ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 24, פרוטוקול מספר 10, 2021-08-16 13:00

שרן השכל: שלום לכולם, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת החינוך, התרבות והספורט.

שרן השכל: הדיון היום יהיה: פתיחת שנת הלימודים של התלמידים החרדים במדינת ישראל.

שרן השכל: נקבל היום סקירה על פתיחת שנת הלימודים ממנכ"ל משרד החינוך, וכמובן, נעלה את האתגרים ואת הבעיות ונראה כיצד ניתן לטפל בהם בתקופת קורונה, בתקופת מגפה, אל מול אתגרים נוספים שאנחנו מכירים בתוך מערכת החינוך החרדית, שנפתחה לפני כולן, ממש בשבוע שעבר.

שרן השכל: אני רוצה לשלוח מפה, מוועדת החינוך של הכנסת, שנת לימודים מוצלחת ופורייה לכל תלמידי החינוך החרדי שהתחילו את שנת הלימודים.

שרן השכל: נפתח בהערות של כל חבר כנסת.

שרן השכל: נתחיל עם חבר הכנסת הרב ליצמן.

שרן השכל: לרשותך שתיים-שלוש דקות לומר דברי פתיחה.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

יעקב ליצמן: תודה על הדיון, אני חושב שהדיון מאוד חשוב.

יעקב ליצמן: היות שיש לי קהילה גדולה בערד, אני רוצה להסביר לכם מה אני עובר שם – אני אישית מנסה לעזור להם.

יעקב ליצמן: בערד הקהילה שלי היא בערך 60%–65% מהחינוך של ילדי גן.

יעקב ליצמן: ערד היא לא פופולרית – הכוונה היא שאנשים לא באים לערד.

שרן השכל: אנשים לא באים?

יעקב ליצמן: לא באים, חוץ מ-1,600 משפחות שיש לי שם.

יעקב ליצמן: אבל מהמגזר הכללי לא באים כל כך, לכן המגזר החרדי באחוזים מאוד גבוהים שם.

יעקב ליצמן: היות שבכל שנה יש לי גידול של שש-שבע כיתות, אין איפה ללמוד.

יעקב ליצמן: היות שאני מגזר חרדי.

יעקב ליצמן: ראש העיר אומר: לא רוצה לתת לך.

יעקב ליצמן: בעיר יש 73 גנים ריקים; 73 גנים עומדים ריקים.

יוסף טייב: למה יש 73 גנים ריקים?

יוסף טייב: זה המון 73 גנים.

יעקב ליצמן: כי יש שם הגירה שלילית.

יוסף טייב: הגירה שלילית של אוכלוסייה לא חרדית.

יעקב ליצמן: כן.

שרן השכל: וחסרות לכם שש כיתות.

יעקב ליצמן: לי חסרות שבע-שמונה כיתות, אבל לא נותנים לי.

יעקב ליצמן: לא יכול להיות שבגלל שאני חרדי אני לא יכול לפתוח שנת לימודים.

יעקב ליצמן: זו הבעיה, ואני בהחלט דורש, מבקש, שייתנו לי איזה פתרון שאוכל לפתוח.

יעקב ליצמן: פניתי למשרד החינוך לשעבר, עד השרים, שהתערבו והכריחו לפתוח את שנת הלימודים.

יעקב ליצמן: היום אני באופוזיציה, אני לא חבר בוועדות אפילו, באתי לכאן כאורח – בלתי רצוי, אולי.

שרן השכל: קודם כול, אתם תמיד מוזמנים לוועדה שלי.

יעקב ליצמן: אני לא יכול להצטרף כי יש לי הנהלת אופוזיציה.

יוסף טייב: אז תשנה את זה.

יעקב ליצמן: לא, לא.

יעקב ליצמן: יש החלטה ברוב.

יוסף טייב: היית שר בריאות, אתה יודע לעשות - - -

שרן השכל: קודם כול, אתם תמיד מוזמנים לוועדה, יש לכם דלת פתוחה, ויש לכם גם דלת פתוחה במשרד החינוך.

יעקב ליצמן: אגיד לכם פשוט.

יעקב ליצמן: כתוב: אין דבר העומד בפני הרצון, נכון?

יעקב ליצמן: אז אם אקבל אדע שרציתי טוב.

יעקב ליצמן: אם אראה שתעזרו לי בזה, אדע שאני רצוי.

שרן השכל: תודה רבה לך.

שרן השכל: חבר הכנסת אורי מקלב, בבקשה.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: אני חושב שהרב ליצמן בדבריו הקצרים שיקף והציף בעיה נכונה וכואבת מאוד, שבעוד בכל המקומות חוגגים את פתיחת שנת הלימודים יש מקומות שאין איך לפתוח ואין לאן ללכת.

אורי מקלב: אבל בכול אופן, אגיד מספר מילים כלליות.

אורי מקלב: הנושא של פתיחת שנת הלימודים במגזר החרדים השנה מקבל קדימות יתר, ואולי זה הזמן, שיש את הנכונות ואת האוזן הקשבת, לשמוע על מערכת החינוך הזו.

אורי מקלב: המערכת הזו נקבעת הלוח העברי ולא לפי הלוח הלועזי, ולכן יש לו קביעות בפתיחת שנת הלימודים.

אורי מקלב: השנה זו השנה שבה נוצר הפער הכי גדול, אני חושב.

אורי מקלב: אני רוצה לתת עצה למערכת הכללית, אם מותר לי – גם כבעל למורה במערכת החינוך הממלכתי-דתי, ויש גם פה אנשים שיש להם ניסיון בעניין הזה – לעשות גמישות בפתיחת שנת הלימודים.

אורי מקלב: אני חושב שזה בולט בממלכתי-דתי, שפותחים שנת לימודים ובכל תקופת החגים יש כמה שעות ללמד את הילדים, כשכל המערכת קרובה מאוד וצמודה מאוד, ואיך אפשר להספיק לעשות את זה, איך אפשר ללמד.

אורי מקלב: אולי תובילי את זה את, כוועדת החינוך.

אורי מקלב: אני חושב שאנחנו יכולים להוביל את זה, אולי צריך הסכמי שכר למורים, אבל אפשר לשנות את זה.

אורי מקלב: מערכת החינוך החרדי נפתחה בלמעלה מ-50%, לא כל המערכת נפתחה.

אורי מקלב: מערכת הבנים נפתחה; לפי דעתי, זה משהו שקרוב ל-200,000 תלמידים שנמצאים בתוך המערכת הזאת.

אורי מקלב: מערכת החינוך אצלנו כוללת גם מוסדות חינוך גבוהים, שגם זה נפתח, אבל במערכת החינוך היסודי והעל-יסודי אנחנו במאסה מאוד גדולה, שרוב רובה של המערכת הזאת נמצאת במוכר שאינו רשמי ומוסדות הפטור ואחוז מאוד מאוד קטן נמצא במערכת החינוך הממלכתי.

אורי מקלב: אני אומר את זה כעצה: כמו שיש שעון קיץ, יכול להיות סוג של שעון לפתיחת מערכת לימודים.

אורי מקלב: כואב לי, כואב לי שמאות אלפי ילדים לא יוכלו לקבל הכנה נכונה לקראת החגים בגלל ימי הלימוד הקצרים לפני החגים.

אורי מקלב: זה במאמר מוסגר.

אורי מקלב: מעבר לזה שאני מברך את מערכת החינוך החרדית על ההיערכות.

אורי מקלב: הייתי בשבת אצל ילדיי ונכדיי וראיתי כבר את האווירה ואת ההתרגשות שהייתה להם השבוע, עם המורה החדש, בית הספר החדש והכיתה החדשה, כשממול אנחנו רק עכשיו מתחילים ללכת לבריכות, מתחילים ללכת לבילויים והדממה שתהיה מחר.

אורי מקלב: ונוצר גם פער במערכת החינוך, באווירה הזאת – יש אווירה של פתיחת שנת הלימודים בבית ולחלק המערכת עדיין לא נפתחת, ההורים כבר נמצאים בתוך מערכת.

אורי מקלב: יש לזה משמעות, יש לזה השלכה.

אורי מקלב: ההצעה שלי לגבי המערכת הכוללת יש השלכה גם לגבי מערכת החינוך החרדית של הבנות שנפתחת ב-1 בספטמבר, אולי יום-יומיים קודם, וזאת בעיה.

אורי מקלב: אני רוצה להגיד מילה מתוך המבט שלנו על ההיערכות לפתיחת שנת הלימודים לגבי הקורונה.

אורי מקלב: הייתה היערכות, נכונות ומוטיבציה בלתי רגילה לעמוד בכל התנאים, בכל הדרישות.

אורי מקלב: יש נכונות לשיתוף פעולה גם עם הרשויות החרדיות וגם בתוך מערכות החינוך לבדיקות סרולוגיות, שהיו מוצלחות מאוד ונתנו נתונים מאוד מפתיעים על אחוז גבוה של ילדים שיש להם נוגדנים.

אורי מקלב: אני כבר מכריז פה שלגבי הורדת גיל החיסון יהיה שיתוף פעולה מלא מבחינת מערכות החינוך – גם עם ההורים וגם עם מוסדות החינוך.

אורי מקלב: למותר לציין ש-99% מהמערכת החרדית מדרבנת, ממליצה ומורה להתחסן ולשתף פעולה בעניין הזה.

אורי מקלב: אני שמח שהיום, בפתיחת שנת הלימודים, במערכת החינוך, במיוחד הציבור החרדי, נמצא באחוז נמוך.

אורי מקלב: יש לנו אינדיקציה, זה כבר היום השמיני מפתיחת שנת הלימודים בחלק ממוסדות החינוך.

אורי מקלב: אין התפרצות, יש אחוז הדבקה כמו שיש, אבל זה לא משהו שהוא במאסה.

אורי מקלב: זה ייתן אינדיקציה למערכת החינוך הכללית, ונשמח לשתף פעולה בעניין הזה.

אורי מקלב: חשוב לציין בדיון הזה – את, כיושבת-ראש חדשה וגם חלק מהציבור פה הם חברי כנסת חדשים – לגבי מערכת החינוך החרדית, שאנחנו גאים במערכת הזו, אנחנו לא מתביישים בה.

אורי מקלב: זו מערכת חינוך שלא שבתה מימיה; יש לה גמישות בלתי רגילה כדי לקיים את הלימודים; המורים, יש להם נכונות, אין הסכמי שכר ולא אומרים שלא מוכנים אחרי הצהריים ולא מוכנים לפצל כיתות.

אורי מקלב: יש לנו נכונות, כשצריך אנחנו עושים את זה – גם לימודים בקבוצות יותר קטנות.

אורי מקלב: החשיבות הגדולה היא לקיים את הלימודים, אנחנו רואים בזה ערך מאוד חשוב.

אורי מקלב: אני דוחה אמירות שנאמרות גם על הרמה הלימודית של מערכת החינוך.

אורי מקלב: אני מוכן, יש פה גם אנשים - - -

שרן השכל: עוד מעט תהיה לנו סקירה של המנכ"ל.

אורי מקלב: תיכף אתייחס גם לנושא הממלכתי, למחוז, במילה.

שרן השכל: במשפט, כי אנחנו צריכים להעלות את המנכ"ל.

אורי מקלב: אני מוכן לעשות כל מבחן, לבוא לכיתה ג' בזמנים שלומדים את לוח הכפל.

אורי מקלב: שר האוצר, שהכריז לא מזמן בוועידה שהייתה, שחרדים בגיל 18 לא יודעים לוח הכפל – זה שקר וכזב, זו הוצאת דיבה ושם רע לציבור הזה.

אורי מקלב: הם מבריקים, הם יודעים את הלימודים, הם מקבלים ארגז כלים מצוין לכל ערך.

אורי מקלב: אנחנו רואים את ההשתלבות של הבנות, שהיא מדהימה והן נדרשות בכל מקום, גם במוסר עבודה וגם ביכולות עבודה, וגם אצל הבנים.

אורי מקלב: אנחנו משקיעים יותר בלימוד, אבל הם מקבלים את ארגז הכלים ואת כל מה שצריך – חשיבה, נכונות, התמדה, מיקוד.

אורי מקלב: שעת לימוד במערכת החינוך החרדית היא שעת לימוד נטו.

אורי מקלב: זה שקט, ריכוז, יש כבוד לא רק לתלמידים, יש גם למורים.

אורי מקלב: אנחנו שמים דגש על הכבוד למורים, וחשוב להגיד את זה אחרי המערכת הזו הייתה מושמצת מאוד מכל כיוון שנה וחצי.

אורי מקלב: אני שמח שכאן נותנים לי להגיד את הדבר הזה.

אורי מקלב: עוד דבר אחד, ועם זה אסיים את הנושא.

שרן השכל: משפט אחרון בבקשה.

אורי מקלב: עדיין המערכת הזו דבר אחד לא יכולה לתת – מבנים.

אורי מקלב: יש חוסר גדול מאוד.

אורי מקלב: הייתי בפתיחת שנת הלימודים, בראש חודש אלול, בבית שמש.

אורי מקלב: יש שם בעיה קשה מאוד, יש בעיות בכל מיני מקומות שלרשויות אין מספיק משאבים.

אורי מקלב: לא יודעים להעריך, רואים את זה כחצר האחורית.

אורי מקלב: מבחינת ההערכה וההשקעה הכספית במערכת הזאת, זו מערכת מאוד דלה.

אורי מקלב: אגיד משפט אחד על ההתייחסות שלנו למערכת הממלכתית.

שרן השכל: לא, אני חייבת לקטוע אותך.

שרן השכל: אני מתנצלת.

אורי מקלב: זה ידוע שאנחנו לא משתפים פעולה עם המערכת הממלכתית – בכל אופן, יהדות התורה, אני לא יודע מה עם חברי הכנסת האחרים, הם יתייחסו לזה.

אורי מקלב: לאורך השנים אנחנו לא משתפים פעולה עם המערכת הזו.

אורי מקלב: היום התפרסם שיושב-ראש ועדת הכספים הגיש הצעת חוק עם מערכת יחצנות גדולה מאוד על חיוב להפעיל בכל מקום מערכת חינוך ממלכתית-חרדית.

אורי מקלב: דאגה גדולה מאוד, זה מאוד מחמם את הלב איך שיש אנשים שעומדים בקצה, משמיצים את המערכת הזו, שמצד אחד יושב-ראש המפלגה אומר שהמערכת הזו לא נותנת מענה, לא יודעים שם את לוח הכפל - - -

שרן השכל: אנחנו לא ניכנס עכשיו לפוליטיקה הזאת.

שרן השכל: אנחנו בפתיחת שנת הלימודים החרדית.

שרן השכל: רק משפט לסיכום, כי אתה גוזל זמן מחבריך.

אורי מקלב: הילדים שלנו לומדים בתוך מערכת החינוך של החינוך העצמאי.

