאם יש שתי כיתות בבידוד אז הוא יכול את שתי הכיתות הנותרות לפזר יותר, אם מבחינת המבנה יש לו יכולות אז לצמצם, זאת אומרת שגם אם מתגלה חולה מאומת באותה כיתה שעדיין נשארה בלמידה לא כל 30 הילדים ייכנסו לבידוד אלא רק 15 ילדים ייכנסו לבידוד.

אפרת אפללו: זו הגמישות הניהולית שמשרד החינוך ביקש לאפשר למנהלים, ועוד כלים אחרים.

שרן השכל: אבל אם אין לו שטח והוא רוצה לקבוע שמחציתם ילמדו מרחוק ומחציתם ילמדו בבית הספר, אין לו יכולת לקבוע את זה.

משה טור פז: אמרנו שיהיה לנו תאריך.

משה טור פז: יש לנו שתי אפשרויות כוועדה.

משה טור פז: הראשונה היא להוריד, והשנייה היא לדרוש מן המשרד לקראת 28 בחודש לתקן.

תמי סלע: או לקצר תוקף.

משה טור פז: המסר שעולה כאן, אפרת אפללו, תגידי לנו אם זה אפשרי, שלקראת החזרה, דיברת על התאריך של אמצע חודש אוקטובר.

משה טור פז: אנחנו חרדים, כפי שהממשלה הזאת הוכיחה, לכל יום בשנת הלימודים הזו.

משה טור פז: האם אפשר שעוד לפני, מייד עם החזרה ללימודים נוכל לבחון תקנות שמביאות לידי ביטוי את מתווה הבדיקות?

שרן השכל: לא, לא.

אסתי ורהפטיג: זה לא בתקנות.

אסתי ורהפטיג: זה דבר שמופיע בצו בידוד בית.

שרן השכל: מה שאנחנו נעשה נכון לעכשיו זה גם את תקנה 8, בעניין החוגים ופעילויות החוץ, וגם את התקנה הזאת אנחנו נאשר לשבוע על מנת שמשרד הבריאות ומשרד החינוך יביאו לנו את אותם סעיפים בתקנות מתוקנות, שקודם כול מאפשרות את הפעילות הבלתי פורמלית שלא יכולה להתבצע בחוץ, מבחינת ערים אדומות וכתומות, לאפשר אותה בתו ירוק, בהחרגות מסוימות.

שרן השכל: בסעיף השני להעניק סמכויות למנהלים לנהל את התחלואה בבתי הספר, כלומר לתת להם סמכויות גם לחיוב בבדיקה, סמכויות ללמידה מרחוק, סמכויות לכיתה נדרשת בבידוד, בדיקות יומיות או כל פתרון יצירתי אחר.

אסתי ורהפטיג: גם בנושא של בדיקות יומיות אני חושבת שלא אפשרי בתקנות להגיד למנהלים שזה בסמכותם.

שרן השכל: תביאו להם ארסנל, ארגז כלים שאיתו הם יכולים להתמודד ולתת להם גם אפשרות ליצירתיות.

שרן השכל: אתם תנסחו את זה, אבל סמכויות מסוימות על פי התקנות אתם חייבים לתת להם.

אסתי ורהפטיג: צריך להפריד.

אסתי ורהפטיג: עניין של הוצאת ילדים מבידוד הוא בוודאי משהו שמנהלי בתי ספר לא יכולים לעשות.

שרן השכל: אז אפשרות להחריג, שהכיתה תלמד מרחוק, או מחציתה תלמד מרחוק ומחציתה פרונטלית.

אסתי ורהפטיג: זה בלי קשר לבידודים.

שרן השכל: או פתרונות יצירתיים אחרים שאתם יכולים לתת להם.

שרן השכל: אנחנו לא מונעים את הפתרונות היצירתיים אבל אנחנו רוצים לתת למנהלים את הסמכות ליישם אותם.

תמי סלע: אולי לפחות נסיים לקרוא את סעיף 8א.

שרן השכל: רגע.

שרן השכל: אני רוצה לדבר גם על ה-80%.

קריאה: גברתי היושבת-ראש, אפשר להעיר הערה בעקבות מה שאמרת?

קריאה: גם לאפשר למנהלים לבקש להציג בדיקות כחובה בתקנות.

קריאה: אין לזה סמכות בחוק.

שרן השכל: אז תמצאו דברים שהם כן יכולים לעשות, אבל תסמיכו אותם למשהו.

שרן השכל: כרגע אין להם סמכות לשום דבר.

שרן השכל: אם אתם רוצים שהם ינהלו את זה בערים אדומות וכתומות אז תנו להם כלים.

שרן השכל: אם לא, קחו את האחריות ותנהלו את זה בעצמכם.

שרן השכל: אתם לא יכולים לשלוח חייל לקרב בלי נשק, וזה מה שעשיתם בתקנות האלה.

שרן השכל: בעניין ה-70% מתלמידי הכיתה – אנחנו מבינים שלפעמים מדובר פה על תלמיד אחד או שניים שלמעשה מוריד אותם מ-79% ל-60% או 68%.

שרן השכל: למעשה בגלל תלמיד אחד לא מאפשרים למידה פרונטלית.

שרן השכל: למה קבענו 70%?

שרן השכל: האם יש אפשרות לסוג של גמישות מבחינת האחוזים האלה כאשר מדובר במספר כל כך מינורי?

שרן השכל: האם ניתן להכליל תלמידים עם בדיקות יומיות שהחליטו על דעת עצמם לעשות את הבדיקות היומיות על מנת לעשות למידה פרונטלית בצורה התנדבותית?

משה טור פז: או לשחק בין הכיתה לשכבה, מה שהציעה נציגת ארגון ההורים, שבמקום כיתה יהיה שכבה, לפי שיקול המנהל.

שרן השכל: זה עלול לפגוע בסוף לרעתך.

משה טור פז: בשיקול המנהל.

שרן השכל: אם יש לך 90% התחסנות כרגע – אנחנו מדברים על כך שיש אזורים מאוד מאוד מסוימים שאין בהם התחסנות, ושם צריך, ואז אם אתה מוריד את הרף - - -

משה טור פז: אני בעד להעלות.

משה טור פז: אולי נקבע: הטוב מבין השניים.

משה טור פז: אם זה פועל לטובת התלמידים.

שרן השכל: אתה לא יכול, זה הולך לשני הכיוונים.

שרן השכל: השאלה אם יש לך יותר שלא לומדים או שכן לומדים.

משה טור פז: נקבע 70% מכיתה.

משה טור פז: אם כשאני מעלה את זה לשכבה זה מאפשר לחזור וללמוד - - -

שרן השכל: אבל אם זה מאפשר לך פחות?

משה טור פז: אז בואו נקבע: הגבוה מבין השניים.

משה טור פז: אפשר לעשות דבר כזה.

משה טור פז: אני שואל את השאלה הבאה: הרי שמענו כאן מוועד ההורים אמירה על כך שיש מקומות, במיוחד בכיתות ח'–י"ב, שם רוב הלמידה היא שכבתית – מגמות, הקבצות וכולי.

משה טור פז: אנחנו מוטרדים כוועדה – אני חושב שזה הקול הדומיננטי כאן – מן הפגיעה בלימודים.

משה טור פז: אנחנו רוצים שילמדו יותר, ככל הניתן במגבלות הבריאות.

משה טור פז: אם אנחנו נקבע שהאפשרות היחידה היא ל-70% ברשויות כתומות ואדומות - - -

תמי סלע: כאן זה רק ברשויות אדומות.

משה טור פז: סליחה, רק באדומות.

משה טור פז: האפשרות היא לא 70% מכיתה אלא 70% מכיתה או משכבה, הגבוה מבין השניים, כלומר נאפשר לבחור מבין השניים.

אסתי ורהפטיג: המשמעות היא שבסוף הילדים יהיו בכיתה אחת עם ילדים לא מחוסנים.

אסתי ורהפטיג: נכון שבחלק מן הכיתות במגמות הם יהיו עם ילדים מכיתות אחרות אבל במשך רוב שעות היום הם יהיו עם ילדים בכיתה ששיעור המחוסנים בה יכול להיות מאוד מאוד נמוך, ואז מבחינה בריאותית, זה מקומות אדומים שהתחלואה בהם גבוהה, יש לנו פה בעיה.

אסתי ורהפטיג: הדבר הזה, בין כיתה לשכבה, אני חייבת לומר, נידון והתהפך המון פעמים במהלך התקופה הזאת.

אסתי ורהפטיג: היה לנו דיון מעמיק.

תמי סלע: הכיתה ממילא מתערבבת בשכבות האלה, הרי אין מגבלה ללמוד עם אותם ילדים כל הזמן, זה לא כפי שהיה בעבר, אז אם גם כך בשיעורים מסוימים הם מתערבבים עם ילדים מכיתות אחרות אנחנו לא בודקים כמה אחוזים יש.

תמי סלע: זה לא דבר מדעי.

אסתי ורהפטיג: אם יש לך בכל כיתה 70% אז עדיין המצב הרבה יותר טוב מאשר אם את אומרת "לפי הגבוה", ואז יכול להיות מצב שבמשך רוב שעות היום הם נמצאים בכיתה שאחוז המחוסנים בה נמוך מאוד.