אורי מקלב: אנחנו לא נשתף פעולה, משום שהמערכת הזו באה - - -

יעקב מרגי: - - - לא תנטוש.

שרן השכל: תודה, חבר הכנסת מקלב.

אורי מקלב: משפט.

אורי מקלב: אנחנו לא מפריעים לאף אחד לשלוח את הילדים שלו לאן שהוא רוצה, גם למערכת החינוך הממלכתית-החרדית.

אורי מקלב: אנחנו לא מפריעים, אבל המערכת הזו קמה כדי להצר את צעדינו, כדי לבטל ולהפסיק את מערכת החינוך המוכר שאינו רשמי.

אורי מקלב: על זה הכריזו כשהקימו את זה, לכן אנחנו לא משתפים פעולה.

אורי מקלב: ברגע שיכריזו אחרת נשתף פעולה.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: אני נותנת קדימות לחברי הכנסת החרדים.

יעקב מרגי: למה?

יעקב מרגי: למה?

שרן השכל: מנכ"ל משרד החינוך חייב לעלות כי אני רוצה שהוא יציג את הדברים, שלא נפספס אותו.

שרן השכל: חבר הכנסת מרגי, האם אתה רוצה עכשיו שתי דקות או לדבר שלוש דקות אחרי מנכ"ל משרד החינוך?

יעקב מרגי: אדבר עכשיו שתי דקות, מסמתא יהיה לי מה לומר גם אחרי שהוא יאמר את דברו.

שרן השכל: בבקשה, לרשותך שתי דקות ואהיה חייבת לעבור למנכ"ל.

יעקב מרגי: גם חבר כנסת שהוא לא חרדי, יכולה להפריע לו הסוגיה או אכפת לו מחינוך חרדי.

שרן השכל: זה בטוח, בגלל זה גם הגיעו חברי כנסת לא חרדים על מנת להשתתף בדיון.

יעקב מרגי: בתחילה אתייחס בקצרה לדברים ששמעתי מחבר הכנסת ליצמן.

יעקב מרגי: הגיע הזמן ב-2021 שכל ראש רשות מקומית ידע – הרי זה מדע מדויק, השנתונים של הילדים ביישוב שלו ידועים, ואם יש שנתון גדול ויש צרכים ויש פערים צריך למלא אותם.

יעקב מרגי: הגיע הזמן שראשי הרשויות ידעו להתעלות – ויש הרבה שמתעלים – מעבר לסכסוכים, משקעים או דעות כאלה ואחרות.

יעקב מרגי: ערד זו הדוגמה.

יעקב מרגי: אני חושב שהוועדה צריכה להיכנס לעובי הקורה ולבדוק אם יש צרכים ואם יש פערים.

יעקב מרגי: זה על רגל אחת.

יעקב מרגי: אני שמח שסוף-סוף החינוך החרדי על ראש שמחתה של המערכת.

יעקב מרגי: אבל אל תתלהבו, זה היה רק בנושא החיסונים והקורונה.

יעקב מרגי: אני שמח שלפחות בקורונה מצאו את החינוך החרדי כפלטפורמה.

יעקב מרגי: אתייחס גם לדברים שאמר אורי מקלב.

יעקב מרגי: אורי מקלב מחרים את הממ"ח.

יעקב מרגי: אני לא מחרים את הממ"ח; אני לוקח את הממ"ח, אם הוא ייתן לי מענה.

יעקב מרגי: אנחנו, המפלגות החרדיות, לא משרתות את כלל החינוך החרדי, ואסביר לך למה.

יעקב מרגי: יהדות התורה, יש לה את החינוך העצמאי שלה; ש"ס, יש לה את רשת מעיין החינוך התורני, ויש עוד הרבה אנשים במערכת החינוך החרדית שלא נמצאים בשתי המערכות האלה, ואנחנו צריכים להיות הפה שלהם.

יעקב מרגי: לפעמים הרשתות האלה לא נותנות מענה, אז לא נאמר לשאר ילדי ישראל: שמע, אין לך מענה ממני, אז לך לאיבוד או לך לעזאזל.

יעקב מרגי: לכן הצהרתי: אני משתמש בממ"ח ואחזק אותו.

יעקב מרגי: לצערי הרב, במשרד החינוך תוקעים את הממ"ח, מסרסים אותו ולא נותנים לו לפעול כמו שצריך.

יעקב מרגי: צריך לנצל אותו בצורה הכי טובה.

יעקב מרגי: נכון, יש לנו בעיה של השקפת עולם; נעמוד עליה, נילחם שאכן השקפת העולם תתקיים.

יעקב מרגי: אבל מכאן עד להחרים בגלל שמישהו הקים אותו, בגלל הכוונה - - -

אורי מקלב: בחינוך - - -

יעקב מרגי: אני לא היסטוריון.

יעקב מרגי: יש כאלה היסטוריונים, יש כאלה תקועים עם ההיסטוריה והקימו את זה באיסור, הוקם בחטא אז לא אשתף פעולה.

אורי מקלב: גם מערכת החינוך היא לא - - -

יעקב מרגי: אני אשתף איתו.

יעקב מרגי: זה משאב לאומי, אני אשתף איתו פעולה, אני אנווט אותו לכיוונים הנכונים.

יעקב מרגי: לצערי הרב, גם במחוז החרדי לא נותנים לו את תשומת הלב הראויה והגיע הזמן שכל סוגיית הממ"ח תקבל הסתכלות עודפת, להפסיק להסתכל בזכוכית מגדלת עם תקנים – חוסר תקינה, כן תקינה.

יעקב מרגי: אורי, אתה יודע שהרבה פעמים נאלצתי לעזור למוסדות שנפלטו ולא יכלו לקבל מענה מרשתות שלנו, אז הגיע הזמן לומר את הדברים.

יעקב מרגי: אם יש כבר את הממ"ח – אני אשתמש בו, אני אנצל אותו, כי ילד הוא ילד, ולא משנה איפה הוא, באיזו סקאלה הוא ברמת החרדיות שלו ומה ההורים שלו רוצים.

יעקב מרגי: זו הזדמנות לקיים דיון מיוחד, ספציפי על הסוגיה הזו.

שרן השכל: יישר כוח.

משה גפני: לא הבנתי בשנים האחרונות מה ההבדל בין ש"ס ליהדות התורה.

יעקב מרגי: אני אגיד לך.

יעקב מרגי: הרבה.

שרן השכל: יש לך - - - ואני אשמח שנקיים דיון מיוחד גם בעניין הזה.

אורי מקלב: יעקב, אמרנו שברגע שמשרד החינוך יכריז - - -

יעקב מרגי: משפט אחרון.

שרן השכל: משפט אחרון, ואני מעלה את המנכ"ל.

יעקב מרגי: הסוגיה שהייתה פה בשנים האחרונות, של השוואת החינוך המיוחד – משרד החינוך פעל בניגוד לחוק בסוגיה של החינוך המיוחד.

יעקב מרגי: הוא התעקש והיו לו קשיים, גם כשחבר כנסת גפני העמיד אותם על טעותם.

יעקב מרגי: יש קשיים בתקצוב בסוגיה הזו, הוועדה תצטרך לעקוב ולראות שזה אכן מיושם.

יעקב מרגי: כל הרפורמה של החינוך המיוחד, שחוקקה בוועדה הזו - - -

שרן השכל: כן כן, כבר פנו כמה פעמים.

יעקב מרגי: לצערי הרב, בשנתיים האלה שלא הייתה משילות זה הלך והתברבר.

יעקב מרגי: כדאי שהוועדה תיקח את זה כפרויקט ותעקוב אחרי הסוגיה הזו.

יעקב מרגי: זו הישיבה הראשונה, אנחנו נמשיך לעקוב.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: חבר הכנסת גפני, אתה תהיה הראשון לדבר אחרי המנכ"ל, אבל אני חייבת להעלות את מנכ"ל משרד החינוך.

יעקב ליצמן: למה שלא יופיע?

יעקב מרגי: לא שואלים שאלות על הממשלה הנוכחית.

שרן השכל: מנכ"ל משרד החינוך יגאל סלוביק נמצא אתנו בזום ויציג בפנינו את התוכנית לפתיחת שנת הלימודים במגזר החרדי.

יעקב מרגי: אבל זו מחאה, זו מחאה שהוא אומר - - -

יעקב ליצמן: למה שהמנכ"ל לא יגיע?

יעקב מרגי: היה נהוג שבפתיחה חגיגית, אם לא השר לפחות מנכ"ל יהיה נוכח בוועדה.

שרן השכל: אתה צודק במאה אחוז, וזו הערה שאני מעבירה לך, יגאל.

שרן השכל: בדיון לקראת פתיחת שנת הלימודים היה ראוי להגיע לכאן, לוועדה.

שרן השכל: כרגע נשמח לשמוע את הסקירה שלך, שתספר לנו איך נערכתם ומה מתרחש כרגע מבחינת פתיחת שנת הלימודים של המוסדות החרדים – מספרים, אתגרים, קשיים – ובעיקר לגבי התקנות של מגפת הקורונה, תקנות הבריאות.

שרן השכל: כיצד נערכים ומה הועבר אליהם?

שרן השכל: בבקשה.

יגאל סלוביק: צהריים טובים.

יגאל סלוביק: אני יותר מאשר שמח על ההזדמנות שניתנה לי להציג כאן את תוכנית "מתחברים לחיים", תוכנית הפעולה של משרד החינוך, בשותפות עם משרד הבריאות, משרד ראש הממשלה, משרד הביטחון, פיקוד העורף והשלטון המקומי, למען קיום שגרת לימודים מלאה בשנת הלימודים הקרובה הבאה עלינו לטובה, שנת הלימודים תשפ"ב.

יגאל סלוביק: זאת לצד הקורונה, תוך צמצום הפערים הרגשיים, החברתיים, הפדגוגיים של התלמידים, וכמובן, תוך שמירה מלאה על בריאותם של התלמידים ושל צוותי ההוראה בכלל מוסדות החינוך, בכלל המגזרים בכל רחבי הארץ.

יגאל סלוביק: (הצגת מצגת) התוכנית עוסקת בהפעלת מערכת החינוך בשגרת קורונה, היא מורכבת ממספר שכבות, ואציג אותן בהרחבה.

יגאל סלוביק: אני רוצה לדבר במונחים של עבר, הווה ועתיד.

יגאל סלוביק: מאחורינו שנה וחצי של מגפה, שפגעה לא רק במשק ולא רק במגזרים אחרים במדינת ישראל אלא פגעה פגיעה דרמטית ומשמעותית מאוד בילדים שלנו, ברצף הלימודי שלהם ובמעטפת הרגשית-החברתית שלה הם זכו טרם המגפה, ואנחנו מאמינים שהם יזכו לה גם בהמשך בגין אותה תוכנית שאנחנו הולכים להציג כאן.

יגאל סלוביק: אם אנחנו רוצים לעסוק בהווה, אז גיבשנו תוכנית לאומית בשיתופם של מומחים, בעיקר מעולם הבריאות ומעולם החינוך.

יגאל סלוביק: אנחנו מנגישים את המידע וסוגרים פערים תפעוליים בימים אלו.

יגאל סלוביק: בעוד פחות משעתיים יהיה דיון סטטוס בראשות ראש הממשלה, שבו הוא יקבל דיווח היכן בדיוק התוכנית עומדת ומה הסטטוס שלה לצאת לפועל, כולל הכנת המערכת לשנת לימודים מבחינה לימודית ופדגוגית.

יגאל סלוביק: על העתיד: לקראת 1 בספט

יגאל סלוביק: מבר אנחנו כולנו – משרד החינוך, ההורים, המורים, התלמידים – פותחים את שנת הלימודים בצורה הבטוחה ביותר שנוכל.

יגאל סלוביק: נכון, המגזר החרדי כבר פתח את שנת הלימודים שלו ב-א' אלול.

יגאל סלוביק: אני אישית ביקרתי ב-א' אלול בבתי ספר חרדיים בירושלים, התרשמתי מאוד מהאופן שבו בתי הספר האלה נפתחו, מרמת המוכנות שלהם, כולל עמידה בתקנות הקורונה, ואני מברך עוד יותר על ההיענות הרבה שיש במגזר החרדי להשתתפות בבדיקות הסרולוגיות שאותן אנחנו מבצעים, וגם עליה ארחיב בהמשך ברשותכם.

יעקב מרגי: זה הצד שלנו, עכשיו הצד שלכם.

יעקב מרגי: בוא תראה מה אתה עושה לנו.

יעקב מרגי: הוא שומע?

יעקב מרגי: הוא לא הגיב על המחאה, אז חשבתי שהוא לא שומע.

יגאל סלוביק: אומר, ברשותכם, את הדבר הבא.

יגאל סלוביק: הגעתי לכאן על מנת להציג את התוכנית, אציג אותה, לכל מה שהעליתם יתייחסו אחר כך גורמי המקצוע במשרד החינוך ויתייחסו לכל אחת מהטענות שהעליתם.

יגאל סלוביק: אני רק אומר: משרד החינוך הוא המשרד של כל ילדי ישראל.

יגאל סלוביק: זאת הדירקטיבה, זאת התפיסה, ככה אנחנו פועלים.

יגאל סלוביק: כשאנחנו מדברים על תפיסת מערכת החינוך בראי הקורונה אנחנו רואים אל מול עינינו קיום של למידה פיזית רצופה ובטוחה תוך הקפדה על אורחות חיים מותאמים לשגרת קורונה.

יגאל סלוביק: כל זה אמור להיות, צריך להיות ונכון שיהיה אל מול מתן מענה לקשיים הרגשיים, החברתיים והלימודיים של התלמידים, וכמובן, מתן כלים לצוותים החינוכיים על מנת לצמצם את כל אותם פערים שנדון בהם במהלך המצגת הזאת וטיפול בהיבטים הרגשיים והחברתיים.

יגאל סלוביק: אני רוצה לכם תמונת מצב לגבי פטורי בידוד בחתך גילים שונים.

יגאל סלוביק: פטורי בידוד הם מי שהיו חולים בקורונה ורשומים כמחלימים או מחוסנים.

יגאל סלוביק: בעקבות המבצע הסרולוגי - - -

הוא מעודכן מה נושא הדיון?

שרן השכל: כן.

שרן השכל: ביקשנו ספציפית לקבל את ההיערכות לקורונה כי קיבלנו הרבה תלונות שמערכת החינוך החרדית נפתחה ללא נהלי קורונה שידועים מראש.

שרן השכל: לכן דרשנו להביא את הנהלים ולוודא שהם העבירו אותם להנהלות של בתי הספר או לבעלים של בתי הספר.

שרן השכל: בבקשה, תמשיך.

יגאל סלוביק: פטורי בידוד בגילי הגן ועד כיתה ו' אנחנו עם 4.5% ילדים פטורי בידוד בגילי הגן ו-9.2% פטורי בידוד בבתי הספר היסודיים, מתוכם 86.7% צוותי הוראה הם פטורי בידוד.