שרן השכל: מה ההתנגדות ל"גבוה מביניהם"?

אסתי ורהפטיג: "הגבוה מביניהם", להבנתי, אומר שאם יש לך 70% בשכבה זה מספיק טוב, אפשר לפתוח, גם אם בחלק מן הכיתות יש אחוז מחוסנים נמוך מאוד.

אסתי ורהפטיג: זה שבחלק מן היום הם נמצאים במגמות, זה עדיין לא פותר את הבעיה.

שרן השכל: זה לא שתהיה כיתה עם פחות מ-50% מחוסנים במצב הזה.

אסתי ורהפטיג: זה יכול לקרות.

אסתי ורהפטיג: יש בתי ספר גדולים עם הרבה כיתות בשכבה.

תמי סלע: גם בפנימיות הלכו על 70% בכיתות ז'–ט' ואז אין להם מגבלות בכלל.

תמי סלע: בהסדר שם הלכו על כל תלמידי הפנימייה ולא על פי כיתה.

תמי סלע: אין כאן משהו מדעי, קובעים איפשהו את הרף.

יוסף טייב: יש הרבה דיפרנציאציה.

יוסף טייב: קיבלנו קודם נתון מרתק שהייתה עלייה ב-20% או 25% של מחוסנים, הגיעו ל-58%.

יוסף טייב: ניסיתי לבדוק באילו ערים יש לנו חיסון כמעט אוניברסלי אל מול ערים שקצת מדשדשות.

יוסף טייב: יש לכם נתונים על הדבר הזה?

אפרת אפללו: אני יכולה לבדוק את זה.

יוסף טייב: גברתי היושבת-ראש, חשוב לנו מאוד לראות אילו ערים היום כמעט באופן אוניברסלי חיסנו את התלמידים ובאילו ערים אנחנו נמצאים בחסך גדול מאוד.

יוסף טייב: נוכל לפי זה ללמוד הרבה דברים ומשם לגזור.

יוסף טייב: לא לגזור אוניברסלית על כל המדינה, זה לא עובד כך.

יוסף טייב: הבנתי למשל שבגבעתיים, ברמת גן, במקומות כאלה יש שיעור התחסנות גבוה מאוד, באחוזים עצומים, ויש עדיין ערים שמשתרכות מאחור בצורה דרמטית מאוד.

יוסף טייב: אולי צריך לראות, כי הדברים האלה באמת, כפי שגם הסבירו לנו כאן קודם, תלויים מאוד בהנהגה המקומית.

אפרת אפללו: אני יודעת שעושים מאמצים כבירים להגיע למקומות שבהם שיעורי ההתחסנות נמוכים כי הבנו שרוב הבעיה היא בהנגשה של חיסונים ולא בגלל התנגדות, לפחות כך אני יודעת מן החברה הערבית.

אפרת אפללו: משרד הבריאות ביחד עם משרד החינוך והשלטון המקומי עושים את כל המאמצים להביא ניידות למקומות שבהם שיעורי ההתחסנות נמוכים.

יוסף טייב: מצוין.

שרן השכל: נצא עכשיו להפסקת צוהריים של חצי שעה.

שרן השכל: נחזור בשעה 13:30 אחרי ארוחת צוהריים, נחזור שבעים ונמשיך לדון בשאר התקנות.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: אני מתכבדת לחדש את ישיבת ועדת החינוך לעניין תקנות הקורונה.

שרן השכל: אנחנו ממשיכים בדיון.

שרית חאיק שפיגלשטיין: גברתי, אם אפשר יהיה לחדד שוב את שאלת הסמכות.

שרית חאיק שפיגלשטיין: אני חשבתי שהיא הובנה אבל ייתכן שלא.

שרית חאיק שפיגלשטיין: בעיניי משרד החינוך הסמכות של מנהלים להחליט, כשאנחנו לא מדברים על סגירת בית ספר ומעבר ללימודים בזום, של שכבה מלאה או מה שהוגדר כמוסד חינוך, כשאנחנו מדברים על בין לבין, למשל שיקול הדעת שמחצית מכיתה מסוימת תפעל בזום ומחצית תגיע פיזית לבית הספר, בעינינו זה שיקול דעת שנתון למנהלי בתי הספר והיינו רוצים להשאיר את שיקול הדעת הזה.

שרית חאיק שפיגלשטיין: בעינינו לא בהכרח יש צורך לקבוע את זה בתקנות.

שרית חאיק שפיגלשטיין: אלה דברים שנכללים כבר עכשיו במתווים שחולקו והועברו למנהלי בתי הספר ובעינינו יש להם סמכות כזאת.

תמי סלע: אני לא יודעת מכוח מה אפשר להורות לילד שיש לו זכות להגיע לבית ספר, והוא לא חולה, לא מבודד ואין שום הוראה שמחייבת אותו להישאר בבית, לא להגיע בגלל איזשהו מתווה כשאין הוראה מסמיכה לעניין הזה.

שרית חאיק שפיגלשטיין: יש לו זכות ללמוד.

תמי סלע: לימודים בזום מותנים בכך שיש לו תשתיות, שיש לו את השקט בבית – לא לכל אחד יש אפשרות כזו – בזה שהכיתה ערוכה לעשות את זה בכלל בצורה הזו.

תמי סלע: ראיתי את זה באופן אישי, עד כמה לא ערוכים לעשות את זה, עכשיו כשהבן שלי מבודד בבית.

תמי סלע: זה דורש הרבה שיקולים, שגם אם רוצים לאפשר אותם החוק היום, כפי שהוא מאפשר להטיל כל מיני הגבלות, הרי בשגרה אתם לא אומרים שיש סמכות לבתי ספר, בלי קשר לקורונה, להחליט שהלימודים לא מתקיימים בכיתה, שילדים לא מגיעים לכיתה.

שרית חאיק שפיגלשטיין: אנחנו אומרים את זה.

שרית חאיק שפיגלשטיין: אנחנו אומרים שכבר עכשיו יש חשיבה, וגם יישום בשטח, של מתן שיקול דעת למנהלי בתי הספר, ומנהלי בתי הספר מכירים את האוכלוסייה שלהם.

תמי סלע: מאילו טעמים?

תמי סלע: בלי קשר לקורונה?

שרית חאיק שפיגלשטיין: ללא קשר לקורונה.

תמי סלע: אבל עכשיו אנחנו מדברים על הגבלות שהן כדי למנוע הדבקה בנגיף הקורונה.

שרית חאיק שפיגלשטיין: על אחת כמה וכמה כשאנחנו מדברים על הגבלות.

תמי סלע: אבל יש חוק שנחקק לעניין הזה, שקבע בצורה מפורשת מאוד איזה סוג של הגבלות הממשלה צריכה לקבוע בתקנות, שיש להן תוקף מוגבל, שהן מגיעות לפיקוח פרלמנטרי, שהן צריכות לקחת בחשבון שיקולים מסוימים ולהביא תשתית עובדתית.

תמי סלע: יש פה הליך מסודר.

תמי סלע: בין היתר הגבלות על הגעה למקום הפעילות, על הגעה ללימודים, על קיום הלימודים – אלה הגבלות שמפורטות פה בסעיף 10.

תמי סלע: אני לא רואה מכוח מה, ואני גם לא חושבת שזה מוצדק – זה ברמה הערכית, אבל אני מדברת משפטית – להורות לילד מטעם כזה או אחר, בלי שיש שיקול דעת מוסדר ומובנה בתקנות והסמכה של המנהל.

תמי סלע: יכול להיות שזה מוצדק לגופו של עניין אבל ההסדר הזה צריך להיות מעוגן בתקנות.

משה טור פז: אני רוצה טיפה להרחיב על זה.

משה טור פז: בחוזר מנכ"ל, זה לא חוק, מנהל לא יכול להרחיק ילד הביתה בלי כל מיני כללים.

משה טור פז: עד הקורונה כשאמרו הביתה ובית ספר זה היה ברור.

משה טור פז: עכשיו משרד החינוך שינה קצת את הכללים וגם זום להיבטים מסוימים נחשב בית ספר.

משה טור פז: כלומר הוא הולך לבית ספר – הוא הולך לזום.

משה טור פז: הדבר זה לא קיבל הסדרה, בדיוק כפי שאמרה פה היועצת המשפטית, והיום אנחנו גם יודעים, אחרי שנה וחצי, שאנחנו רוצים שיהיו לימודים פנים אל פנים כמה שיותר.

משה טור פז: לדעתי יש באמת מקום שהמשרד יסדיר את זה, יביא את זה לכאן ואז יעשה את זה בחוזר מנכ"ל.

שרן השכל: זה מה שאמרנו.

שרן השכל: בסדר גמור.

שרן השכל: אני מבקשת ממשרד הבריאות להמשיך ולקרוא את תקנת משנה 8א(ד).

אסתי ורהפטיג: סעיפים 10(ג)(4) ו-(6) מדברים על חינוך מיוחד ועל נוער בסיכון, ו-(14) מדבר על פעילויות של נוער נושר, מרכזי היל"ה, לפי מה שהבנתי ממשרד החינוך זה מה שרצו לאפשר דרך החריג הזה.

אסתי ורהפטיג: אלה החריגים שנהגו גם כשהיו סגרים.

תמי סלע: אלה חריגים להסדר של ה-70%, כלומר אלה מקרים שלא ידרשו 70% מחוסנים, בכל מקרה תהיה זכות ללמוד.

תמי סלע: נכון?

תמי סלע: תתקנו אותי אם אני טועה.

שרן השכל: כיתות של תלמידים עולים, של לימודי השפה העברית, אני מבינה שהן כיתות שבהן יש לימודים פעם בשבוע לשעתיים?

אסתי ורהפטיג: את זה משרד החינוך יגיד, אני לא יודעת איך מתנהלת מתכונת הלימודים הזו, אבל הקבינט החליט להחריג גם אותם.

אסתי ורהפטיג: בעצם אין הגבלה על כיתות ללימוד השפה העברית.

תמי סלע: אין הגבלה אבל לעניין תלמידי נעל"ה ואחרים שהם עולים חדשים האפשרות ללמוד בלי הגבלות היא רק לעניין לימוד השפה העברית.

שרן השכל: לנעל"ה יש את המתווה של תו ירוק, של חיסונים ושל הכול.

סימון דוידסון: לא, אין להם הגבלות בכלל.

שרן השכל: הם הגיעו לפה, התנאי היה שהם כולם יהיו מחוסנים.

משה טור פז: ילדים נושרים וחינוך מיוחד.

שרן השכל: ילדים נושרים וחינוך מיוחד זה משהו אחר.

שרן השכל: אני מדברת על כיתה של תלמידים עולים ללימוד השפה העברית.

שרן השכל: למיטב הבנתי זו כיתה שבה יש שיעור אחת לשבוע שנמשך שעתיים.

שרן השכל: נכון?

אסתי ורהפטיג: אני יכולה לבדוק את זה, אפשר לבקש מאחד מגורמי המקצוע להסביר.

תמי סלע: למשל בהגדרה "תלמיד עולה", בהגדרות של התקנות האלה, נכללים גם תלמידי תוכנית נעל"ה.

תמי סלע: אם מסתכלים על הסעיף המלא אז רק לעניין שיעור עברית הם יכולים ללמוד בכיתה בלי קשר למספר המחוסנים.

שרן השכל: אבל הם בכל מקרה עם תו ירוק.

תמי סלע: בשאר העניינים הם מוגבלים ל-70%, כלומר אם אין להם 70% הם יצטרכו ללמוד או בשטח פתוח או בזום.

שרן השכל: זה התנאי שהיה להם לפני שהם הגיעו לארץ.

שרן השכל: בסדר גמור.

שרן השכל: זה בעצם 1,000 הכיתות שאותן ראש השירות החליט להכניס לבידוד.

שרן השכל: נכון?

אסתי ורהפטיג: ראש שירותי בריאות הציבור היא ד"ר אלרעי פרייס, או רופא מחוזי.

אסתי ורהפטיג: הם יכולים לסגור כיתה או שכבה.

שרן השכל: ובשבוע האחרון הוא אישר את 1,000 הכיתות שהוכנסו לבידוד?

אסתי ורהפטיג: לא.

אסתי ורהפטיג: 1,000 הכיתות שנכנסו לבידוד זה מכוח צו בידוד בית.

אסתי ורהפטיג: ברגע שיש מגע הדוק עם חולה, מי שבמגע הדוק עם חולה צריך להיכנס לבידוד.

אסתי ורהפטיג: ילדים שנמצאים ביחד באותה כיתה במשך שעות היום נחשבים למגע הדוק, אז כשיש חולה בכיתה כל התלמידים שנמצאים במגע עם התלמיד צריכים להיכנס לבידוד.

אסתי ורהפטיג: החריג לזה הוא כמובן מחוסנים ומחלימים.

אסתי ורהפטיג: אבל זה כניסה לבידוד.

אסתי ורהפטיג: סגירת מוסד וסגירת כיתה, מה שמופיע פה, זה לאו דווקא כיתה שכבר התגלה בה חולה אלא אנחנו רואים מצב שיש עוד ועוד חולים שמתגלים במוסד הזה.

שרן השכל: כמה מנהלים בשבוע האחרון הגישו בקשה לסגירת כיתה?

אסתי ורהפטיג: אנשי משרד החינוך יוכלו להגיד.

אסתי ורהפטיג: אנחנו נראה בסעיף הבא שגם מנהלי המחוז של משרד החינוך סוגרים את המוסדות.

סימון דוידסון: 100,000 הם בבידוד.

סימון דוידסון: פה נשאל כמה בתי ספר סגרו.

שרן השכל: משרד החינוך, אשמח אם תוכלו לשאול את אריה מור אם הוא יכול להביא לנו גם את הנתון הזה.

תמי סלע: אם אני רק יכולה בינתיים להעיר הערה קטנה על הסעיף הקודם, לגבי החריגים.

תמי סלע: בשיחה מקדימה עם נציגי משרד הבריאות ומשרד החינוך הבנתי שבסעיף 10(ג) שאליו הפנו יש עוד מסגרות שבדרך כלל מחריגים אותן, חלקן לא מכונות בית ספר או שאפשר להתלבט אם זה בית ספר או לא, כי כל ההסדר בעצם מגביל פעילות של בית ספר.

תמי סלע: למשל מסגרות חינוכיות בבית חולים, האם זה בית ספר או לא.

תמי סלע: הצעתי כדי למנוע ספקות שיהיה ברור שכל מה שמופיע בסעיף 10(ג) והוא לכאורה אמור להיות מוגבל מכוח התקנה הזו, החריגים לא חלים עליו.

אסתי ורהפטיג: הסברתי שזאת הייתה הכוונה, כלומר בתי ספר שנמצאים בתוך בית חולים לפי מיטב הבנתנו לא נכנסים פה בהגדרה של בית ספר שמתקיים בו חינוך יסודי או על-יסודי, זה לא כיתות מסוימות של ח'–י"ב, ולכן לא אמורה לחול עליהם המגבלה גם כך, אבל אנחנו מוכנים להבהיר את זה בתיקון הבא.

אסתי ורהפטיג: אין שום כוונה להגביל.

שרן השכל: אריה מור נמצא איתנו בזום?

יהודית גידלי: לא, אבל אתי סאסי נמצאת.

שרן השכל: אני לא יודעת אם יהיו לה הנתונים הללו.

שרן השכל: אתי, את איתנו?

שרן השכל: האם יש לך נתונים כמה מנהלים ביקשו מן הרופא המחוזי להורות על סגירה של מוסד או של כיתה בשבוע האחרון?

שרן השכל: האם הייתה איזו בקשה כזו?

אסתי ורהפטיג: זה לא הולך לפי בקשות.

אסתי ורהפטיג: זה לפי התפרצויות.

אסתי ורהפטיג: בנוהל התפרצות במוסד חינוך, כמה מוסדות חינוך נסגרו על ידי מנהלי המחוזות?

אסתי ורהפטיג: בעצם זאת השאלה.

אתי סאסי: יש נוהל מסודר.

אתי סאסי: כאשר מתגלה חולה מאומת מנהלי בתי הספר פונים למשל"ט.

אתי סאסי: המשל"ט מסייע להם ומנחה אותם איך לפעול וכחלק מן הפעולה יש פנייה לרופא מחוזי.

אתי סאסי: הרופא המחוזי הוא ששוקל, אחרי שהוא שמע את כל הנתונים, ומחליט האם לסגור או לא לסגור.

אתי סאסי: כרגע אין ברשותי נתונים על כמה בתי ספר ביקשו.

אתי סאסי: אריה מור אמר: 1,000 כיתות.

אתי סאסי: צריך לזכור שזה 1,000 כיתות מתוך 70,000 כיתות בערך במערכת החינוך ועוד 20,000 גנים, וצריך לזכור שרבות מן הכיתות נסגרו עקב הבדיקות שנעשו טרם 1 בספטמבר.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: בואו נמשיך הלאה.

אסתי ורהפטיג: יש פה מוסדות לפי הפיקוח השונה, אם זה מוסד של משרד החינוך הוא צריך להיות ממשרד החינוך, אם זה מוסד של משרד הכלכלה הוא צריך להיות ממשרד הכלכלה וכולי.

אסתי ורהפטיג: זה תיקון של תקנה 9א רבתי שעוסקת בתו הירוק במוסדות להשכלה גבוהה ומשלימה.

אסתי ורהפטיג: אנחנו רק הכנסנו פה את זה שצריך לצרף גם תעודה מזהה, שפשוט נשמט בתיקון הקודם.

אסתי ורהפטיג: כך גם בתיקון של פסקאות משנה (ב) ו-(ג), זה אותו דבר.

אסתי ורהפטיג: פסקה (5) הורתה שאנשי צוות במוסדות להשכלה גבוהה צריכים לשמור על מרחק של שני מטרים לפחות מן התלמידים.

אסתי ורהפטיג: בגלל שגם אותם חייבנו בתו ירוק, גם בתיקון ובמחיקה שהוועדה עשתה וגם בתיקון שהבאנו עכשיו, אז החובה לשמור מרחק של שני מטרים ירדה.

קריאה: לכל התלמידים?

אסתי ורהפטיג: זה במוסדות להשכלה גבוהה.

אסתי ורהפטיג: החובה הזאת הייתה בגלל שהיה שם פער.

אסתי ורהפטיג: שהתלמידים צריכים תו ירוק והמורים לא.