יגאל סלוביק: אנחנו מאמינים שבקרב כיתוב א'–ו' וגם גני הילדים המספרים עוד יעלו, בעיקר בגלל המבצע הסרולוגי שאנחנו מקיימים בימים אלה.

יגאל סלוביק: כשאנחנו מדברים על כיתות ז'–ט' ו-י'–י"ב אנחנו עם 36% פטורי בידוד בגילי חטיבות הביניים – בני 12 עד 16 שנים – ו-62% בגילי 16–19.

יגאל סלוביק: אתמול היינו עם למעלה מ-7%, כרגע אנחנו עם 62% בגלל המעבר שיש לתלמידי כיתות ט' לבתי ספר התיכון והיציאה של ה-י"בתניקים מהמערכת החוצה.

יגאל סלוביק: ככל שנרבה לחסן את התלמידים בגילי 12 עד 16 כך המספר הזה יצומצם.

יגאל סלוביק: בשקף אנחנו רואים את פטורי הבידוד בחלוקה למגזרים.

יגאל סלוביק: אנחנו רואים שבמגזר הכללי אנחנו עומדים בסך הכול על 28% בידוד; במגזר החרדי – 24% תלמידי פטורי בידוד; במגזר הלא יהודי – 14.4% פטורי בידוד; בשאר המגזרים אנחנו עם כ-24.1% פטורי בידוד.

אפשר לשאול שאלה?

שרן השכל: אם זה קשור.

האם המבצע של הבדיקות הסרולוגיות מתקיים באמת בכל בתי הספר?

האם כבר נתתם את האישור לעשות את זה בתוך בתי הספר?

אני מדבר, כמובן, על המגזר שהתחיל כבר ללמוד, המגזר החרדי.

יגאל סלוביק: נכון לאתמול בערב, תוצאות שהגיעו אלינו עד היום בבוקר, נדגמו למעלה מ-20,000 תלמידים במגזר החרדי.

יגאל סלוביק: סך הכול 20% מתוכם התגלו כמי שבעבר היו מאומתי קורונה.

יגאל סלוביק: המתחמים ברשויות המקומיות נגישים לציבור, והציבור מגיע.

יגאל סלוביק: יצאנו גם בקמפיין למגזר החרדי כבר אתמול, נמשיך את הקמפיין הזה היום ונוציא אותו גם למגזר הכללי.

יגאל סלוביק: ארחיב בהמשך ותראו שיש לנו כוונה להגיע לכ-1.6 מיליון תלמידים בכלל המגזרים שעברו בדיקה סרולוגית חינם, על חשבון המדינה, על מנת לאתר את אותם תלמידים פטורי הבידוד, שלא ייכנסו לבידודים שהם לא צריכים להיות בהם.

מצוין.

השאלה שלי היא רק אם זה קיים גם בבתי הספר.

יעקב מרגי: וגם במגזר הערבי.

שרן השכל: אם עושים את הבדיקות הסרולוגיות בבתי הספר?

כן, זו השאלה – בדיקות סרולוגיות, לא חיסון.

יגאל סלוביק: מי שמפעיל את מערך הבדיקות הסרולוגיות ומנהל אותו הוא פיקוד העורף יחד אתנו.

יגאל סלוביק: אין לנו בעיה, המתחמים פזורים בשלטון המקומי ובבתי הספר.

יעקב ליצמן: עד לרגע זה לא ראינו.

שרן השכל: לא היו?

יעקב ליצמן: לא.

יגאל סלוביק: היה אצלנו דיון לגבי בתי הספר בראשותו של הממונה, של שר הביטחון להתגוננות.

יגאל סלוביק: השתתפו בו גם משרד הבריאות וגם אנוכי, ודנו בסוגיה האם נכון לעשות את הבדיקות הסרולוגיות בתוך בתי הספר או לא לילדים שהם בגילי גן וגיל א'–ו'.

למה לא?

יגאל סלוביק: העמדה של משרד הבריאות ושלנו הייתה שללא ליווי הורים לא נכון לעשות את הבדיקה הזאת.

יגאל סלוביק: אני מכיר את הסיפור בבני ברק - - -

יעקב ליצמן: האם אדוני יודע שהיום מחסנים ילדים בכיתות בית ספר לשפעת?

יעקב ליצמן: אז עושים את זה, בלי הורים.

יעקב ליצמן: מה צריך הורים?

קריאה: אתה צודק לגמרי.

יעקב ליצמן: כשהייתי שר הבריאות עשיתי כל שנה עוד כיתה.

יעקב ליצמן: אני חושב שהיום זאת כיתה ה', עושים כל שנה בכל הכיתות - - -

שרן השכל: מה המניעה להקים את מערכי הבדיקה בבתי הספר?

גם בבתי הספר.

יגאל סלוביק: חבר הכנסת ליצמן מכיר היטב את נציגת משרד הבריאות, ד"ר אפרת אפללו.

יגאל סלוביק: היא הביעה את עמדת המשרד שלא יהיה נכון להביא ילדים קטנים אל בית הספר לעשות את הבדיקה הסרולוגית ללא ליווי הורים.

יגאל סלוביק: גם אנחנו, במשרד החינוך, חושבים שהעמדה הזאת נכונה.

יעקב ליצמן: מה זה שונה משפעת?

יעקב ליצמן: תגיד את ההבדל.

שרן השכל: נשמח לשמוע את הטיעונים.

שרן השכל: אפרת איתנו?

יגאל סלוביק: אשמח אם אוכל להמשיך.

שרן השכל: בבקשה.

שרן השכל: אני מבקשת לא לקטוע, יש לנו איתו עשר דקות.

יגאל סלוביק: השלכות על היבטים רגשיים, חברתיים ולימודיים הם - - -

את ועדה, אין עשר דקות.

אם צריך רבע שעה, יהיה רבע שעה.

שרן השכל: להציג את הדברים, ולאחר מכן ניתן יהיה לשאול שאלות.

שרן השכל: אם נקטע אותו כל שתי דקות הוא לא הספיק להציג.

תודה.

יעקב ליצמן: אבל שאלה מותר.

שרן השכל: בסדר, נשאלה.

יעקב ליצמן: כן, לא קיבלתי תשובה.

שרן השכל: אבל אין צורך לקיים דיון סביב זה עכשיו.

שרן השכל: אנחנו סתם מבזבזים את הזמן.

שרן השכל: בבקשה, יגאל.

יגאל סלוביק: השלכות על היבטים רגשיים, חברתיים ולימודיים – מתוך סקר יועצות חינוכיות, אנחנו רואים שהחל מהחזרה ללימודים יש ירידה בדיווחים הן על בידוד, הן על חרדות, הן על חשש ממחלות והן על קשיים במשפחה.

יגאל סלוביק: זאת, לסברתנו, בגלל שהלמידה הפיזית ממתנת קשיים רגשיים, חברתיים ולימודיים, והצעידה לבית הספר בחודשיים האחרונים, כולל בית הספר של הקיץ, הביאה לירידה משמעותית באותן חששות, חרדות ותחושות בדידות שעליהן דיווחו תלמידים, ואת המספרים אתם רואים כאן.

יגאל סלוביק: השקף ה בא מראה מה קרה עם ההגעה של התלמידים לבית הספר והיכולת של התלמידים לדווח למורים מה הם חשו כשהם היו בבית.

יגאל סלוביק: אנחנו רואים עלייה בדיווחים על קשיים לימודיים, אנחנו רואים עלייה בדיווח על מצוקות רגשיות ואנחנו רואים עלייה בדיווח על התנהגויות בסיכון, וזה בגלל שבית הספר מהווה מראה וסנסור גילוי לכל אותם דברים.

יגאל סלוביק: אנחנו מסיקים, מניחים וקובעים, שהלמידה הפיזית מהוות תשתית לטיפול בקשיים שהצטברו בקרב ילדים ובני נוער במהלך השנה וחצי האחרונות של הלחימה בנגיף הקורונה.

אורי מקלב: בעקבות הדברים האלה, של החשיבות של הלימוד הפיזי, האם המסקנה היא גם לצמצם את החופש הגדול?

אורי מקלב: במקום חודשיים, לצמצם אותו קצת.

אורי מקלב: זו יכולה להיות תובנה - - -

יגאל סלוביק: נגיע גם לזה, אבל כרגע אנחנו מסיקים מסקנות מתוך לימוד הקורונה.

שרן השכל: לא נראה לי שנראה את זה בתקופתנו, למרות שהצעתך לפתיחת שנת הלימודים על פי הלוח העברי היא הצעה שיש בה המון שכל וראויה לחשיבה רצינית ומעמיקה.

אורי מקלב: לבנים יש חופשה קצרה של שלושה שבועות בכלל.

אורי מקלב: הבנות הן בחודשיים חופש, אנחנו סובלים מאותו דבר.

שרן השכל: אבל אני מבקשת לא להפריע למנכ"ל.

שרן השכל: בבקשה, יגאל.

יגאל סלוביק: הפעלנו במהלך החודש הראשון של החופש הגדול את בתי הספר של הקיץ, קיבלנו תקצוב להפעיל את מערך בתי הספר הזה גם בשנה הקרובה, ונמשיך להפעיל אותם.

יגאל סלוביק: הסוגיה של אורך חופשת הקיץ בישראל הוא סוגיה לדיון עמוק, היא תלויה בהרבה מאוד דברים נוספים, לא רק במשרד החינוך.

שרן השכל: אנחנו לא ניכנס אליה, ולכן אני מבקשת - -

יגאל סלוביק: אני מסכים שראוי שנדון בה.

יגאל סלוביק: לא בדיון הזה.

שרן השכל: - - להמשיך במתווה הבריאות.

שרן השכל: תודה.

יגאל סלוביק: עקרונות מובילים מתווה הפעלת תשפ"ב: מוסדות החינוך יישארו פתוחים ללמידה פיזית ללא תלות בצבע הרשות.

יגאל סלוביק: זאת אומרת, נפעיל את מערכת החינוך גם ברשויות אדומות וכתומות.

יגאל סלוביק: נפעל לצמצום מגעים בהתאם לנוהל אורחות חיים שהפצנו למנהלי בתי הספר; סגירת מוסד חינוכי תיעשה רק בהינתן עלייה משמעותית בתחלואה באותו מוסד, ובהחלטה משותפת של מנהל המחוז ולשכת הבריאות.

יגאל סלוביק: ברמזור הרשותי: עיר שתעבור להיות כתומה או אדומה, יבוצעו מהלכים לצמצום מגעים בתוך בית הספר ומנהלי בית הספר יקבלו את המשאבים הנדרשים להם לטובת אותן פעולות לצמצום מגעים – אחר כך נציג אותן ביתר הרחבה; נבצע תגבור של פעולות מניעה ואיתור תחלואה במסגרת הפעלת מגן חינוך כבר בערים הכתומות, שאלו פעולות לגילוי תחלואה ומניעה של התפרצויות באותן ערים כתומות ואדומות.

יגאל סלוביק: דיגום בדיקות ובידודים: לאחר שבוע של תחילתו של מבצע הבדיקות הסרולוגיות, אנחנו רוצים מאוד למקסם אותו במהלך חודש אוגוסט, ככל הנראה נמשיך אותו גם במהלך החודש הבא על מנת להגיע לאותם 1.5 מיליון תלמידים שאנחנו רוצים שיבצעו את הבדיקה הזו; אנחנו פועלים, יחד עם משרד הבריאות, לקביעת מדיניות בידוד מותאמת למערכת החינוך, מדיניות בידוד שתצמצם מאוד את הצורך של תלמידים לשהות במהלך שבוע עד 14 יום בבידוד, בהתאם להנחיות משרד הבריאות; נקיים מערך של דיגום וניטור מקדים ומהיר, בדגש על רשויות כתומות ואדומות.

יגאל סלוביק: הרעיון המסנכרן של התוכנית שלנו הוא תוכנית השכבות, וברשותכם, אעבור עכשיו על כל אחת משש השכבות שבהן אנחנו פועלים על מנת לממש את הלימודים בקרב התלמידים.

יגאל סלוביק: האחד הוא מבצע הבדיקות הסרולוגיות; הבדיקה הסרולוגית בודקת האם יש נוגדנים אצל התלמיד, מתוך כך אנחנו יודעים לומר שהתלמיד היה חולה קורונה סמוי, כי הוא לא גילה תסמינים, הוריו לא לקחו אותו לעשות בדיקת PCR או כל דבר אחר.

יגאל סלוביק: אם המספר שהערכנו נכון – ואני חושב שהמספרים במגזר החרדי מוכיחים שההערכות שלנו היו נכונות –, אנחנו טוענים שנהיה על סדר גודל של כ-20% מהתלמידים שיתגלו ככאלה שהיו חולים סמויים בעבר, כך שמתוך 1.6 מיליון תלמידים נהיה עם כ-300,000 תלמידים שבתום המבצע הזה יהיו פטורים מבידוד ויוכלו לקבל תו ירוק.

יגאל סלוביק: זה מספר גדול מאוד של תלמידים שיוכלו להמשיך ללמוד; זה מספר גדול של תלמידים שיזכו בתו ירוק, וזה יקל מאוד על הוריהם במהלך הפעילות איתם במסגרת החיים הרגילה; זה מספר גדול מאוד שנוסף לכלל המערכת הארצית בהקשר של מי הם מחלימים, מחוסנים או נמצאו מאומתים סרולוגיים.

יגאל סלוביק: העלות הכוללת של המבצע הזה היא כ-100 מיליון שקלים.

יגאל סלוביק: האוצר תקצב אותה, מי שמוביל אותה זה פיקוד העורף, יחד עם מגן דוד אדום, השלטון המקומי ובית החולים שיבא.

יגאל סלוביק: נצא ב-22 בחודש, ביום ראשון הקרוב, בעזרת השם, עם כ-1,400 דוגמים וסוקרים שיתייצבו בכל רחבי הארץ, גם במגזר הכללי, על מנת להנגיש את הבדיקה הזאת, שהיא בחינם, לכל אותם הורים ותלמידים.

יגאל סלוביק: מדובר בבדיקה פשוטה – דקירה קטנה באצבע – תשובה בתוך פחות מעשר דקות האם אתה נשא של נוגדנים לקורונה או לא.

יגאל סלוביק: נצא היום בקמפיין שקורא להורים להביא את ילדיהם לאותם מתחמי בדיקות, ואנחנו מאמינים גדולים בהצלחה שלו, מתוך הבנה שיש אינטרס של ההורים להביא את ילדיהם על מנת שהם יוכלו להיות רגועים ושקטים – הילד כבר היה חולה בעבר, אנחנו יכולים להיות קצת יותר רגועים לגביו בעתיד.

יגאל סלוביק: וכמובן, הילד יזכה לתו ירוק ולפטור מבידוד.

יגאל סלוביק: השכבה השנייה היא בדיקת אנטיגן לפני פתיחת שנת הלימודים.

יגאל סלוביק: כשאנחנו מסתכלים על מקדם ההדבקה כפי שהוא היום ועל מקדם הכפלה אחת לעשרה ימים, כל אחד מהיושבים פה יכול להעריך ולשער מה יהיה מספר המאומתים בסוף החודש ומה יהיה מספר המאומתים ב-1 בספטמבר.

יגאל סלוביק: כפי שאנחנו רואים היום בנתונים, כ-40% מכלל המאומתים הם בגילי התלמידים.

יגאל סלוביק: זאת אומרת שאם נדבר במספרים עגולים, סדר גודל של 4,000–5,000 תלמידים, לכאורה אמורים להיות מאומתים ב-1 בספטמבר.

יגאל סלוביק: המטרה של מבצע אנטיגן היא לתת להורים בדיקות אנטיגן מהירות, לחלק להם אותן במהלך ה-27–28–29 בחודש.

יגאל סלוביק: ההורים ייקחו את הבדיקות הביתה, יבדקו את ילדיהם ב-30 או ב-31 בחודש, וכל מי שימצא חיובי לא יגיע לבית הספר ביום פתיחת הלימודים.

יגאל סלוביק: במקום זה ילך לקהילה, יעשה בדיקת PCR, יאמת שאכן בדיקת האנטיגן שלו היא חיובית או, לשמחתו, בדיקת האנטיגן שלו היא שלילית, ובכך נמנע סגירה דרמטית של אלפי כיתות בתחילת שנת הלימודים, הדבקה בתוך בית הספר וגם הדבקה - - -

שרן השכל: את היתרונות אנחנו מבינים, אני מבקשת רק להזדרז עם זה כי נשארו לנו איתך רק עוד שתיים-שלוש דקות ואנחנו רוצים זמן לשאלות.

יעקב מרגי: מה ההערכה שלך לשיתוף פעולה בנושא הזה?

יגאל סלוביק: בהמשך אתייחס לשאלות, מאחר שיושבת-ראש הוועדה ביקשה ממני למהר.

יגאל סלוביק: השכבה השלישית היא מגן חינוך, השכבה הרביעית היא אורחות חיים והשכבה האחרונה היא מודל בידוד מותאם.

יגאל סלוביק: ילד שיימצא מאומת בכיתה, ייצא לבידוד, שאר הילדים יעשו בדיקת PCR.

יגאל סלוביק: כל מי ששלילי יוכל לבוא למחרת לבית הספר, לעשות בדיקת אנטיגן פשוטה מאוד במהלך ששת הימים הבאים, ביום השביעי בדיקת PCR נוספת, ובכך הילדים יוכלו להגיע לבית הספר ולהמשיך ללמוד.

יגאל סלוביק: כל זאת, כמובן, לצד המאמץ הלאומי לחיסונים, בהובלת משרד הבריאות.

יגאל סלוביק: בשקף הבא אנחנו רואים את כלל המבנה, אסביר אותו בקצרה.

יגאל סלוביק: במסגרת גנים ו-א' עד ד' נלמד בכל המצבים כבשגרה, כנ"ל בכיתות ה'–ו'; ז', י', י"ב – בערים כתומות ואדומות נפעיל את מגן חינוך ונפעיל מערך בדיקות.

יגאל סלוביק: נממש את פיילוט הבידודים במהלך החודש וחצי הקרובים גם במגזר החרדי והערבי, והחל מה-29 בחודש במגזר הכללי; נפעיל את מאמץ בדיקות האנטיגן במהלך אוגוסט, ואוגוסט עד סוף ספטמבר את הבדיקות הסרולוגיות.

יגאל סלוביק: כאן אנחנו רואים את כלל המתווה.

יגאל סלוביק: אלה "אורחות החיים" במוסדות החינוכיים, אפשר אותם לראות אותם במהירות: היגיינה, הקפדה על הוראות בידוד, עטיית מסכה, מפעילים חיצוניים שיוכלו להיכנס רק עם הצגת תו ירוק ושאר דברים שאתם יכולים להתרשם מהם בשקף.

יגאל סלוביק: דרכים לצמצום מגעים במצב תחלואה כתום ואדום: מעבר למעבר לקבוצות למידה בקבוצות קטנות החל מכיתות ה' ומעלה, למידה משולבת פיזית ומרחוק, אם נידרש לכך; למידה במרחבי למידה נוספים, וכמובן, למידה בשטח הפתוח.

יגאל סלוביק: סטטוס מבצע סרולוגיה: כאמור, נבדקו עד היום 14,706 תלמידים; 18.7% מתוכם עם תוצאות חיוביות.

יגאל סלוביק: זאת אומרת, מתוך המספר של סך הנבדקים, 2,874 תלמידים זכאים לקבל תו ירוק בגין המבצע הזה והם פטורים מבידוד.

יגאל סלוביק: כלל התלמידים שאתם רואים כאן, כרגע הם תלמידים במגזר החרדי.

שרן השכל: תודה.

שרן השכל: אתם מציגים את כרגע התוכנית שדיברתם עליה גם לפני שבועיים.

שרן השכל: מערכת החינוך החרדית התחילה לפני שבוע; האם הורדתם כבר את כל ההנחיות האלה לרשתות החינוך?

שרן השכל: איזה משאבים נתתם לאותן רשתות חינוך, במידה שהן נמצאות בערים אדומות?

שרן השכל: אמנם אני לא מכירה לגמרי את המספרים שחבריי, חברי הכנסת החרדים, מכירים יותר לעומק, אבל אתמול, אחרי מפגש ברחובות – שגם שם יש לא מעט תלמידים חרדים, לדעתי, יש 8,000 ילדים חרדים שלומדים שם – התגלו בבית הספר 40 מאומתים.

שרן השכל: הרשות רצתה לסגור את אותו מוסד שבו התגלו המון מקרים, כי אנחנו מבינים שזה סוג של התפרצות, והיה ויכוח בין משרד החינוך לבין משרד הבריאות לבין הרשות.

שרן השכל: איך אתם מייעלים את היכולת להתמודד עם זה, ואילו משאבים נתתם למערכות החינוך כדי למלא אחר ההנחיות, בעיקר בערים האדומות?

שרן השכל: אתם מדברים על שיעורים במרחבים שונים, על למידה מרחוק – אני לא יודעת אם זה נכון לחינוך החרדי.

שרן השכל: האם בחינוך החרדי הם יכולים לעשות למידה מרחוק?

שרן השכל: איזה פתרונות אחרים הצעתם בשבילם?

יגאל סלוביק: המתווה הזה תואם עם מעיין החינוך התורני וגם עם החינוך העצמאי.

יגאל סלוביק: ישבתי עם המנכ"לים של שתי הרשתות האלה והצגתי להם את המתווה עוד טרם שהצגנו אותו בקבינט ובממשלה.

יגאל סלוביק: אני יכול להגיד שאנחנו מתואמים איתם בצורה טובה מאוד וברורה.

יגאל סלוביק: חשוב להבין ולהזכיר: המתווה אושר אך לפני שבוע.

שרן השכל: אם אתם יודעים ששנת הלימודים החרדית נפתחת לפני שבוע, איך זה יכול להיות שלהם לא היה מתווה?

שרן השכל: איך יכול להיות שלא היה מתווה שמיועד ספציפית אליהם, משום שהלמידה מרחוק בערים אדומות זה קצת פחות רלוונטי לגביהם.

יגאל סלוביק: אני אומר עוד פעם: המתווה אושר אצל ראש הממשלה אך לפני שבוע.

יגאל סלוביק: חלק מהיושבים אצלכם בפורום מכירים אותי בשנה וחצי האחרונות מתפקידי הקודם, אני לא מכיר הרבה מאוד מתווים שמסתיימת ישיבה אצל ראש הממשלה בשעה 18:00 ולמחרת ב-16:00 כבר יש בדיקות סרולוגיות במגזר החרדי.

יגאל סלוביק: חשוב לי להגיד את זה.

יגאל סלוביק: אנחנו נכנסים לאירוע הזה בתנועה; יש פה שרה חדשה, מנכ"ל חדש, ממשלה חדשה, והיה צריך לסדר את העניינים.

יגאל סלוביק: אני אומר עוד פעם:

יגאל סלוביק: אנחנו נותנים למגזר החרדי את כל הקשב שצריך.

יגאל סלוביק: אני אישית דיברתי עם ראש עיריית רחובות היום בבוקר, אנחנו מכירים את המקרה, אנחנו פועלים מולו, מנהלת המחוז מכירה.

יגאל סלוביק: אנחנו נותנים את כלל המענים הנדרשים, גם לראש עיריית רחובות, לטובת הטיפול שיש אצלו במוסדות שונים, חלקם בחינוך המיוחד וחלקם במקומות אחרים.

יגאל סלוביק: אני חושב שהעסק מנוהל ונמצא בשליטה.

שרן השכל: בבקשה.

שרן השכל: שאלות ספציפיות, לא נאומים.

אורי מקלב: האם הבדיקות הסרולוגיות נעשות גם למחלימים?

יגאל סלוביק: מחלימים לא נדרשים לעשות בדיקה סרולוגית.

אורי מקלב: גם ילדים מחלימים.

אורי מקלב: אז בעצם אתה לא מדבר על 20%, מדובר על 40% ואולי 50% שלא יצטרכו בידוד.

בדיוק חשוב מאוד שיהיה לך את הנתון של כמה מחלימים, פלוס הסרולוגיים, ואז זה נותן לך מבט הרבה יותר נכון.

אורי מקלב: אני לא משרד הבריאות, אבל אם השר ליצמן היה לוקח סקר מה קורה עם מחלימים, האם הם סרולוגיים או לא.

יגאל סלוביק: מה שאמר חבר הכנסת אשר הוא נכון.

יגאל סלוביק: אמרתי שהנתונים שלנו כרגע הם בלי הנתונים הסרולוגיים, נתחיל להכניס אותם לדף הנתונים.

יגאל סלוביק: אני רוצה לספר לך משהו מהחוויה שלי כשביקרתי בבית הספר של לובביץ' בירושלים וגם בבית הספר מסילות.

יגאל סלוביק: כששאלתי את התלמידים בכיתה ז' למי הייתה קורונה בעבר, הופתעתי – למעלה מ-70% מהתלמידים הרימו את היד; כששאלתי כמה מהתלמידים מחוסנים – כל שאר התלמידים הרימו את היד, וזה קרה לי בשתי כיתות.

יגאל סלוביק: זה אומר שכשאנחנו מסתכלים על התמונה של פטורי הבידוד במגזר החרדי – לא שזה בא מברכה של מחלה, אבל בראייה עתידית – אנחנו עם מספר גדול יחסית של פטורי בידוד.

שרן השכל: האם מיפיתם את המחלימים?

אורי מקלב: ככה הוא אומר, אבל הוא לא עושה להם בדיקות אז אנחנו לא יודעים כמה אחוזים זה.

אורי מקלב: הוא היה צריך להגיד כמה אחוזים מתוך התלמידים הם פטורים.

אורי מקלב: הוא אומר כאן 70% בלובביץ'.

יגאל סלוביק: כשאני 1.4 מיליון או 1.6 מיליון, זה אחרי שהורדנו את המחלימים והורדנו את המחוסנים.

יעקב ליצמן: יש חלק גדול מהנבדקים שמתברר להם שהיה להם קורונה ולא ידעו.

זה הסרולוגים.

אורי מקלב: אבל צריך להגיד מחמאה אחת לממשלה הזו.

אורי מקלב: משרד החינוך, על אף שיש דימוי לשרת החינוך שהיא מכחישת קורונה, עשו כאן פעולה חשובה מאוד.

שרן השכל: אתה יודע שזה קמפיין מוכוון.

שרן השכל: לא ניכנס לזה.

אורי מקלב: משרד החינוך הוא משרד שבאמת עשה את הפעילות, ומערכת החינוך החרדית יודעת להודות על שיתוף הפעולה.

אורי מקלב: היא משתפת פעולה בצורה ראויה לציון.

שרן השכל: אני רוצה להעלות נושא אחד, כל עוד אתה נמצא אתנו, משום שזה עלה פה מכמה חברי כנסת, וזה עניין המקומות בתוך מערכת החינוך החרדית – כיתות לימוד.

שרן השכל: יש תלמידים שנשארים כרגע בבית משום שאין להם הקצאה לכיתות לימוד.

שרן השכל: אתה מודע?

יעקב ליצמן: זה מה שדיברתי על ערד.

שרן השכל: ערד, מקלב אמר בית שמש.

שרן השכל: זה עלה מכמה חברי כנסת חרדים.

שרן השכל: השאלה היא האם אתה מודע?

שרן השכל: האם משרד החינוך מטפל?

שרן השכל: איך?

שרן השכל: כמה האתגר גדול?

שרן השכל: אנחנו שומעים על כמה ערים שונות.

יגאל סלוביק: האתגר הוא אדיר, והוא אדיר לא רק במערכת החרדית.

יגאל סלוביק: הוא אתגר אדיר בסדרי גודל בכלל מערכת החינוך.

יגאל סלוביק: ראש עיריית בית שמש שוחחה אתי ביום שישי והייתה לנו שיחה אמיתית ומשמעותית על הדבר הזה.

יגאל סלוביק: אני מכיר את הפערים, אנחנו מכירים את הבעיות.

יגאל סלוביק: אנחנו נדרשים לעשות פה פעולה וחשיבה מחוץ למה שחשבנו עד עכשיו.

יעקב ליצמן: אבל יש מקומות שיש כיתות גן, ולא נותנים אותן, כי הוא לא חייב.

יעקב ליצמן: זה בסדר?

שרן השכל: ניתן מקרה ערד לדוגמה.

שרן השכל: נטען שיש שם כמות גדולה של מבנים - -

יעקב ליצמן: 73 כיתות ריקות ולא מוכנים לתת אחת.

שרן השכל: - - לא מאוישים, כאשר לא יכולים לתת עוד חמש כיתות - - -

אולי, ברשותך, אנסח את זה טיפה אחרת, גם כראש עיר לשעבר.

שרן השכל: בקצרה, כי אנחנו צריכים לשחרר את המנכ"ל.

בדרך כלל בעיר יש תחלופה – יש התבגרות בשכונות מסוימות.

שרן השכל: לא נאומים.

שרן השכל: שאלה.

זו שאלה, וזה מה שאמר הרב ליצמן.

האם משרד החינוך מודע לכיתות ריקות שקיימות ברשויות מסוימות, בגלל שבשכונות מסוימות גנים או בתי ספר מתפנים?

האם אתם יכולים לחייב את הרשות המקומית, ברגע שיש מחסור בכיתות לימוד – למשל, בציבור החרדי – לתת את הכיתות הריקות מבלי שתצטרכו להביא קרוונים או ממ"דים או כל מיני פתרונות?