אסתי ורהפטיג: בגלל שהפער הזה נסגר וגם המורים צריכים תו ירוק אז הורדנו את ההוראה הזאת.

אסתי ורהפטיג: בעצם עשינו כאן כמה שינויים.

אסתי ורהפטיג: שינוי אחד הוא "בעצמו או באמצעות אחר", שזה לא רק הוא עצמו אלא הכנסנו לסעיף העונשין גם את העובדה שהוא יכול לעשות את הדרישה של תו ירוק באמצעות אחר.

אסתי ורהפטיג: דבר נוסף הוא שהכנסנו את העניין של "עובד" וגם את החריג של עובדים, כלומר אם העובד לא בא במגע עם תלמידים אז כמובן שגם על בעל המוסד לא תחול העבירה אם הוא הכניס עובד כזה ללא תו ירוק.

אסתי ורהפטיג: דבר נוסף הוא מינוי ממונה קורונה ושלט, שהן חובות שיש לבעל המוסד ולא היו לזה עבירות פליליות.

אסתי ורהפטיג: בהמשך להערת הוועדה בדיון הקודם הכנסנו גם פה עבירות, בדומה לתקנות הגבלת פעילות.

אסתי ורהפטיג: ובפסקה (4) זה הנושא של השוהה במוסד, כלומר תלמיד שנכנס למוסד כזה שפועל בתו ירוק, שגם עליו תחול העבירה הפלילית אם היא נכנס למוסד ללא תו ירוק ולא רק על בעל המוסד שהכניס אותו.

שרן השכל: זה מה שביקשנו בפעם הקודמת.

אסתי ורהפטיג: העבירה חלה עליו אם לא מתקיים בו אחד מאלה: אם הוא לא מחלים או מחוסן, אם לא קיבל תוצאה שלילית בבדיקה, בדיקה מהירה או בדיקת PCR – בעצם בדיוק מה שיש בתקנות הגבלת פעילות.

תמי סלע: ההערה היחידה מבחינת הנוסח לתקנה הזאת הייתה שאישור תו ירוק צריך להפנות לסעיף 9א, שזה אישור תו ירוק של השכלה גבוהה, וכרגע הוא לכאורה מפנה לסעיף הכללי.

תמי סלע: עוד דגש בהקשר של העונשין הוא שצריך לשים לב, וזה משהו שהיה גם בעבר, שכל הפרק הזה של עונשין, כלומר עבירות פליליות, קנסות מנהליים וסמכויות אכיפה הוא רק לגבי התחום של השכלה גבוהה.

תמי סלע: לגבי מוסדות החינוך של קטינים – גנים, מוסדות חינוך, מסגרות אחרות – אין פה קנסות ועבירות פליליות.

תמי סלע: אולי כדאי להבין אילו פעולות אכיפה כן נעשות, למשל אם יש הורה שבגן או בבית הספר של ילדו נותנים להיכנס גם למורים שלא עומדים בתקנות – למי הוא פונה?

תמי סלע: מה יש בידיו לעשות כדי להביא לאכיפה של זה?

תמי סלע: כי קנסות אין.

אסתי ורהפטיג: אני חייבת לומר שאני מבינה שיש תהליכים שננקטו נגד עובדים לא מחוסנים שלא הציגו בדיקה.

אסתי ורהפטיג: אני יודעת שהיה מקרה של גננת מסוימת שלא הסכימה, ובסוף הסכימה לצאת מן הגן.

תמי סלע: נקטו בהליכים משמעתיים?

אסתי ורהפטיג: אני לא יודעת אם זה ברמה המשמעתית.

אסתי ורהפטיג: אני יודעת שהדבר הזה נפתר בסוף נקודתית ולא שמענו שיש עוד עובדים שמתעקשים לבוא ושאין מה לעשות איתם ושנדרשת פה עבירה פלילית, לפחות לא עבירה על מנהל המוסד או בעל המוסד.

אסתי ורהפטיג: להבנתנו כן יש שיתוף פעולה מצד המנהלים, זה מה שאנחנו מבינים ממשרד החינוך, לא שמענו אחרת.

אסתי ורהפטיג: לגבי מוסד שלא פועל בהתאם ל-70%, זה דבר שהתלבטנו אם צריך בו עבירה פלילית, בעיקר מן הבחינה המשפטית, שלשוטר קשה קצת לדעת אם כן או לא מתמלא התנאי הזה.

אסתי ורהפטיג: יכול להיות שצריך לעשות איזשהו מנגנון של העברת מידע ברור מאוד דרך משרד החינוך על איזה כיתות, לחשוב על מנגנון כלשהו שכן יאפשר להטיל שם קנסות, כי כן שמענו על כמה הפרות.

אסתי ורהפטיג: אנחנו בשיח עם המשטרה.

אסתי ורהפטיג: הבנו שהם יכולים להטיל צווי סגירה במצב כזה לפי סעיף 32א רבתי לחוק.

תמי סלע: אם יש הרבה הפרות או משהו קיצוני.

אסתי ורהפטיג: מקרה כזה הוא בעצם פתיחה בניגוד לאיסור.

אסתי ורהפטיג: אם הוא פותח למרות שאין 70% מחוסנים זה פתיחה בניגוד לאיסור ויש סעיף מפורש על זה.

אסתי ורהפטיג: זו תקנה שקבעה שלשוטר תהיה סמכות להורות על פעולות מסוימות או למנוע כניסה.

אסתי ורהפטיג: הורדנו אותה בגלל שראינו שאין סמכות לקבוע הוראה כזאת בתקנות חינוך, בהמשך להערה של הייעוץ המשפטי של הוועדה בדיון הקודם.

אסתי ורהפטיג: זה בגלל שאנחנו מוסיפים עכשיו את התוספת השנייה.

אסתי ורהפטיג: הוספנו פה כמה עבירות.

אסתי ורהפטיג: יש את העבירה על בעל מוסד שמכניס אנשים שלא בתו ירוק, זאת עבירה שהייתה גם קודם.

אסתי ורהפטיג: הוספנו אליה עוד שתי עבירות.

אסתי ורהפטיג: הראשונה היא בעניין תליית שלט – אם הוא לא תולה שלט שאומר שהמקום הזה פועל בתו ירוק אז זה עבירה שבגינה יש קנס של 3,000 שקלים, בדומה למה שיש בתקנות הגבלת פעילות.

אסתי ורהפטיג: ועבירה נוספת על השוהה, על אותו תלמיד שנכנס למוסד להשכלה גבוהה או למוסד תורני שפועלים בתו ירוק בלי שיש לו תו ירוק ובלי שיציג בדיקה, זה פסקה (3) שהקנס בגינה הוא 1,000 שקלים.

אסתי ורהפטיג: בעצם תקנה 17 קובעת הוראת שעה, שהתוקף שלה הוא כרגע כתוקף התקנות אבל הכוונה שהיא תהיה עד סוף ספטמבר, שאומרת שלעניין ספירת אותם 70%, כדי לדעת אם בית הספר שנמצא ברשות אדומה יכול לפעול או לא, יבואו בחשבון גם תלמידים שקיבלו רק מנה אחת של החיסון, למרות שהם לא נחשבים עדיין בעלי אישור תו ירוק, כי הרי תו ירוק ניתן רק למי שעבר שתי מנות חיסון וחלף שבוע מאז המנה השנייה.

אסתי ורהפטיג: לעניין הזה אנחנו מקלים כרגע וקובעים הוראה מקלה כדי לאפשר את החיסונים בחודש הזה, כדי לאפשר למי שהתחיל להתחסן להשלים את החיסונים.

אסתי ורהפטיג: זה בעצם נועד לעודד את ההתחסנות.

אסתי ורהפטיג: אני רוצה לסייג פה שמבחינה אפידמיולוגית – אנחנו לא יודעים שמנה אחת מספיקה למשהו או תורמת באופן ממשי, זה לא בא מן המקום הזה.

אסתי ורהפטיג: זה ממקום של לאפשר למי שהתחיל ולא סיים בתקופת ביניים קצובה להשלים את החיסון ולעודד את השלמת התהליך.

שרן השכל: אוקיי, בסדר גמור.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: אעבור לכמה אנשים שביקשו את זכות הדיבור ונמצאים איתנו בזום.

שרן השכל: ד"ר רפאל אבירם, בבקשה, לרשותך שלוש דקות.

רפאל אבירם: תודה, גברתי היושבת-ראש וחברי הכנסת הנכבדים.

רפאל אבירם: האזנתי לדיון הארוך ברוב קשב.

רפאל אבירם: זה באמת דיון מעניין.

רפאל אבירם: מכיוון שגברתי עוסקת בתאריך שבו יסתיים תוקף התקנות אני רוצה לציין את האירוע הבא שעומד בפנינו, והוא פתיחת שנת הלימודים במוסדות להשכלה גבוהה, שאמורה להתחיל ב-10 באוקטובר.

רפאל אבירם: ההנחיות האלה צריכות לצאת מוקדם ככל הניתן.

רפאל אבירם: אם הוועדה תמתין עד 28 בספטמבר לדיון בהנחיות כאלה היכולת שלנו לתת את ההנחיות לסטודנטים ולסגל ההוראה – זה יהיה מאוחר מדי.

רפאל אבירם: אני מבקש, אם ניתן, לקבוע דיון מקדים לנושא המוסדות להשכלה גבוהה כדי שנוכל להיערך מבעוד מועד.

רפאל אבירם: תודה.

שרן השכל: אבל יש לכם הנחיות שנמצאות בתוקף לדעתי כבר כמעט שבועיים, אנחנו דנו בהן בדיון הקודם.

רפאל אבירם: נכון.

רפאל אבירם: אני רוצה להזכיר לגברתי שגם בדיון הקודם ציינתי למשל את הפרצה בנושא ההכשרה המקצועית, שכרגע לפי התקנות הקיימות נוצר מצב שסטודנט שמגיע להכשרה מקצועית יכול להיכנס לקמפוס ללא תו ירוק, מכיוון שזה בודל.

רפאל אבירם: זו נקודה ראשונה.

רפאל אבירם: בדיון הקודם גברתי ביקשה התייחסות לזה ממשרד החינוך.

רפאל אבירם: הדבר השני, אני מזכיר את נושא החיוב להוראה, לתת מענה לסטודנט שלא יכול להגיע.

רפאל אבירם: לא ברור מי הוא או מה הוא סטודנט שלא יכול להגיע.

רפאל אבירם: התוצאה היא שבעצם אנחנו מחמיצים כך את כל היכולת שלנו להשפיע על המערכת להגיע למצב שאנחנו מחייבים את כולם להגיע לקמפוסים וכתוצאה מזה ללמד בצורה תקינה ונכונה.

שרן השכל: אלו דברים שביקשנו מהם להביא עם אישור התקנות החדשות שאמורות להגיע בעוד שבועיים לדעתי.

שרן השכל: הם יצטרכו להביא לנו תשובות על הדברים האלה.

תמי סלע: אולי אשאל:

תמי סלע: לפי התקנות החובה של המוסד לאפשר לימודים מרחוק היא למי שאין לו תו ירוק.

תמי סלע: נכון שבפועל הם מאפשרים למידה מרחוק אז גם אחרים יכולים להצטרף אבל מבחינת הסמכויות של הגורמים עצמם להחליט שזה נחשב לנוכחות שנחשבת לצורך קורס זה כן בסמכותכם.

תמי סלע: החובה לאפשר לימודים מרחוק היא לא לכל אחד.

תמי סלע: כלומר יש חובה להגיע כל עוד יש תו ירוק.

רפאל אבירם: אבל התוצאה היא שאנחנו לא יכולים לבדוק למי אין תו ירוק ולמי יש, או לחילופין למי יש תו ירוק והוא לא רוצה להגיע בגלל שהוא יודע שיש אפשרות שהוא לא חייב להגיע.

רפאל אבירם: נקודה שנייה שגם קשורה לנקודה של ההכשרה המקצועית, צריך להבין איך נראה יום הלימודים בקמפוס.

רפאל אבירם: יום הלימודים במכללה להנדסה או בפקולטה להנדסה הוא יום מעורב, גם של מעבדות וגם של קורסים ביחד.

רפאל אבירם: לא ניתן לומר: חלק מן הקורסים יהיו ביום אחד, לבדל את האנשים האחד מן השני וכך הלאה.

רפאל אבירם: המערכת ניתנת בשלמותה.

רפאל אבירם: המצב שבו אפשר ללמד בכל מיני שיעורים שונים ובכל מיני חלקים הוא מצב לא טוב ולא נכון.

שרן השכל: אלו דברים שביקשנו תשובות עליהם לקראת התקנות הבאות.

שרן השכל: משרד החינוך ומשרד הבריאות לא ערוכים כרגע לענות על השאלות הללו.

שרן השכל: הם אמורים להביא לנו את התשובות לדיון הבא, כפי שביקשתי, אבל טוב שאתה מעלה ומזכיר להם שהם יצטרכו לתת לנו תשובות על הנושאים הללו.

שרן השכל: תודה רבה לך.

שרן השכל: נעבור לדובר הבא: יניב בר אור מהתאחדות מעונות היום, בבקשה, לרשותך שלוש דקות.

יניב בר אור: אני מנכ"ל התאחדות מעונות היום הפרטיים בישראל.

יניב בר אור: תודה רבה על הדיון החשוב הזה.

יניב בר אור: אנחנו יושבים כאן מן הבוקר ומקשיבים בקשב רב ומחכים ומצפים שתגיעו לדבר על מעונות היום, ובכללם על מעונות היום הפרטיים.

יניב בר אור: יש כמה תקנות שמתייחסות למעונות.

יניב בר אור: רצינו להסב את תשומת לב הוועדה לכך שהתקנות האלה מפלות לרעה הורים מול הורים אחרים, ילדים מול ילדים אחרים, ואנשי צוות, ואפילו פוגעים בזכות היסוד לפרנסה של אנשים, שאם אין להם חיסון או אין להם תו ירוק והם לא מוכנים להשתמש במטוש – אני לא מתנגד לחיסונים, אני מחלים לאחר חיסון שלישי וכל בני המשפחה שלי מחלימים והם מחוסנים.

יניב בר אור: אני לא מתנגד לחיסונים.

יניב בר אור: אני רק מתנגד לאפליה שבה אנחנו ניאלץ לעמוד כשוטרים בשער ולהגיד להורה: אתה לא נכנס כי אין לך תו ירוק ואתה כן נכנס כי יש לך תו ירוק, הילד שלך לא יכול ללמוד והילד שלך כן יכול להיכנס, ואת לא יכולה להגיע לעבודה, את מפוטרת כי אין לך תו ירוק.

יניב בר אור: יש פה מניעת פרנסה מאנשים.

שרן השכל: דנו עכשיו יום שלם בתקנות.

שרן השכל: נכון לרגע זה אין הנחיה לסגור או לבדוק או כל דבר כזה במעונות.

קריאה: זה כן חל גם על מעונות.

שרן השכל: על העובדים?

שרן השכל: אנחנו מדברים פה על התלמידים או הילדים שמגיעים לאותו מעון, לא על הסגל והעובדים.

שרן השכל: לגבי התלמידים עצמם, לגבי הילדים שמגיעים למעון לא חלות עליך שום הנחיות והוראות ואתה יכול להמשיך לעבוד כרגיל.

יניב בר אור: יש לנו הנחיות לגבי הסגל.

שרן השכל: לגבי סגל העובדים יש הנחיות, כמו בכל מקום.

שרן השכל: אף אחד לא מחייב אותם להתחסן אבל במידה והם לא מתחסנים הם יצטרכו לעשות בדיקת PCR אחת לשבוע.

שרן השכל: בדיקה מהירה זה בעצם לארבעה ימים.

יניב בר אור: זה אחת לשלושה וחצי ימים, זה 84 שעות.

שרן השכל: זה פעם–פעמיים בשבוע, כדי לשמור ולהגן על הילדים שנמצאים בגן, לא מסיבה אחרת.

שרן השכל: זה גם לא לכל הזמן, אנחנו מאשרים פה תקנות לחודש על מנת להוריד תחלואה, בגלל שכרגע יש מצב חמור מאוד במדינת ישראל.

יניב בר אור: גברתי היושבת-ראש, אני חייב להגיד לך שאנחנו לא שופעים באנשי צוות.

יניב בר אור: אין לנו אנשי צוות שאנחנו יכולים להגיד להם: אל תגיעו לעבודה כי אין לכם חיסון, או כי את עברת עכשיו טיפולי פוריות ואת מנועה מלהתחסן אז אין לך זכות לפרנס את ילדיך.

שרן השכל: אין שום מניעה מנשים שעוברות טיפולי פוריות להתחסן, ואני אומרת לך את זה מניסיון.

שרן השכל: להיפך, כל הרופאים המומחים שאני דיברתי איתם ממליצים לנשים הרות ולנשים שעוברות טיפולי פוריות להתחסן.

שרן השכל: זו לא המלצה של משרד הבריאות אלא של כל המומחים.

שרן השכל: האמן לי, אני בדקתי את זה לעומק.

יניב בר אור: אנחנו רואים בשטח המלצות קצת אחרות לנשים לאחר טיפולי פוריות, שלא להתחסן.

סימון דוידסון: אתה טועה ומטעה.

סימון דוידסון: הכי גרוע שאתה מטעה.

שרן השכל: אני אומרת לך שאתה טועה ואתה מטעה פה אוכלוסייה שלמה.

שרן השכל: אני בדקתי עם טובי המומחים במדינת ישראל.

שרן השכל: אני מדברת מניסיון אישי.

שרן השכל: התייעצתי עם טובי המומחים במדינת ישראל, עם הפרופסורים הכי טובים שיש לנו פה.

שרן השכל: אחד-אחד אמרו שההמלצה לנשים שעוברות טיפולי פוריות היא להתחסן במנה השלישית.

שרן השכל: אני מבקשת לא להפיץ מידע כוזב משום שלאחר מכן זה גורם נזק בלתי הפיך, זה הדבר הראשון.

שרן השכל: דבר שני, אנחנו לא מונעים את הפרנסה של אחת הסייעות שלך.

שרן השכל: אני יודעת עד כמה קשה למצוא עכשיו סייעות בגני ילדים, אנחנו מבינים את המצוקה הקשה.