איך קראת לזה – אתגר אדיר.

שרן השכל: תודה רבה.

יגאל סלוביק: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם ראשי הרשויות.

יגאל סלוביק: את העיר ערד אנחנו מכירים, שש כיתות - - -

שיתוף הפעולה מפחיד אותי דווקא.

יגאל סלוביק: ואנחנו בשיח עם ראש העיר.

יעקב ליצמן: מה פירוש בשיח, כשאתם אומרים כן והוא אומר לא?

שרן השכל: השיח הוא לנסות לשכנע אותו.

יעקב ליצמן: הוא אומר לא.

יעקב ליצמן: אני לא שמעתי שמשרד החינוך, עד לרגע זה, אמר לו: תן להם כיתות.

יעקב ליצמן: אנחנו לומדים כבר.

יעקב ליצמן: אין כיתות.

שרן השכל: האם הייתה פנייה של משרד החינוך בעניין?

יגאל סלוביק: הייתה פנייה של משרד החינוך בעניין לראש העיר, בוודאי.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: אנחנו צריכים לשחרר את מנכ"ל משרד החינוך.

רגע, לא קיבלתי תשובה.

האם הן מחייבים ראשי רשויות להשתמש במשאב שניתן מהמדינה, על ידי משרד החינוך?

בשכונה X בית הספר התרוקן היום; האם מחייבים אותו לנצל את המקומות הללו, לתת לאותם מגזרים שחסר להם?

יגאל סלוביק: חבר הכנסת אשר, מיד יענה לך על זה גור רוזנבלט, אני רק רוצה להסביר את האתגר.

יגאל סלוביק: היום חסרות במערכת החינוך כ-34,000 יחידות לימוד.

יגאל סלוביק: זה הפער שאתו אנחנו חיים היום בבוקר.

שרן השכל: במערכת החינוך הכללית.

שרן השכל: כולל החרדית?

יגאל סלוביק: הכול כולל הכול – 34,000.

יגאל סלוביק: קיבלנו במסגרת החומש, בשיח מול האוצר, מענה ל-17,000 יחידות לימוד בחומש הקרוב.

יגאל סלוביק: אנחנו, יחד עם האוצר, ברור לנו שצריך להביא תוכנית, שלא אומרת 17,000 אל מול 34,000, כי הפער רק ילך ויגדל.

יגאל סלוביק: במהלך השנה הקרובה נעשה עבודה מסודרת, יחד עם השלטון המקומי, יחד עם האוצר, יחד עם משרד הבינוי והשיכון, איך אנחנו יודעים להקדים בצורה משמעותית הקמה של 34,000 יחידות דיור, כי אם אנחנו נגרור 17,000 בחומש, כשנצא ממנו נהיה עם פער הרבה יותר גדול ממה שנכנסנו אליו.

יגאל סלוביק: יחד עם כלל המשרדים – זה כבר מסוכם – נקים צוותי עבודה לראות איך אנחנו מגשרים על הפער הזה, שהוא פער גדול, בכיתות לימוד.

אבל אני נותן לך רעיון שלא יעלה כסף לאוצר, זה פשוט להשתמש בכיתות גן ריקות או במבנים חצי ריקים ולאחד בתי ספר, כמו שצריך לעשות גם מבחינה פדגוגית, דרך אגב.

יעקב ליצמן: ואני אומר לך, מקומות שיש ריקים – אתם לא נותנים לי.

שרן השכל: אני רוצה להודות למנכ"ל משרד החינוך יגאל סלוביק.

שרן השכל: תודה רבה שהיית אתנו והצגת את התוכנית.

שרן השכל: נמשיך מפה יחד עם אנשי האוצר ואנשי משרד החינוך כדי לקבל מענה על כל השאלות האלו.

שרן השכל: תודה רבה לך, יגאל.

אני מחכה לתשובה של גור.

הוא אמר שגור ייתן את התשובה.

שרן השכל: קודם כול, יגאל אמר לך שזה נמצא באיזשהו - - -

לא לא, הוא אמר שגור יענה.

שרן השכל: הייתה בקשה; הבקשה הייתה כדי לקבל את הכיתות.

לא דיברתי על ערד.

יוסף טייב: שמת לב שהגיעו לפה היום חמישה חברי כנסת מהמגזר החרדי, שינו את כל כללי הדיון בוועדה הזאת.

יעקב ליצמן: רק שלושה חברי כנסת חרדים.

יוסף טייב: סליחה, אדוני.

יוסף טייב: לא דיברנו מילה, חברי הכנסת שהם חברי הוועדה לא מדברים בכלל והם כל הזמן מתפרצים.

שרן השכל: חבר הכנסת שיין, עם כל הכבוד, אנחנו מברכים שחברי הכנסת החרדים הגיעו לדיון.

יוסף טייב: גם אני מברך, אבל צריך שיהיה שיח.

זה נקרא ברכה?

שרן השכל: אני ברשות דיבור כרגע, לא נתתי לאף אחד את רשות הדיבור.

שרן השכל: אני מבקשת לשמור על שקט, אני לא מוכנה שנצא פה מכל השיח והדיון.

שרן השכל: אמרתי בתחילת הדיון שאני מברכת שחברי הכנסת החרדים הגיעו לדיון הזה.

שרן השכל: זה חשוב להם.

יוסף טייב: גם אנחנו.

שרן השכל: נכון.

שרן השכל: ואמרתי שבסיום הדיון עם המנכ"ל אתן הזדמנות לשאר חברי הכנסת להגיב, כפי שנתתי להם.

שרן השכל: אין צורך בהתפרצויות ואין צורך לחשוב שיש פה איזושהי אפליה.

אם זה היו חברי כנסת ערבים, גם היית אומר ככה?

תתבייש.

שרן השכל: אמרתי שאנחנו - - -

מדברים פה על הילדים החרדים, על הנכדים שלי.

יוסף טייב: גם אני רוצה לדבר.

אה, אתה רוצה לדבר.

זה נקרא לברך?

זה לקלל, לא לברך.

שרן השכל: חבר הכנסת יעקב אשר, אני מבקשת בלי התפרצויות.

שרן השכל: חברי הכנסת שנמצאים פה הגיעו בתקופה שיכלו גם לא להגיע.

שרן השכל: הם הגיעו בגלל שהנושא חשוב להם, בגלל שהם רוצים לוודא שהכול מתנהל כשורה.

מצוין.

שרן השכל: אז אני מבקשת להתנהל פה בכבוד הדדי בדיון.

שרן השכל: ניתן לכולם אפשרות לדבר.

שרן השכל: מנכ"ל משרד החינוך, זמנו מוגבל ורצינו לשמוע אותו ולקבל מענה.

שרן השכל: אמרתי שניתן לשאול שאלות רלוונטיות, ולא נאומים.

שרן השכל: אמרתי שאחרי זה כל אחד יוכל לבוא ולומר את דברו.

אמילי חיה מואטי: הבה נתקדם.

שרן השכל: אני לא צריכה עזרה, חברת הכנסת מואטי.

שרן השכל: תודה רבה לך.

אמילי חיה מואטי: הכעס הזה הוא באמת לא לעניין.

שרן השכל: חברת הכנסת מואטי, תודה לך על ההערות.

שרן השכל: אין בכך צורך.

אמילי חיה מואטי: לא, אל תודי לי הכול בסדר.

שרן השכל: אני רוצה קודם כול לשמוע את תגובת האוצר על עניין המחסור בכיתות, ולאחר מכן ניתן רשות דיבור לשלושת חברי הכנסת שטרם הזדמן להם לדבר.

שרן השכל: תודה רבה.

גור רוזנבלט: אני לא מדבר, כמובן, בשם האוצר.

גור רוזנבלט: במשרד החינוך עשינו, כמו שחבר הכנסת ליצמן יודע, מאמצים אדירים בשנים האחרונות, גם בהקשר של ערד ספציפית.

גור רוזנבלט: היינו שם הרבה מאוד פעמים כדי לנסות לפתור את כל הבעיות.

גור רוזנבלט: אני חושב שבגדול רוב הבעיות נפתרו.

גור רוזנבלט: צריך לומר שבמערכת החינוך של מדינת ישראל החינוך הרשמי הוא לפני החינוך המוכר שאינו רשמי, וברגע שיש בית ספר שמאוכלס על ידי תלמידים מהחינוך הרשמי, אני לא יכול לפנות אותם לטובת בתי ספר מהחינוך המוכר שאינו רשמי, גם אם שם יש יותר או פחות.

גור רוזנבלט: אנחנו לא עושים את החשבונות האלה.

גור רוזנבלט: לעצם הדיון, אני יודע שעיריית ערד הגישה בקשה לחריגה לקבלת יבילים נוספים כדי לפתור את הבעיה הספציפית של כיתות הגן.

גור רוזנבלט: נמצא אתנו גם נציג מינהל הבינוי, אילן קוטנר, אם הוא רוצה להוסיף בהקשר של הבקשה שהוגשה ממש לאחרונה על ידי עיריית ערד, הוא יוכל להוסיף.

שרן השכל: עם פתיחת שנת הלימודים החרדית, כמה כיתות את יודעים למפות שחסרות כרגע?

גור רוזנבלט: זה אגף הבינוי, אני רוצה שאילן יענה על זה.

גור רוזנבלט: חשבתי שמדובר על ערד באופן ספציפי, אבל אם מדובר על הבינוי אז - - -

שרן השכל: אמתין עם הבינוי.

שרן השכל: אני רוצה לתת לעוד שלושה חברי כנסת שטרם דיברו הזדמנות להגיב לדברים שנאמרו על ידי המנכ"ל וגם להעיר הערות לקראת הדיון.

שרן השכל: בבקשה, חבר הכנסת שיין.

יוסף טייב: אין לי מה לומר.

יוסף טייב: באנו לדיון לגבי מערכת החינוך החרדית.

יוסף טייב: שמענו את מנכ"ל משרד החינוך בנושא הקורונה, ושמענו את מר ליצמן, שמענו את חבר הכנסת אשר, שמענו את מרגי, שמענו את מקלב – שמענו את כולם.

יוסף טייב: השאלה היא מה המטרה שלנו בדיון הזה – אני שואל.

יוסף טייב: התכוננו לדיון לגבי מערכת החינוך החרדית.

יוסף טייב: היא מונה - - -

שרן השכל: אז אבהיר.

יוסף טייב: אנחנו פותחים את שנת הלימודים - - -

שרן השכל: אנחנו פותחים את שנת הלימודים החרדית.

יוסף טייב: 25% מהתלמידים.

שרן השכל: אני רוצה להזכיר לך: לפני שבועיים היינו כאן בדיון בעניין הנהלים הבריאותיים, שמשרד החינוך טרם העביר אותם הלאה כמו שצריך, ולכן ביקשנו ממשרד החינוך בתחילת הסקירה להסביר לנו את ההיערכות גם מבחינה בריאותית, משום שהתלמידים החרדים נכנסו כבר.

שרן השכל: במערכת החינוך הכללית יש אולי למשרד החינוך עוד זמן של שבועיים להכין את ההכנות האחרונות של מתווה הבריאות בשביל פתיחת שנת הלימודים, אבל החרדים כבר התחילו.

יוסף טייב: אז הדיון הוא על הקורונה?

יוסף טייב: אני שואל באמת.

אורי מקלב: גם.

שרן השכל: על הכול – גם על הנושא הבריאותי, גם על האתגרים וגם על החינוך החרדי.

על מה אתה רוצה לדבר?

דבר.

אתה יכול לדבר על מה שאתה רוצה; לתת הרצאה פילוסופית, להסביר שהילדים שלנו לא יודעים כלום מהחיים שלהם, הם צריכים ליבה.

שרן השכל: די.

שרן השכל: יעקב אשר, אתה גם לא בזכות דיבור כרגע.

שרן השכל: אני מבקשת בבקשה לשמור על כבוד הוועדה.

אני מנסה לעזור לו, לדובב אותו.

אורי מקלב: על זה שהחרדים לא יודעים את לוח הכפל.

שרן השכל: חברים, אני מבקשת.

שרן השכל: עם כל הכבוד, חבר הכנסת שיין הוא חבר כנסת מאוד מאוד פעיל בוועדת החינוך, הוא מגיע לכל הדיונים, אכפת לו ממערכת החינוך הישראלית בכל הרמות, כולל החרדים.

שרן השכל: אני מבקשת לשמור על הכבוד.

שרן השכל: חבר הכנסת שיין, בבקשה.

יוסף טייב: אני חושב שיש שיחה, שהיא שיחה עמוקה.

יוסף טייב: אני מקווה שידידי, חבר הכנסת קינלי, גם יהיה פה נוכח.

יוסף טייב: מערכת החינוך החרדית בתוך מערכת החינוך הישראלית היא נדבך שהולך וגדל בצורה דרמטית.

יוסף טייב: לפי הנתונים שקיבלנו ממרכז המידע, כרגע אנחנו נמצאים ב-25% ממערכת החינוך.

יוסף טייב: אני חושב שחבר הכנסת מקלב אמר:

יוסף טייב: אנחנו לא רוצים להיות חלק ממערכת החינוך הממלכתית, זה משהו אחר לגמרי.

יעקב ליצמן: על פי חוק.

יוסף טייב: הכול ידוע.

יוסף טייב: לכן אנחנו אומרים, שאנחנו מקבלים מצד אחד מערכת שהיא מחוץ למערכת הממלכתית, שהפכה להיות למערכת יותר ויותר קטנה – כ-39% - -

אני מבקש רשות דיבור, כי לא דיברתי רק שאלתי שאלות.

שרן השכל: אני יודעת.

יוסף טייב: - - ומערכת אחרת, שיש לה צרכים שונים – דיברנו על ערד.

יוסף טייב: לא עסקנו בדוח שהוציאה עיריית ערד עצמה – אם תסתכלי על דוח עיריית ערד, בגלל העוני בערד וכן הלאה.

יוסף טייב: נדהמתי מהנתון שמסר לנו חבר הכנסת ליצמן; הוא אומר ש-73 גנים פנויים.

יוסף טייב: שאלת למה הם פנויים?

יוסף טייב: מה קרה?

יוסף טייב: הוא אומר – אני מצטט אותך עוד פעם – שיש הגירה שלילית.

יוסף טייב: זאת אומרת, יש שינויים מבניים בתוך החברה הישראלית כתוצאה מהשינויים הדמוגרפיים הישראליים והאיזונים השונים, כולל בין מערכת החינוך החרדית למערכות החינוך האחרות.

יוסף טייב: הדבר הזה מתחיל במערכת החינוך בגני הילדים, הולך לבתי ספר היסודיים, התיכוניים, וכמובן, באקדמיה ממנה אני בא, ואני מכיר את הנושא הזה היטב, כמי שעסק בזה בוות"ת.

יוסף טייב: לכן אני אומר שאנחנו צריכים להתייחס – זה לא הזמן כרגע, כנראה, מבחינת הזמנים – לראות מה אנחנו רואים ואיך אנחנו רואים.

יוסף טייב: חבר הכנסת אשר, אני נותן לך את כל הכבוד, דע לך.

יוסף טייב: אין לי שום דבר – האמירה שלך מקודם היא אמירה לעומתית; אני לא לעומתי, אני בא מתוך כבוד הדדי, רוצה לראות איך הדבר הזה יכול להתיישב ולאן אנחנו הולכים מבחינת החברה הישראלית, מבחינת הנתונים הכלכליים.

יוסף טייב: מה שקיבלנו כרגע זה דוח על קורונה, ואני מכבד את זה, כי מנכ"ל משרד החינוך הפך לאיש קורונה.

שרן השכל: נקבל גם סקירה - - -

יוסף טייב: אני רק מבקש מגברתי היקרה – אני מבין את האתגר – שיהיה לנו דיון בנושא הזה, כי זה הנושא המרכזי, לדעתי, בחברה הישראלית: מערכות החינוך שלה, לאן הן הולכות, לאור השינויים הדמוגרפיים הדרמטיים שמתחוללים בתוך החברה הישראלית.

יוסף טייב: זה הדבר, ואני חושב שזה הנושא.

יוסף טייב: אין פה דבר של ניגוח אלא דבר שמחייב אותנו לטפל בו היטב, כי אחרת חוסר האיזונים בתוך החברה הישראלית ילך ויגדל, ואני חושש ממנו – אני מניח שגם אתה, חבר הכנסת אשר.

יוסף טייב: לא כיריב שלך, אלא כאיש שחי איתך במדינת ישראל.

יוסף טייב: לכן אני אומר שזה הנושא שמטריד אותי, אני כותב עליו, אני עוסק בו ואני רוצה שנתחיל לעסוק בו בצורה מתודית, שנוכל לעסוק בנתונים ולא סתם לזרוק אותם.

יוסף טייב: יש את הלחץ של פתיחת שנת הלימודים, אבל יש פה שאלות האם אנחנו יכולים באמת לשנות משהו בצורה מבנית, לאן אנחנו הולכים ואיך.

יוסף טייב: בזה רציתי לעסוק, ואני מחכה להזדמנות שנוכל לעסוק בזה.

זו בדיוק הייתה התשובה שלי, לא בשביל לפגוע לך.

שרן השכל: חברת הכנסת מואטי, את ברשות דיבור, ולאחר מכן אתה, חבר הכנסת אשר.

אמילי חיה מואטי: מכיוון שעל תלוש המשכורת שלי כתוב מדינת ישראל ולא רחוב הרצל בתל אביב, אז אני גם נציגת ציבור של הנכדים שלך.

נכון.

אמילי חיה מואטי: מערכת החינוך החרדית היא כבר שנים החצר האחורית של החינוך בישראל.

אמילי חיה מואטי: אתם יודעים, למשל, שמורים במערכת החינוך החרדית, השכר השעתי שלהם הוא פחות מ-50% ממורים במערכת החינוך הלא חרדית, שלא נדבר על תשלומי הורים, שבכל מקום הם מוגבלים, כפי שראינו, ובמערכת החינוך החרדית היא יכולה להגיע ל-5,000 שקל.

אמילי חיה מואטי: זה המון המון כסף.

אמילי חיה מואטי: על כן אני חושבת שכל מי שיושב כאן, כולל אני, אנחנו חלק מהבעיה ולא הפתרון, כי הפתרון הוא, כבוד חבר הכנסת ליצמן, להפוך את המערכת הזאת לחלק מהחינוך הציבורי, שהוא חינוך חינם וכן לראות מה אפשר - - -

יעקב ליצמן: זה נגד החוק.

אמילי חיה מואטי: אז נשנה את החוק.

אמילי חיה מואטי: נראה מה אפשר ללמוד ממנה, הן במעמד המורה, הן ביכולת לשנן טקסטים.

אמילי חיה מואטי: קראתי שבמערכת החינוך החרדית יש הרבה פחות אלימות מאשר במערכת החינוך הממלכתית.

אמילי חיה מואטי: יש לנו כל כך הרבה מה ללמוד, כל כך הרבה מה לעשות יחד ולשלב ידיים, ואני באמת מצפה ומייחלת - - -

אולי המערכת שלנו יותר טובה, מה לעשות.

שרן השכל: היא אומרת שיש הרבה מה ללמוד ממנה גם.

אז למה שנבוא ללמוד ממישהו אחר?

אמילי חיה מואטי: אני מחכה ומייחלת שבימים הקרובים או בחודשים הקרובים, בעזרת השם, נקיים דיון שהולם את המעמד של מערכת החינוך החרדית ולא דיון רדוד של בעד ונגד ומי אמר מה.

אמילי חיה מואטי: תודה רבה על הקשב.

שרן השכל: תודה רבה, חברת הכנסת מואטי.

שרן השכל: חבר הכנסת יעקב אשר.

אני רק מנצל את זכות הדיבור שלי מההתחלה.

קודם כול, חבר הכנסת שיין, אני לא התכוונתי ולא חושב שפגעתי בך.

יוסף טייב: פגעת.

אם פגעתי, אני מתנצל.

אבל אני רוצה לומר לך דבר אחד, שכולנו למדנו וגם כל רופא מתחיל יודע, למרות שאני לא רופא: יש דברים שצריך לטפל בהם טיפול מורכב.

זו השקפת עולמך, וזה בסדר גמור.

אני לא מונע שום דיון שיתקיים פה, חלילה.

כותרת הדיון של היום – אם למדתי הבנת הנקרא, וזה מה שהבינו כולם, כוללת היושבת-ראש, שאני מודה לה מאוד על הדיון הזה, כי הדיון הזה הוא לא רק על החברה החרדית – זה דיון שהולך להיות בעוד שבוע-שבועיים, מיד אחרי ההדממה, לגבי פתיחת שנת הלימודים הכללית.

תמיד נהגו כך לעשות, מאחר שאצל החרדים מתחילים קודם.

מה עושים דבר ראשון?

לפני שמתחילים בניתוח המורכב, שאתה רוצה לנתח, לבדוק ולראות – ולגיטימי מבחינתך להעלות אותו – לפני כן יש עזרה ראשונה.

קודם כול בודקים האם הילדים האלה נמצאים בתוך מבנים; בודקים האם הנושאים הבטיחותיים של הקורונה מטופלים או לא.

בודקים את הדברים הללו, שהם קודם כול תחת הכותרת "פתיחת שנת הלימודים".

כל הנושאים שאתה מדבר עליהם הם לגיטימיים לגמרי מבחינתך לדון בהם, ואין לי בעיה.

אבל אתה יודע, שיקול הדעת של איש עזרה ראשונה, כשהוא רואה מישהו שנפגע בתאונה או מדמם, הוא קודם כול לעצור את הדימום ואחר כך לטפל בציפורן חודרנית.

זה נושא רחב מאוד ואני לא חושב שדווקא הוות"ת, שאתה אומר שהיית שם, כל כך הבין את זה.

עד היום הם לא כל כך מבינים את זה, ועובדה שהם חוסמים הרבה מאוד אנשים חרדים מלהשתלב בכל מיני דברים אחרים.

אני אומר דבר אחד: ילד הוא ילד הוא ילד, במיוחד שאנחנו מדברים פה, תחת הכותרת "מגזר חרדי", גם על ילדים של חינוך מיוחד, שזה הליבה של הליבה של הליבה, שגם שם הם מופלים.

הנתונים שנתנה חברת הכנסת מואטי הם נכונים; יש פערים ענקיים בתקצוב של שעת לימוד, פערים ענקיים בכל מיני דברים, וזה לא בגלל שהם ממלכתיים במיליון אחוז או ממלכתיים רק ב-900%.

שרן השכל: משפט סיכום בבקשה.

לכן אני חושב שהדיון הזה צריך למצות את עצמו ולשמוע ולראות האם יש פתרונות שהמערכת נותנת כרגע לפתיחת השנה.

כל הדיונים האחרים יכולים להיות מתי שתמצאי לנכון.

אני רוצה לומר עוד דבר.

עדיין לא קיבלתי תשובה, אבל בדקתי במשרד הבריאות לגבי הבדיקות.

התשובה שקיבלתי מאיש בכיר מאוד במשרד הבריאות היא שזה לא היה וטו שלהם לא לעשות.

אמרו שיש העדפה בגילים הצעירים יותר, א' עד ה', שההורים יבואו או לא יבואו, אבל בגילים הבוגרים יותר ודאי שאין בעיה.

ולמה אני אומר שאני מעדיף את זה שם?

כי, כמו שאמר ידידי הרב מקלב, אחד הדברים היחידים שאני לא יכול לבוא עליהם בטענות הוא מבצע הבדיקות הסרולוגיות שנעשו עכשיו.

אגב, בדברי ימי ועדת החוקה, הצעתי את זה בזמנו, כי דיברו כל הזמן על החינוך החרדי, את זוכרת כמה היינו בכותרות.

אמרתי שצריך בדיקה סרולוגית בתוך בתי הספר, כי במקום שבו הייתה התפרצות יותר גבוהה יש הרבה יותר מחלימים, רק לא יודעים עליהם כי הם א-סימפטומטיים.

אם יעשו את זה בתוך בתי הספר – ואני מבקש את התערבותך בעניין, כי את גם חברה באותה סיעה של שרת החינוך, שהיא המתנגדת הראשית לזה ולא משרד הבריאות – זה יחסוך הרבה שינוע.

תחשבי כמה ילדים צריך לקחת לכל מיני מוקדים, כשבכל מקרה בבוקר הולכים ללימודים, ואלה גם ילדים שחוזרים בשעה 17:00–18:00 אחר הצהריים, כי הם לומדים יום לימודים ארוך, בלי תקצוב של אף אחד, על חשבון תשלומי הורים והדברים הללו.

שרן השכל: תודה רבה.

הנושא של החינוך החרדי, יש לו ספציפיות, ייחודיות, לכאן ולכאן ולכן הוא צריך להיות מטופל ככה.

דבר אחרון אני עונה לגור, כי גור ענה קודם בחצי רפרוף.

לא ביקשתי שתפנה ילדים שלומדים בבתי ספר ממלכתיים ותעשה להם טרנספר.

לא ולא.

יש מקומות שיש בהם מבנים ריקים לגמרי, יש בתי ספר שהם פחות מ-50% מתפוסת המקסימות, שאפשר לאחד שני בתי ספר יחד.

עשיתי את זה בבני ברק, ולא פגעתי בחינוך הממלכתי דתי אף פעם.

הפוך, טייבתי אותו, נתתי לו כוח סגולי הרבה יותר גדול, אבל לא כוח להתפרש על בית ספר ענק, של 24 כיתות ל-200 ילדים, העיקר לא לתת את זה לחרדים.

תודה.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: רציתם להעלות לדיון את אילן קוטנר.

שרן השכל: בבקשה.

אילן קוטנר: צהריים טובים.

אילן קוטנר: כמו שנאמר, אנחנו לא עושים אבחנה בין ילד לילד, כל ילד הוא ילד בפני עצמו.

אילן קוטנר: אנחנו מתייחסים לכל בקשה שמוגשת על ידי הרשות המקומית בהתייחס לבית ספר, בהתייחס למוסד ובהתייחס למבנה.

אילן קוטנר: אנחנו בודקים מה הפערים ובהתאם לזה נותנים את המענה – אם זה מענה בצורה של מבנים יבילים, אם זה בצורה של סגירת חללים, מרפסות.

שרן השכל: כמה פניות קיבלתם מפתיחת שנת הלימודים של המגזר החרדי?

אילן קוטנר: יש לנו סדר גודל של כמעט 1,200 בקשות, מתוכן סדר גודל של 980 אושרו ותוקצבו.

אילן קוטנר: יתר הדברים, חלקם הוחזרו לתיקון וחלקם נמצאים עדיין בבדיקה.

שרן השכל: האם קיבלתם בקשות מהעיר ערד?

שרן השכל: יש פה טענה שיש איזשהו סכסוך בין המוסדות לבין העירייה.

אילן קוטנר: בערד הוכר הצורך בעוד חמש כיתות יבילות כמענה לפתיחת שנת הלימודים.

אילן קוטנר: כרגע הפער בינינו לבין עיריית ערד הוא לגבי גובה התקצוב.

אילן קוטנר: אנחנו מתקצבים כל מבנה לכיתה ב-70,000 שקל – זה מה שאנחנו מקבלים ממשרד האוצר.

יעקב ליצמן: אבל שנת הלימודים היא בעוד שבוע-שבועיים, ויש הזמנה ליבילים.

יעקב ליצמן: זה יגיע מתי, בפורים?

יעקב ליצמן: אני אומר שיש בעיה של שבע-שמונה כיתות, אתה אומר חמש כיתות – בסדר.

יעקב ליצמן: אני אומר שעכשיו יש הזמנה; מתי זה יגיע?

יעקב ליצמן: מתי ילמדו?

שרן השכל: זה נמצא אצלם במערכת.

שרן השכל: כמו שמנכ"ל המשרד אמר, זה נמצא כרגע בדיון.

יעקב ליצמן: בסדר, בדיון.

יעקב ליצמן: צריך לפתוח בשבוע הבא.

יעקב ליצמן: איפה ילמדו?

יעקב ליצמן: זה מה ששאלתי, לא קיבלתי תשובה.

שרן השכל: אני רוצה להעלות את הממ"מ של הכנסת, שרצה להציג בפנינו כמה נתונים על הלימודים במגזר החרדי.

שרן השכל: אתי, חמש דקות לרשותך להציג בפנינו חלק מהנתונים מהמחקרים שלכם בעניין הזה.

שרן השכל: (הצגת מצגת)

אתי וייסבלאי: תודה.

אתי וייסבלאי: אציג נתונים במצגת.

אתי וייסבלאי: כמו שנאמר פה, החינוך החרדי כולל כ-480,000 תלמידים, שהם קצת יותר מרבע מכלל התלמידים בחינוך העברי.

אתי וייסבלאי: הם לומדים במוסדות ממגוון סוגים, רובם במוסדות מוכרים שאינם רשמיים, שיכולים להיות גם גני ילדים, גם בתי ספר יסודיים וגם על-יסודיים.

אתי וייסבלאי: הם מתחלקים לבתי ספר ברשתות החינוך הגדולות, שחלים עליהם כללי תקצוב וגם לימודי ליבה בשיעור של 100%, ובתי ספר מחוץ לרשתות החינוך הגדולות, שיש עליהם כללים אחרים.

אתי וייסבלאי: יש מוסדות פטור לבנים בחינוך היסודי ומוסדות תרבותיים ייחודיים בחינוך העל-יסודי לבנים.