שרן השכל: אבל אנחנו מבינים את המצוקה הקשה יותר של הורים של 30 ילדים שצריכים להיכנס אל תוך בידוד ומשלמים אחרי כן כמעט במשך חודש שלם על כך שהילדים בכלל לא הגיעו לגן, ואחרי זה הם לא יכולים ללכת לעבודה שלהם משום שהם צריכים להישאר עם הפעוט שלהם בבית כי אף אחד אחר לא יכול לטפל בו.

שרן השכל: אני אומרת בצורה ברורה, התקנות האלה מאוזנות ואנחנו דנו בהן במשך שלושה שבועות.

שרן השכל: לסגל ולצוות – זה לא לתמיד, זה לא שאנחנו מאשרים את זה כעת לחצי שנה.

שרן השכל: המטרה היא להוריד את רמת התחלואה במדינת ישראל ולשם כך נדרשת התגייסות גם שלכם.

שרן השכל: כארגון מנהלי המעונות הייתי מצפה מכם לעמוד בחוד החנית על מנת לוודא שאותם פעוטות לא מסתכנים ושהמשפחות שלהם לא צריכות להיכנס לבידוד.

שרן השכל: אני חושבת שהמתווה שהגענו אליו הוא סופר מאוזן.

שרן השכל: אף אחד לא מבקש מהם בכל יום ללכת לבדיקה.

שרן השכל: מבקשים מהם פעם–פעמיים בשבוע, זה הכול.

יניב בר אור: גברתי, ביקשתי את רשות הדיבור כדי שתאפשרי לי לדבר.

שרן השכל: נתתי לך לדבר אבל אעמיד דברים על דיוקם כשאתה מוסר מידע שגוי ולא נכון.

סימון דוידסון: אתה צריך לזכור שיושבת-הראש היא לוחמת מג"ב.

סימון דוידסון: ..

יניב בר אור: רציתי לשאול בהקשר ליציאה לבידוד ובהקשר לעלויות הבדיקות, ראשית, מי מממן את עלויות הבדיקה?

יניב בר אור: שנית, מי מממן לגן ילדים, למעון יום לפעוטות את היציאה לבידוד ואת הסגירה שלו?

יניב בר אור: אני לא מדבר רק על התשלומים של העובדים אלא על ההפסדים בפועל של מעונות היום הפרטיים שקורסים גם כך תחת הנטל בשנה וחצי האחרונות ו-3,000 מעונות כבר נסגרו בתקופת הקורונה.

יניב בר אור: מי מממן להם את היציאה לבידוד?

יניב בר אור: מי נותן להם רשת ביטחון כלכלית לכך שההורים יוכלו להחזיר את הילדים שלהם לאחר שמסתיים הבידוד ושהגן הזה לא ייסגר?

שרן השכל: כפי שאתה רואה אנחנו עובדים כרגע על מנת שלא נצטרך להיכנס לבידודים ועל מנת להמשיך את שגרת הלימודים.

יניב בר אור: אותם בידודים קורים ואין אף אחד שלוקח על זה אחריות.

יניב בר אור: בפועל גנים ומעונות יום פרטיים נכנסים בכל יום לבידוד.

יניב בר אור: עד עכשיו לא נתנו על זה את הדעת.

סימון דוידסון: אני לא מבין מה הוא רוצה.

שרן השכל: מה ההצעה שלך?

יניב בר אור: אתם כל הזמן אומרים כמה מסוכן בחוץ, שיש ערים אדומות וערים כתומות, וצריך לעשות כך וצריך לעשות אחרת.

יניב בר אור: אם מסוכן כל כך אז מדוע הוועדה נותנת את ידה לסכן נשות חינוך ולסכן ילדים ופעוטות ואת הוריהם?

יניב בר אור: מדוע שלא יינתן פיצוי עבור תקופה שבה מסוכן להיות שם בחוץ?

שרן השכל: אני לא מבינה מה ההצעה.

שרן השכל: אתה מציע שנעשה סגר ונפצה את המעונות?

יניב בר אור: אני לא אפידמיולוג ואני לא קובע מתי יש סגר אבל אני אומר שאם כל כך מסוכן ואנשים נכנסים לבידודים, מדוע לא דבר ראשון דואגים לכך שלאנשים תהיה רשת ביטחון כלכלית?

שרן השכל: קשה לי להבין את הרצון משום שהמטרה הראשונה שלנו פה היא לשמור על בריאות הציבור ותוך כדי כך לשמור גם על שגרת חיי יום-יום ככל שניתן כאשר אנחנו מגנים על חיי אדם.

שרן השכל: היינו יכולים לעשות סגר של מדינה שלמה ולסיים עם זה, אבל אנחנו לא.

שרן השכל: אנחנו מבינים שהקורונה תהיה איתנו פה גם בעוד חמש שנים ואנחנו צריכים ללמוד לחיות ביחד עם המחלה הארורה הזאת.

שרן השכל: אנחנו מנסים למצוא מתווה שיאזן בין הצורך לשמור על הבריאות לבין השגרה הזו.

שרן השכל: אני חושבת שאנחנו דווקא מגיעים למתווה טוב.

שרן השכל: יש לך הצעה לייעול?

שרן השכל: כרגע אתם לא נמצאים בסגר ואתם יכולים להמשיך לעבוד כרגיל.

שרן השכל: גם בערים האדומות אתם יכולים לנהל את השגרה של גן הילדים שלכם.

שרן השכל: אז מה ההצעה?

יניב בר אור: יש לי שאלות יותר מתשובות.

יניב בר אור: את התשובות אני מצפה שאתם תיתנו ואת הפתרונות אני מצפה שאנשי המקצוע שלכם ייתנו.

יניב בר אור: אני שואל שאלה פשוטה מאוד: מה הפתרון שלכם לנושא של בידוד ולנושא של יציאה לבידוד של אנשי צוות, של הורים, של ילדים, של אלה שמפסידים כסף בזה שהם נאלצים לשבת בבית ולא יכולים להתפרנס?

יניב בר אור: אני אפילו לא מדבר עכשיו על אלה שנאלצים לשבת בבית.

שרן השכל: יניב, אענה לך על זה ובכך נסיים.

שרן השכל: מה שקורה עם אנשי צוות והוראה, בעצם אף אחד לא צריך להסתגר או להפסיק לעבוד, ובתנאי שהוא מציג תעודת חיסון או בדיקה שבועית או בדיקה פעמיים בשבוע, ולכן פרנסתו לא נפגעת.

שרן השכל: אני עונה לך, שאלת שאלה ורצית תשובות אז אני עונה לך, אבל כנראה שגם את התשובות אתה לא רוצה לקבל.

יניב בר אור: אבל הצוות לא יכול להגיע לעבודה אם ילדי הגן נכנסו לבידוד.

שרן השכל: יש את מתווה מגן חינוך.

שרן השכל: האזנת לישיבת הוועדה, משרד החינוך דיבר במשך כל היום על כך שאנחנו מתחילים פיילוט של בדיקות יומיות על מנת לראות האם הדבר הזה יהיה אפשרי בעתיד בערים אדומות, על מנת למנוע בידוד.

שרן השכל: כולנו תקווה שהפיילוט הזה יצליח ונוכל להחיל אותו במקומות שבהם יש בידוד.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: אנחנו נעבור לדוברת הבאה, קרן אוחנה.

קרן אוחנה איוס: שלום לכולם, תודה רבה על זכות הדיבור.

קרן אוחנה איוס: בהמשך לדבריו של יניב בר אור, אני רוצה את חלקם לסייג ואת חלקם להסביר מן הצד שלנו.

קרן אוחנה איוס: פורום הגנים הפרטיים תומך בתו ירוק.

קרן אוחנה איוס: אנחנו מודים לכם מאוד על התאמת המתווה למשרד החינוך.

קרן אוחנה איוס: קיבלנו איומים מגופים כאלה ואחרים על כך שביקשנו את היכולת לשמור את הכניסה של ההורים וצוותי חינוך שעלולים להוות סיכון למסגרות.

קרן אוחנה איוס: אני תומכת מאוד בעמדת הוועדה ובעמדת יושבת-הראש, שצריך לייצר איזו רשת ביטחון ומסננים לטובת הילדים, דווקא כדי לשמור על הילדים.

קרן אוחנה איוס: לעניין הפיצוי, ודווקא בעניין הזה אני כן מסכימה, צריך לקחת בחשבון שהגנים הפרטיים, שמעונות היום הפרטיים מתנהלים כעסקים לכל דבר.

קרן אוחנה איוס: מאחר ואנחנו נמצאים בקבוצות הסיכון – קבוצות הסיכון הן אלה שכאשר ילד אחד מכניס גן לבידוד, כפי שאמרתם קודם, הוא משפיע על קבוצה גדולה מאוד של אנשי צוות ומשפחות, ובלית ברירה גם אם המבוגרים מחוסנים או בעלי תו ירוק המסגרת נסגרת וכעסק אין לה יכולת להתקיים.

קרן אוחנה איוס: אם הבידוד הוא במינימום שבעה ימים זה אומר ירידה של 25% מסך ההכנסה.

קרן אוחנה איוס: אי אפשר לשרוד את זה יותר מפעם–פעמיים, וגם זה מעל ומעבר.

קרן אוחנה איוס: לכן אני חושבת שכאשר אנחנו עוסקים בחינוך שחלקו פרטי גם משרד האוצר צריך לשבת ליד שולחן הוועדה ולתת את הדעת.