אתי וייסבלאי: הדבר האחרון הוא החינוך הממלכתי-חרדי, שהתפתח בשנים האחרונות.

אתי וייסבלאי: אם נסתכל על החלוקה בין בנים לבנות, אנחנו רואים בחינוך היסודי בערך 124,000 בנים, ש40% מתוכם במוסדות הפטור; 40% נוספים במוכר שאינו רשמי שבתוך הרשתות, שאלו המוסדות שהתחילו ללמוד עכשיו.

אתי וייסבלאי: הבנות, רובן לומדות גם במוכר שאינו רשמי.

אתי וייסבלאי: בתי ספר על-יסודיים: הבנים, חלקם הגדול, לומדים במוסדות חינוך תרבותיים ייחודיים, ישיבות קטנות, וחלקם – כ-20% - במוסדות חינוך אחרים, שיכולים להיות ישיבות תיכוניות, מוסדות טכנולוגיים, מוסדות לתלמידים שנשרו ממערכת החינוך המרכזית.

אתי וייסבלאי: בנות, רובן לומדות בסמינרים, שבחלקם גם לומדים לבגרות או מבחני סאלד.

אתי וייסבלאי: אם אנחנו מסתכלים על התפתחות החינוך – וזה מתחבר לנושא של המחסור בכיתות ובמתקנים שדובר פה – החינוך החרדי גדל בקצב יותר גדול מכל הזרמים האחרים במערכת החינוך.

אתי וייסבלאי: הוא גדל בכמעט 40% בעשור האחרון, בזמן שהחינוך הממלכתי העברי גדל ב-30% בערך.

אתי וייסבלאי: הנושא של התקצוב שעלה פה: כמו שאנחנו יודעים, כללי התקצוב של החינוך החרדי שונים מאלה של החינוך הרשמי הרגיל.

אתי וייסבלאי: זה קשור גם בהיקף לימודי הליבה וגם בנושא של האופן שבו נקבע שכר המורים בחינוך החרדי.

אתי וייסבלאי: בתי ספר חרדיים ברשתות החינוך הגדולות מתוקצבים, לפי חוק, ב-100% משעות התקן של מוסד חינוך רשמי; חרדי שמחוץ לרשתות – מוכר שאינו רשמי – ב-60%–75%; מוסדות הפטור בשיעור של 55%.

אתי וייסבלאי: אבל השכר נקבע גם בגלל שהמורים באותם בתי ספר הם לא עובדים של משרד החינוך אלא עוברים של בעלויות.

אתי וייסבלאי: השכר שלהם נקבע לפי פרופיל; הם לא נמצאים ב"אופק חדש", ולכן השכר של המורים, שזה בא לידי ביטוי בסופו של דבר בתקציב הממוצע לתלמיד, הוא הרבה יותר נמוך מאשר החינוך הממלכתי הרגיל והממלכתי הדתי.

אתי וייסבלאי: החינוך הממלכתי-חרדי התחיל ב-2014 בהחלטת ממשלה, ואנחנו רואים שמאז הוא מאוד מאוד התפתח.

אתי וייסבלאי: בשנת הלימודים תשפ"א היו 220 גני ילדים וכ-56 בתי ספר יסודיים.

אתי וייסבלאי: בסך הכול – 4,000 תלמידי גני ילדים, 8,500 או קצת יותר תלמידי בתי ספר.

אתי וייסבלאי: אם נעבור הלאה נראה את האחוז שלהם מתוך החינוך החרדי, והוא עדיין מאוד נמוך – קצת יותר מ-3%.

אתי וייסבלאי: זה הכול, תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה על הנתונים והמספרים.

שרן השכל: אשלב את חברי הכנסת בדיון, אבל יש עוד כמה דוברים.

שרן השכל: אני רוצה להעלות ארגוני מנהלים.

משה גפני: אני לא מצליח לדבר בוועדה שתיים-שלוש מילים.

שרן השכל: אתה נכנס בדיוק כשיש דוברים ויוצא כשיש את הזמן של חברי הכנסת.

שרן השכל: גם חבר הכנסת קינלי ממתין.

שרן השכל: יש לנו את ארגוני המנהלים, הרב אליעזר בלוך או גבריאל ישראלוב מרשת מעיין החינוך נמצאים איתנו?

שרן השכל: יהודית אשרף מהאור הגנוז, בבקשה.

שרן השכל: לרשותך שתי דקות לספר לנו על האתגרים והבעיות שהיו אצלכם בפתיחת שנת הלימודים.

יהודית אשרף: אני בנקאית השקעות בסטרט-אפים ומתנדבת ביישוב אור הגנוז שמונה שנים.

יהודית אשרף: גילוי נאות: הייתי יזמית של הקמת הממלכתי-חרדי, יחד עם שיבי פרומן.

יהודית אשרף: למדנו את המצוקה ויחד יזמנו את הנושא של ממלכתי חרדי.

יהודית אשרף: אני מתנדבת ביישוב מזה שמונה שנים בגלל משבר כלכלי שהיה שם לפני עשר שנים.

יהודית אשרף: נמצא אתנו כאן גם יניב אברהם ההורים, והבעיה שאנחנו נתקלים בה כרגע היא של 12 נערות מהיישוב.

יהודית אשרף: דרך זה הגעתי לזה שיש 40 ומשהו בנות מאזור צפת שבערב תשעה באב קיבלו הודעה שאין שום מוסד שיכול לקבל אותן ללימודים.

יהודית אשרף: זאת אומרת, יש קרוב ל-40 נערות שיושבות בבית כלא רצויות, שאין שום מוסד שמוכן לקבל אותן.

יהודית אשרף: יש מוסד אחד, של הרב הרשקוביץ.

יהודית אשרף: שתי דקות זה זמן קצר לתאר את ההיסטוריה.

יהודית אשרף: אני רק יכולה להגיד שמזה שלושה שבועות אני מתנהלת מול הממלכתי-חרדי עם נשים מדהימות – רות אלמליח ראש האגף ואסתר – אבל ידיהן קצרו מלהושיע.

יהודית אשרף: השורה התחתונה: יש מקום, רק אין תקציב.

יהודית אשרף: לרב הרשקוביץ יש אפשרות לפתוח כיתה נוספת, אבל למשרד החינוך אין תקציב כדי לממן את הכיתה הזאת, ולכן הבנות האלה יושבות בבית וב-1 בחודש אני לא יודעת איפה הן הולכות ללמוד.

שרן השכל: תודה רבה, יהודית.

שרן השכל: משרד החינוך, אתם מכירים את המקרה הזה, של 40 בנות שנמצאות בלי מסגרת?

רות אלמליח: לא 40.

רות אלמליח: יש לנו 12 ילדות שסיימו כיתה ח' והן רוצות להיכנס לצפת, אנחנו מנסים למצוא להן פתרןו.

רות אלמליח: בצפת יש מצוקה מאוד גדולה של מבנים.

רות אלמליח: לא רק הן, אגב, יש לי עוד 20 ילדות באותו מצב, ואנחנו מטפלים בזה יחד עם הרשות.

אורי מקלב: אבל יש אפשרות בחצור, חצור מוכנים.

אורי מקלב: אם אתם מממנים כיתה בחצור, גם ילדות צפת – שאני מכיר את הבעיה שם – וגם ילדות האור הגנוז יכולות לבוא לשם.

רות אלמליח: מה פירוש לממן כיתה?

רות אלמליח: ברגע שיש כיתה, היא מקבלת את התקן ואת השעות.

אבל כרגע אין להם תקציב.

רות אלמליח: זה לא שאני מממנת עכשיו כיתה אז אני שמה תקציב עודף.

רות אלמליח: ברגע שבית ספר פותח כיתה הוא מקבל את התקציב לפי הכללים של כיתה.

אורי מקלב: זה בדיוק הפוך.

אורי מקלב: הוא אומר: אם אקבל מימון, אפתח כיתה.

אורי מקלב: אלה לא תלמידות שלו, הוא מוכן לקלוט גם מצפת וגם מאור הגנוז.

אורי מקלב: הרי בית ספר חסידי.

אורי מקלב: בית הספר הליטאי והספרדי קיבלו את המענה בתוך צפת.

אורי מקלב: לא פתחו את שנת הלימודים, הן ממש מחכות לזה.

אורי מקלב: בסך הכול אישור של הכיתה הזו בחצור תפתור.

רות אלמליח: דרך אגב, לא בחצור מדובר על מרום הגליל, אבל מבחינת הכיתה הוא יוכל לקבל תקציב לכיתה.

רות אלמליח: הוא מדבר על מעטפת - - -

שרן השכל: אני מבקשת למצוא פתרון.

רות אלמליח: אנחנו על זה.

רות אלמליח: אנחנו מודעים לזה, ואני מקווה שיחד עם הרשות נמצא פתרון.

אם רות על זה, כנראה זה ייפתר.

שרן השכל: הרב גפני, בבקשה.

שרן השכל: לרשותך שלוש-ארבע דקות.

משה גפני: קודם כול, אני מודה לך על הדיון הזה, הוא דיון משמעותי ורציני.

משה גפני: קיימתי על זה דיונים בוועדת הכספים כשהייתי היושב-ראש.

משה גפני: האוצר הבטיח להתערב בעניין הזה, משרד החינוך עשה את מה שאפשר.

משה גפני: אני רוצה להגיד לך, יושבת-ראש ועדת החינוך, החינוך החרדי הוא חינוך עצמאי מטבע בריאתו, האידיאולוגיה שלו היא כזאת מאז קום המדינה.

משה גפני: ההורים שולחים את הילדים שלהם לחינוך שהוא חינוך יוצא מגדר הרגיל.

משה גפני: הוא לא חינוך ממלכתי, לא חינוך ממלכתי-דתי, הוא חינוך חרדי.

משה גפני: המדינה מעורבת בזה בדברים שהיא מעורבת.

משה גפני: פדגוגית יש לו עצמאות, זה לא קשור לרשתות מעיין החינוך התורני או החינוך העצמאי.

משה גפני: הנכדים שלי לומדים בתלמוד תורה שהוא לא חינוך עצמאי, יש הרבה מאוד תלמידים שלא נמצאים ברשתות.

משה גפני: אנחנו מתנגדים למלכתי-החרדי בכל מחיר, משום שהממלכתי-החרדי משמיט את הבסיס שעליו עומד החינוך העצמאי, שעליו עומד כל החינוך החרדי.

משה גפני: אפשר לעשות חינוך ממלכתי, אפשר לעשות חינוך ממלכתי-דתי, אי-אפשר לעשות חינוך ממלכתי-חרדי מכיוון שזה תרתי דסתרי – אחד סותר את השני.

משה גפני: הרי היינו יכולים להוריד מאתנו את כל הבעיות האלה; יש לנו, ברוך השם, מספיק תלמידים, היינו יכולים להיות ממלכתיים ושלום על ישראל.

משה גפני: אנחנו מוסרים את נפשנו לעניין הזה מכיוון שהחינוך אצלנו, יש בו עצמאות פדגוגית, יש גם דרגות בעצמאות הפדגוגית.

משה גפני: תלמודי התורה מקבלים תקצוב הרבה פחות ממה שמקבל החינוך העצמאי והמוכר שאינו רשמי מקבל יותר מתלמודי התורה.

משה גפני: אבל הכול היה במין רגישות שבין ההנהגה החרדית – בהנהגה אני מתכוון לגדולי התורה – לבין משרד החינוך שעסק בעניין הזה.

משה גפני: לבוא לכאן לוועדה ולהגיד שאנחנו בעד ממלכתי-חרדי זה לעשות צחוק מהעניין, זה לא רציני.

משה גפני: אנחנו מתנגדים לזה בכל תוקף.

משה גפני: אני מודה על הדיון הזה, דיון חשוב.

שרן השכל: אנחנו רואים גידול גם בחינוך הממלכתי-חרדי.

שרן השכל: משרד החינוך גם אומר בקולו שלו שהוא לא רוצה להחליף, אבל כשיש ילדים ללא פתרון, ואת חלקם אתם לא רוצים לקבל לתוך המוסדות שלכם, אז המדינה חייבת למצוא להם פתרון.

שרן השכל: יכול להיות שזה הפתרון לאלה שאתם לא מקבלים לתוך המסגרות שלכם.

משה גפני: אני הרי לא אומר לאף אחד מה לעשות.

משה גפני: החינוך החרדי מורכב מדרגות שונות.

משה גפני: יש בעיות, אנחנו כולנו מנסים למצוא פתרונות כשיש בעיות מהסוג הזה.

משה גפני: אנחנו באים בדברים גם עם משרד החינוך, אנחנו מנסים למצוא פתרונות גם בתוכנו.

משה גפני: אנחנו אומרים שממלכתי-חרדי זה אחד סותר את השני.

משה גפני: אפשר ללכת - - -

שרן השכל: אף אחד לא מכריח אף תלמיד חרדי ללכת לשם.

משה גפני: אמרתי.

שרן השכל: אבל אם אין להם אפשרות אחרת, בטח שהמדינה צריכה לדאוג להם, ואם זה הפתרון שניתן לעשות, אז ניתן לעשות.

משה גפני: ברשותך, אני הולך לוועדת הכספים.

משה גפני: בסדר?

שרן השכל: אנחנו מקווים שתחזור אלינו.

אורי מקלב: תבינו למה אנחנו מחרימים את זה.

אורי מקלב: כשהוקם על ידי השר פירון, הוא הכריז שהממלכתי-חרדי זה כדי לתת מענה לאנשים שאין להם - - -

שרן השכל: אבל חבר הכנסת מקלב - - -

אורי מקלב: - - - כדי לעמוד במקום המוכר שאינו רשמי, ואת זה אנחנו לא ניתן.

אורי מקלב: על זה המאבק.

שרן השכל: חבר הכנסת מקלב, אתה יודע שיש אצלכם תלמידות ותלמידים שאתם לא מוכנים לקבל לתוך בתי הספר שלכם.

שרן השכל: מה הם צריכים לעשות?

שרן השכל: יש לכם תלמידים שנזרקים מתוך המערכת שלכם, מה תעשה אתם?

אורי מקלב: תאמיני לי שגם הממלכתי-חרדי לא מקבל תלמידים.

אורי מקלב: אז תפסיקו להצטדק - - -

שרן השכל: אז המדינה תמשיך לעצום עיניים ולהתעלם מהבעיה?

שרן השכל: מה היא אמורה לעשות?

שרן השכל: הרי היא חייבת לתת חינוך לכל תלמיד.

אורי מקלב: - - -

שרן השכל: אתם, אתם מייצרים את הסלקציה הזאת.

אורי מקלב: אין שום סלקציה.

אורי מקלב: הנושא הוא לא סלקציה.

שרן השכל: אז אנחנו חייבים למצוא פתרון שיהיה ישים לכל ילד וילד במדינת ישראל.