קרן אוחנה איוס: אני מזכירה לכם שמענקי פיצוי כנגד נזקי הקורונה הסתיימו ביוני ולכן אנחנו כרגע נמצאים ללא רשת ביטחון וגדל ההיצע על הביקוש.

קרן אוחנה איוס: אני בטוחה שמייד באוקטובר אחרי החגים יהיו הרבה ילדים שיחפשו מסגרות כי הורים נמנעו מלרשום את ילדיהם בספטמבר בגלל החגים, בגלל הבידודים, אבל לא יהיו להם מסגרות, לא יהיה להם לאן לחזור.

קרן אוחנה איוס: על זה אני מבקשת מכבוד יושבת-הראש לתת את הדעת ולבקש שבדיון הבא, אחרי הסבב הראשון של אישור התקנות, משרד האוצר יישב בדיון הזה וייקח בחשבון מסגרות חינוך פרטיות מגילאי לידה עד שלוש בעיקר.

קרן אוחנה איוס: תודה רבה.

שרן השכל: אנשי משרד הבריאות, אתם רוצים להשיב?

אסתי ורהפטיג: היא שאלה את משרד האוצר.

שרן השכל: אין איתנו כרגע נציג של משרד האוצר.

שרן השכל: נכון?

שרן השכל: אולי לדיון הבא חשוב שיהיה נציג גם של משרד האוצר שיוכל לענות על אותן שאלות בעניין הפיצוי של עסקים במתווה הקורונה.

קרן אוחנה איוס: גברתי יושבת-הראש, אני אשמח לחזק את דבריך כמי שחוסנה חיסון שלישי אחרי טיפולי פוריות, אז אני בעד.

קרן אוחנה איוס: תודה.

שרן השכל: תודה רבה לך, קרן.

שרן השכל: נעלה את הדובר הבא, פרופ' חגי לוין, בבקשה.

חגי לוין: קודם כול, נאחל לכולם שתהיה שנה פורייה ובריאה.

חגי לוין: במלוא ההערכה לצוותים, גם החינוכיים וגם הבריאותיים, באמת המציאות מורכבת, ובכל זאת – אני מדבר כאן כנציג של איגוד רופאי בריאות הציבור וההסתדרות הרפואית – יש נקודות שאפשר לשפר.

חגי לוין: היום אנחנו במצב שבו רק כ-50% מבני 12–16 בישראל התחסנו אפילו במנה אחת.

חגי לוין: אנחנו סבורים שתהליך של סירוב מדעת, של החלטה מודעת לסרב ולחתום על טופס, שקיבלתי הסבר, שאני מבין את המשמעויות, אני מבין שאני מסכן את עצמי ואת החברים שלי וגם מסתכן בבידודים ואני בכל זאת מעדיף לא להתחסן, תהליך כזה כפי שמבוצע במערכת הבריאות ובצה"ל מזה שנים רבות למגוון גדול של חיסונים יוביל לאיזון נכון בין הזכות לא להתחסן לבין ההגנה על בריאות הציבור.

חגי לוין: בפועל, מניסיוננו, הרוב המכריע, מעל 90% יבחרו להתחסן ולא לחתום על טופס כזה שמכריח אותם לקבל החלטה מודעת לא להתחסן.

חגי לוין: אני ממש מבקש ממך, יושבת-ראש הוועדה, לקחת את הנושא הזה על עצמך.

חגי לוין: צריך לעשות אותו נכון, צריך לדייק אותו, אבל אפשר לעשות אותו נכון ולהגיע למצב שבו אנשים יחתמו על סירוב להתחסן.

חגי לוין: זה נכון גם לגבי צוותי ההוראה ולא רק לגבי הילדים.

חגי לוין: בנוסף, דובר פה על סעיף של ממונה הקורונה.

חגי לוין: אנחנו חייבים להפסיק לחשוב בחשיבה שמתייחסת אך ורק לקורונה ולעבור לחשיבה על בריאות.

חגי לוין: בכל בית ספר צריך להיות ממונה בריאות קבוע, לא רק בתחום הקורונה.

חגי לוין: יש הרבה מאוד דברים שצריך לקדם בהם בריאות בבתי הספר.

חגי לוין: יש במדינת ישראל יוזמה של בתי הספר מקדמי בריאות – זה צריך להיות הנורמה בכל בתי הספר, כפי שמשרד החינוך התחייב כבר בעבר.

חגי לוין: אני אומר את זה כי יש פה דברים שאנחנו מפספסים, שדוחים אותם, וצריך לעשות אותם.

חגי לוין: צריך להיות כוח אדם שעבר הכשרה מתאימה, שעוסק בבריאות בבתי הספר, ואז גם המעקב אחר יישום ההנחיות יהיה הרבה יותר טוב.

חגי לוין: בינתיים לא התקדמנו בנושא האוורור בבתי הספר, לא התקדמנו מספיק בנושא הקטנת הצפיפות ולא התקדמנו מספיק בנושא התשתית, במיוחד התשתית בחוץ.

חגי לוין: אני רוצה להגיד במבט יותר ארוך-טווח, אנחנו רואים היום שבמקרים מסוימים תרבות הבידודים יכולה לגרום ליותר נזק מאשר תועלת.

חגי לוין: אנחנו צריכים בטווח הרחוק יותר, לא בחודש הקרוב, לחשוב איך אנחנו מפחיתים את כמות הבידודים ומבינים שהילדים נמצאים בסיכון מופחת לתחלואה קשה, שהנגיף בכל מקרה ימשיך להסתובב באוכלוסייה והנגיף אנדמי, ולעבור מחירום לשגרה.

חגי לוין: דווקא בתור מי שהנחה על סגרים ובידודים הרבה לפני הקורונה, אנחנו גם צריכים לראות איך אנחנו יוצאים מן הסיטואציה הזאת כי לפעמים הנזקים של הבידודים עלולים להיות גדולים מן התועלת שלהם.

חגי לוין: כאן אולי צריך יותר גמישות במקרים מסוימים.

חגי לוין: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: חברי הכנסת, יש לכם הערות כלשהן לגבי הדברים?

סימון דוידסון: ה-70% – עד מתי אנחנו מאשרים את זה?

תמי סלע: כרגע זה עד 28 בספטמבר.

תמי סלע: אזכיר שהיו שלוש נקודות במחלוקת שעלו כאן במיוחד.

תמי סלע: הראשונה היא בעניין המתווה לגבי החוגים; השנייה היא שאין כרגע הוראה לגבי כיתות ה'–ז' וכל המתווה שחל לגביהן: הסמכויות, שיקול הדעת של המנהלים וכולי; ולגבי ה-70% היו לכם כל מיני מחשבות על דברים יצירתיים, שכבתי – עלו פה כל מיני רעיונות וגם חשבתם אולי לקצר את זה.

שרן השכל: קודם כול ניתן מספיק זמן למשרד הבריאות ולמשרד החינוך להיערך מחדש.

שרן השכל: אתם מכירים את התיקונים שאנחנו רוצים.

שרן השכל: אנחנו נכנסים אמנם לתקופת חגים, ראש השנה, יום כיפור וסוכות ולכן שבועיים זה באמת זמן קצת קצר בתוך תקופה כזו אבל עדיין הנושא דחוף.

שרן השכל: היינו רוצים שאותן תקנות יגיעו לשולחן הוועדה לפני סיום חופשת סוכות כדי שיהיה לנו כבר מתווה מוכן לתלמידים שחוזרים לשנת הלימודים במגזר החרדי, הממלכתי והממלכתי-דתי.

משה טור פז: יש לנו יום אחד לפני סוכות, זה בדיוק שבועיים מהיום.

משה טור פז: אם נקבל עד אז הצעה זה ייתן לנו אפשרות לבחון אותה.

תמי סלע: מתי יש ימים שבהם אפשר לקיים דיון בוועדה?

שרן השכל: 21 בספטמבר זה סוכות.

משה טור פז: 19 בספטמבר, יום ראשון – זה בעוד שבועיים.

משה טור פז: זה פשוט היום האחרון לפני חול המועד סוכות.

תמי סלע: אבל אז הם צריכים להביא את זה לפני כן, כדי שב-19 בספטמבר זה יהיה כבר בפני הוועדה.

שרן השכל: אפשר לקיים את הישיבה ב-19 בספטמבר?

שרן השכל: האם יהיה לנו די זמן לערוך את אותם תיקונים?

אסתי ורהפטיג: ננסה להעביר אותם במהלך השבוע הבא.

אסתי ורהפטיג: בשבוע הזה אין כבר כמעט ימי עבודה אבל בשבוע הבא כן.

יהודית גידלי: בשבוע הבא יש שלושה ימים: ראשון, שני, שלישי.

יהודית גידלי: אפשר להעביר.

שרן השכל: בסדר גמור.

שרן השכל: בתקנות שתביאו לפנינו אנחנו מבקשים, ראשית – לא בהכרח באלו אבל באלו שלאחר מכן שנצטרך לאשר באוקטובר – לבחון מחדש את הכניסה של בדיקות PCR במידה וכמות הבדיקות יורדת.

שרן השכל: אם אין באמת עומס על המערכת אין שום סיבה שאנשים ילכו ויעשו את זה פעמיים.

שרן השכל: דיברנו על זה.

שרן השכל: אם יש אפשרות אנחנו מבקשים להקל בעניין הזה.

שרן השכל: דבר שני, הוועדה מבקשת להביא אליה תיקון לתקנה 8, שבו יאשרו תו ירוק לערים אדומות וכתומות.

שרן השכל: אנחנו נאשר את התקנה הזאת, כפי שאמרנו, לשבועיים ואנחנו מבקשים שהיא תנוסח מחדש לקראת 19 בספטמבר על מנת להביא מתווה שגם בערים אדומות וכתומות, במצב שבו לא ניתן לקיים חוג ספורט או חוג פעילות בחוץ והם חייבים לקיים אותם בפנים, למצוא נוסח של תו ירוק שיהיה מקובל על משרד החינוך ועל משרד הבריאות.

שרן השכל: לכן אנחנו קוצבים גם את הסעיף הזה עד ל-19 בספטמבר, עד שיגיעו התקנות החדשות.

שרן השכל: בנוסף לכך, אנחנו מבקשים להביא לנו תקנה שנותנת סמכויות למנהלים לנהל את התחלואה הגבוהה בבית הספר שלהם בערים אדומות וכתומות.

שרן השכל: נכון לעכשיו, על פי היועצת המשפטית של הוועדה, אין למנהל סמכות להורות על למידה מרחוק, על כל כלי שמשרד החינוך רוצה לתת למנהלים, כולל להשאיר את זה פתוח לדרכים יצירתיות.

שרן השכל: אנחנו רוצים להסמיך את המנהלים ולא לסבך אותם משפטית אל מול הורים וכן הלאה.

שרן השכל: אנחנו מבקשים מכם לתת מתווה עם פירוט לאותם מנהלים כי מה שאנחנו מקבלים הוא מין מישמש, שכל מנהל בעצם קובע לעצמו מה הולך להיות וגם ההורים לא מרוצים מזה.

שרית חאיק שפיגלשטיין: היושבת-ראש, בהקשר הזה אני חייבת להגיד שאנחנו לא רואים עין בעין עם הייעוץ המשפטי של הוועדה.

שרית חאיק שפיגלשטיין: העמדה שלנו שונה בהקשר הזה.

שרית חאיק שפיגלשטיין: גם יש דוברים ממשרד החינוך שמבקשים שוב לדבר בהקשר הזה.

שרית חאיק שפיגלשטיין: אני מניחה שאנחנו ננהל על זה שיח עם הייעוץ המשפטי.

שרן השכל: אנחנו נצא להפסקה של ארבע דקות להתייעצות ונחזור בשעה 14:40.

שרן השכל: באותן תקנות אנחנו גם מבקשים לבחון את נושא הלימודים גם אם תלמיד או שניים מורידים את הממוצע מ-70% ל-69% או 68%.

שרן השכל: שלא נעניש כיתה שלמה בגלל תלמיד אחד או שניים שהם לא מחוסנים במצב שבו אפשר ללמוד כאשר 70% מחוסנים בערים אדומות וכתומות.

שרן השכל: למצוא פתרון שמאפשר שם את הגמישות למורה לאפשר בכל זאת את הלימודים אם מדובר אך ורק על תלמיד אחד.

אסתי ורהפטיג: תמיד בקו גבול יש בעיות של מי שקרוב לגבול, אז גם אם נקבע תלמיד אחד יהיו בעיות כאשר יש שני תלמידים.

אסתי ורהפטיג: אני לא יודעת עד כמה זה יפתור בעיה.

שרן השכל: אם ניתן להכליל אפילו את המורה לעניין ה-70%, או משהו שיוריד עוד אדם אחד.

תמי סלע: בשיחה שהייתה לי עכשיו עם שרת החינוך, היא גם לא רואה שום סמכות של המשרד להורות שהילדים ילמדו בזום בלי שיש לזה הסמכה.

שרן השכל: ארצה לדבר איתה.

שרן השכל: בואו נצא להפסקה של שלוש דקות.

שרן השכל: נחזור לפה בשעה 14:40 ואז נמשיך את הדיון.

שרן השכל: אני מחדשת את הישיבה.

שרן השכל: אעדכן על כמה פרטים שמשרד החינוך לא עדכן אותנו, שהיה חשוב שהוועדה תהיה מודעת אליהם: במתווה מגן חינוך יש סמכויות מסוימות שניתנות למנהלים ולראשי רשויות מקומיות ברשויות אדומות וכתומות.

שרן השכל: הסמכות ניתנת משום שההורים אמורים לחתום על מתווה מגן חינוך ועל ידי כך הם בעצם מאשרים את זה.

שרן השכל: מבחינה משפטית זה נותן להם סוג של תוקף מסוים בדרך עקיפה.

שרן השכל: צריך לבדוק את זה, אבל זה פרט חשוב מאוד, שחבל שלא עדכנתם אותנו בו, שכל הורה והורה חותם על מתווה מגן חינוך.

שרן השכל: זה למעשה מסמיך את המנהלים ואת ראשי הרשויות לנהל את זה.

אסתי ורהפטיג: אני יודעת שחותמים על הסכמה לבדיקות.

אסתי ורהפטיג: אני לא מכירה משהו מעבר לזה.

תמי סלע: אנחנו נבדוק את זה, מה בדיוק זה מסמיך.

שרן השכל: אנחנו נבדוק את זה.

שרן השכל: בכל מקרה נאשר את זה עד 19 בספטמבר על מנת שתביאו לנו את התיקונים.

שרן השכל: אנחנו מבקשים שתהיו בדין ודברים גם אתי.

תמי סלע: הכול עד 19 בספטמבר?

תמי סלע: השאלה אם אתם רוצים לקצר רק את הסעיפים שלגביהם היו פה דיונים, שזה החוגים והחינוך הבלתי פורמלי והמתווה של לימודים מרחוק בכיתות מסוימות, שכרגע זה מעוגן בתקנה 8א והאמירה הייתה שזה לא מלא, או שאתם רוצים את תוקף כל התקנות לקצר?

שרן השכל: האם אנחנו יכולים לאשר בתיקון שיהיה לו תוקף רק החל מ...?

שרן השכל: אנחנו נאשר את המתווה עד 19 בספטמבר, את הכול.

שרן השכל: אנחנו נבקש מכם להביא לנו את התיקונים הנדרשים ב-19 בספטמבר.

אסתי ורהפטיג: לגבי התיקון האחרון שהוועדה ביקשה, אנחנו לא בטוחים שאנחנו מבינים, הסיפור של ה-70%, האם לחשב את זה אחרת.

אסתי ורהפטיג: זה המתווה שסוכם בקבינט.

אסתי ורהפטיג: אני יודעת שהיו על זה הרבה דיונים.

שרן השכל: ועדיין הוועדה לא רואה לנכון להעניש כיתה שלמה בגלל תלמיד אחד או שניים.

שרן השכל: אנחנו יודעים שגם אם זה 60% או 50% או 70%, איפשהו הייתם צריכים לשים את הקו, אבל בכל זאת אם מדובר על תלמיד אחד או שני תלמידים אנחנו לא רוצים ש-30 תלמידים או 20 תלמידים או 25 תלמידים ישלמו את המחיר על כך שעוד תלמיד אחד לא מוכן להתחסן כאשר בכל זאת יש רוב גדול מאוד.

שרן השכל: לכן אנחנו מבקשים שתינתן הגמישות הזו במידה וזה תלמיד אחד או שני תלמידים שמפרידים בין מעל ל-70% או מתחת ל-70%.

שרן השכל: בכל זאת אנחנו מבינים שברוב יש כבר 90%, שזה בסדר.

שרן השכל: אני מאמינה שאין הרבה מקומות שבהם לא יגיעו ל-70%, אבל בכל זאת אנחנו מבקשים את הגמישות הזו.

שרן השכל: אלו התיקונים שאותם אנחנו מבקשים להביא לנו ב-19 בספטמבר.

שרן השכל: נביא את התקנות להצבעת חברי ועדת החינוך: תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות של מסודות המקיימים פעילות חינוך והוראות נוספות) (תיקון מס' 2), התשפ"א-2021, בליווי התיקונים שאותם הצגנו.

שרן השכל: מי בעד? ירים את ידו.

שרן השכל: מי נגד?

שרן השכל: מי נמנע?

שרן השכל: בעד – 4

שרן השכל: נמנעים – אין תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות של מסודות המקיימים פעילות חינוך והוראות נוספות) (תיקון מס' 2), התשפ"א-2021, עם התיקונים שהוכנסו בהן, אושרו.

שרן השכל: התקנות אושרו, כולל קיצור התוקף עד 19 בספטמבר.

שרן השכל: תודה רבה לכל חברי הוועדה, תודה רבה על התיקונים ועל ההצעות לייעול ועל הדברים שהבאתם מן השטח, ממנהלים, ממורים, מתלמידים ומניסיון אישי, חברת הכנסת מואטי.

שרן השכל: אני נועלת את הישיבה.

שרן השכל: אנחנו נתראה ב-19 בספטמבר.

שרן השכל: שתהיה שנה טובה ומתוקה גם לכל עובדי משרד הבריאות, משרד המשפטים ומשרד החינוך.

שרן השכל: שתהיה שנה מוצלחת.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: הישיבה נעולה.