אורי מקלב: אם ככה, אין בעיה שלא מקבלים תלמידים.

אורי מקלב: יש ממלכתי-חרדי, אז אין לנו כבר בעיה.

אורי מקלב: אני מבין שלכולם יש פתרון.

שרן השכל: מקלב, זה להיתמם, לעצום עיניים ולהתעלם מבעיה.

שרן השכל: יכול להיות שזה 2% שנפלטים מהמסגרות שלכם או שאתם לא מוכנים לקבל מסיבות כאלה ואחרות, אבל ל-2% האלה של התלמידים מגיע חינוך במדינת ישראל.

אורי מקלב: מאה אחוז, ואני רוצה להגיד לך שאני עושה לא פחות מאחרים עבור התלמידים האלה.

שרן השכל: לא לא לא, אני מבקשת, חבר הכנסת מקלב.

שרן השכל: אני נותנת את רשות הדיבור לחבר הכנסת קינלי, ואני מבקשת לא להפריע לו.

אורי מקלב: כל זמן שהממלכתי-החרדי מגיע כדי לבוא במקום המוכר שאינו רשמי, במקום הרשתות שלנו – צריך לציין את זה.

אורי מקלב: זו המגמה שהוכרזה, אם היום זה אחרת – צריך להכריז על זה.

שרן השכל: חבר הכנסת קינלי, בבקשה, זכות הדיבור שלך.

משה טור פז: אני רוצה להתחיל בארבע נקודות, שבעיניי, ראוי החינוך החרדי לחיקוי והערכה ואני מקווה שנצליח ללמוד מהם לשאר מערכת החינוך, אחר כך אגע בכמה נקודות שבעיניי הן טעונות שיפור או שינוי.

משה טור פז: הראשונה היא אוריינות – יש כבוד למילה הכתובה בחינוך החרדי, והלוואי שנחקה את זה.

משה טור פז: כל מה שקשור לספרים, לקריאת ספרים, מקבל עידוד מאוד גדול במערכת הזאת, ואני חושב שזה ראוי לציון.

משה טור פז: בכלל, כבוד לחינוך, לאיש החינוך; מעמדו של איש החינוך בחברה החרדית ראוי לציון.

משה טור פז: לפני כמה עשרות שנים גם כלל החברה הישראלית התהדרה בזה ואני חושב שהיום קצת פחות, ואני חושב שזה בהחלט דבר ראוי להערכה.

שרן השכל: אבל לפי הנתונים שאנחנו מקבלים, הוא לא מתוגמל כראוי.

משה טור פז: נכון.

משה טור פז: ולמרות זאת, יש הרבה אנשי חינוך והם מוערכים, למרות פערי תגמול.

משה טור פז: נקודה שלישית, שכבר הוזכרה פה בתחילת היום והיא רלוונטית מאוד, זה לוח חופשות.

משה טור פז: אני חושב שלוח החופשות של הבנים החרדים הוא הרבה יותר מתאים לכפי שמערכת החינוך צריכה להיראות והלוואי שנוכל לקחת אפילו חלק מזה לשאר המערכת.

משה טור פז: נקודה רביעית, שגם עליה אנחנו מדברים ללא הפסקה, היא עצמאות מנהלים.

משה טור פז: למנהל, לפחות של תלמוד תורה של הנכדים של הרב גפני, זה שלא נמצא ברשת החינוך העצמאי – להרבה מאוד מנהלים חרדים יש עצמאות מאוד גדולה לעשות כראות עיניהם, כי הם עובדים תחת בעלויות שנותנות להם עצמאות כזאת.

משה טור פז: אלה ארבע נקודות לטובת החינוך החרדי, שבעיניי, ראוי שנאמר אותן בדיון הזה.

משה טור פז: יש ארבע נקודות נוספות שאני רוצה להעלות.

משה טור פז: הראשונה היא כל נושא כישורי החיים.

משה טור פז: תוכניות כישורי חיים התקדמו מאוד בשנים האחרונות בחינוך הכללי בישראל, ואני חושב שלא נכנסו מספיק והיו צריכות להיכנס יותר בחינוך החרדי.

משה טור פז: יש תחומים שכן – כמו טיפול, יש חינוך שפחות – כמו חינוך פיננסי ואחרים, אבל יש מקום להתקדמות.

משה טור פז: הנושא של שירות משמעותי על פי אורח חייו של הציבור החרדי: אני חושב שיש לא מעט צעירים חרדים – אני מקבל לא מעט מהם – שהיו רוצים לשרת יותר, שירות אזרחי או שירות צבאי שמותאם לאורח חייהם, ולא מקבלים עידוד בתוך מערכת החינוך, ואפשר לעבוד על זה.

משה טור פז: כל מה שנוגע להכנה לחיים משותפים: הרבה מאוד צעירים חרדים היום משתלבים בשוק העבודה הכללי, כי זה צורך, כי רוצים להתפרנס בכבוד, ולרובם זו הפעם הראשונה שהם פוגשים אדם לא חרדי.

משה טור פז: אני חושב שזה משהו שאפשר לעבוד עליו בתוך מערכת החינוך.

משה טור פז: הנקודה הרביעית, ובכוונה שמרתי אותה לסוף, היא נושא הממלכתי-חרדי.

משה טור פז: אנחנו רואים, על פי הנתונים שהוצגו לנו, כמעט 13,000 ילדים בחינוך הממלכתי-חרדי, 61 בתי ספר.

משה טור פז: אני מקבל ללא הרף פניות מצד מאות הורים שאומרים: אני רוצה ממלכתי-חרדי, אבל הרשות לא מוכנה לפתוח לנו, לא מעודדים.

משה טור פז: אני צריך את משרד החינוך יותר פעיל פה.

משה טור פז: לפי סקרים שנמצאים בידינו, אם החינוך הממלכתי-חרדי יקבל את הנפח האמיתי שלו הוא יגדל לפחות פי ארבעה מהמצב הנוכחי שלו היום, שזה 3% עד 4% מהמערכת, אני מעריך שבעתיד גם יותר.

משה טור פז: אני חושב שאנחנו, כמדינה, לצד המוכר שאינו רשמי, לצד העצמאות של החינוך החרדי, שכפי שאמר הרב גפני היא חלק מהמאפיינים שלו, צריכים לעודד את החינוך הזה, לתת לו לגדול ולהיענות לציבור שרוצה אותו.

משה טור פז: אם התהליכים האלה יקרו, אני חושב שלצד התהליכים החיוביים שקיימים גם ככה, הציבור החרדי ירוויח והציבור הכללי ירוויח.

משה טור פז: תודה.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: חבר הכנסת שיין, ולאחר מכן נעבור למרכז השלטון המקומי, לידידיה לאו.

יוסף טייב: במה שאמר ידידי חבר הכנסת שיין, הסיפה היא הדבר המרכזי.

יוסף טייב: ראינו את הנתונים של הצמיחה הגיאומטרית של האוכלוסייה של התלמידים החרדים ל-26%, ומאותן סיבות שחבר הכנסת קינלי דיבר עליהן וגם לאור הצרכים, אין בכלל ספק שאנחנו הולכים לכיוון של ממלכתי-חרדי כדבר שהוא נצרך בתוך החברה הישראלית.

יוסף טייב: אני רוצה לחלוק על ידידי חבר הכנסת גפני, שאומר שזה תרתי דסתרי.

יוסף טייב: לא יכול להיות שהמדינה תלך ותגדל ויהיה לה רוב חרדי והיא תהיה נגד המדינה.

יוסף טייב: זה משהו שלא קיים, זה תרתי דסתרי.

יוסף טייב: לומר שאתה חרדי ואתה אנטי מדינה, כי המדינה זה ממלכתי, זה תרתי דסתרי.

יוסף טייב: לכן המדינה חייבת לעשות אקומודציה לדברים האלה, ואנחנו רואים באמת - - -

אורי מקלב: - - - יש פיקוח, יש הכול.

יוסף טייב: סליחה, אדוני.

יוסף טייב: לכן אנחנו רואים באמת שיש דרישה הולכת וגדלה, כמו שאמרת, ויש גופים פילנתרופיים גדולים – אני עובד עם חלקם, אני עובד עם קרן גשר ואני עובד עם הקואליציות שיושבות ואנחנו עושים מפגשים – ולכן זה בלתי נמנע שהמערכת הממלכתית-חרדית תהפוך למערכת הגדולה ביותר.

יוסף טייב: אם אנחנו מסתכלים על מספר המהנדסים החרדים בתוך החברה הישראלית או מספר הרופאים החרדים בתוך החברה שסובלת כרגע מקורונה, הוא מזערי ליד הצרכים.

יוסף טייב: לא יוכלו לאורך זמן, כשהצרכים האלה ילכו ויגדלו והתרומה של המדינה תהיה כל כך מסיבית, שההשתתפות תהיה כל כך מינורית.

יוסף טייב: לכן גם רבים בקהילה החרדית מכירים בזה שהממלכתיות היא חלק אינטגרלי מתוך חייהם ויש תהליך של ישראליזציה, שאנחנו חייבים להמשיך לעודד אותו בתוך המערכת הישראלית, כך שבאמת לימודי הליבה יהפכו חלק אינטגרלי בתוך המערכת, לא שיהיו רק 55% או אחוזים אחרים, כי באחוזים האלה שאנחנו מקבלים כרגע, לאור הנתונים שאנחנו מקבלים כל שנה – והם עולים בצורה כמעט גיאומטרית – אין אפשרות להימנע מחינוך ממלכתי-חרדי.

יוסף טייב: אני חושב שהוועדה הזאת, יהיה לה תפקיד מאוד מאוד חשוב לנתב את הכוחות האלה, להסביר איך הכוחות האלה עובדים ולתמוך בהם.

יוסף טייב: לכן אני גם חושב שכל המתקפה נגד החקיקה שמוצעת כרגע על ידי חבר הכנסת קושניר או כל מי שמציע כרגע, היא מתקפה שהיא פוליטית ואני לא רוצה להיכנס אליה בכלל.

שרן השכל: משרד החינוך, רות, עולות פה המון שאלות והמון אתגרים, וזה נשמע שכולנו, כחברי כנסת וכוועדת החינוך, רוצים לראות איזשהו חזון עתידי וסדר בתוך מערכת מאוד סבוכה, מערכת חינוך שחלקה ככה, חלקה ככה וחלקה ככה; חציה בחוק וחציה מחוץ לחוק; פותחים את שנת הלימודים עם חוסר בחדרים, במבנים, תלמידות שאין להן מקומות לימודים; אנחנו שומעים על מורים שמקבלים שכר שהוא מתחת לשכר שנמצא בחוזה של כל מורה.

שרן השכל: יש פערים אדירים בין מספר השעות שמורה חרדי נותן בפועל ולבין העבודה שהוא נותן לבין התגמול שלו בכסף.

שרן השכל: יש פה המון אתגרים, ואנחנו לא יודעים אם משרד החינוך מודע, מטפל, עובד.

שרן השכל: יש איזוהי תוכנית ארוכת טווח, איזשהו חזון או שפשוט עוצמים עיניים ולא מסתכלים על זה?

רות אלמליח: הייתי שמחה להציג את המצגת שלי כדי לתת תמונה על המחוז.

רות אלמליח: אני שומעת את הדברים ויש פה בלגן גדול מבחינת ההבנה של הדברים, מערבבים פה הרבה דברים יחד, וזה מראה שלא ממש מודעים למה שקורה.

רות אלמליח: הייתי שמחה להציג את המצגת, שכולנו נתיישר, נהיה באותו מקום על מה זה המחוז החרדי, מה מכיל המחוז החרדי, מה המשמעויות, ואז אתייחס גם לשכר המורים.

רות אלמליח: זאת אומרת, מה הנגזרת – אופק חדש.

רות אלמליח: זה דבר שתלוי בנו, מבקשים שיהיה אופק חדש ואז באופן אוטומטי שכר המורים יעלה, אבל זה תלוי גם באוצר, גם בהסכמים, גם בכל מיני דברים אחרים, שאנחנו מציפים ומעלים.

רות אלמליח: אבל חשוב לי שנתכנס לפחות לאותם נתונים, בסיס ידע משותף, ורק אחר כך נוכל לדבר על המחוז, כי יש כאן בלגן.

רות אלמליח: חלק אומרים שהממ"ח הוא המחוז וכל השאר הם לא בתוך המחוז.

רות אלמליח: הייתי רוצה כמה דקות של קשב כדי שתראו את הנתונים הנכונים: מה זה המחוז, מה המחוז עושה, ואז נוכל להמשיך.

שרן השכל: המצגת של הממ"מ אינה מעודכנת?

רות אלמליח: היא מעודכנת, אבל היא לא מציגה את מה שאני הייתי רוצה להציג.

שרן השכל: אוקיי, אתן לך שתי דקות ותוכלי להציג.

שרן השכל: (הצגת מצגת)

רות אלמליח: אני מקווה שאצליח להציג.

רות אלמליח: נתחיל מנתונים: זה המחוז הגדול במדינה, כמעט 490,000 תלמידים, ובשנה הבאה אנחנו חוצים את החצי מיליון.

רות אלמליח: כשאני מדברת על 500,000 או 490,000 תלמידים, אלה תלמידים שהם עם תעודת זהות וסמל מוסד ברישיון.

רות אלמליח: זאת אומרת, יש תלמידים שמנכסים אותם למחוז, אבל הם לא שייכים למחוז – כל מאה שערים, רמה ב' בבית שמש, קצת בבני ברק, קצת בצפת – שהם תלמידים שלא לומדים תחת מסגרת עם רישיון מסודר.

רות אלמליח: כל התלמידים שאני מדברת עליהם כרגע הם תלמידים מפוקחים, עם סמל מוסד, מוסד מסודר, פיקוח, מקום, שאנחנו יודעים עליהם ויודעים מה קורה איתם.

רות אלמליח: כמו שאתם רואים כאן, המבנה הוא מבנה מורכב, בעיקר ביסודי.

רות אלמליח: הקדם יסודי – כמעט כולו מוכר שאני רשמי.

רות אלמליח: יש לנו חלק בקדם יסודי של גנים של הממלכתי-חרדי, כ-200 גנים.

רות אלמליח: ביסודי יש ארבעה או חמישה סטטוסים: יש מוסדות פטור, מעיין ועצמאי – שזה הרשתות – מוכשר וממ"ח, כאשר לכל סטטוס יש השלכה משפטית, תקציבית וכו'.

רות אלמליח: זאת אומרת, מוסד פטור מתוקצב ב-50%, הוא גם מחויב ב-50% תוכנית יסוד, וזה על פי תקנות; מעיין ועצמאי הם ככלל ילדי ישראל, אבל זה לא ממש מדויק כי אין להם שם אופק חדש, לכן גם הפערים בשכר המורים, ויש עוד דברים נלווים שצריך להילחם עליהם כל הזמן כדי שיקבלו אותם.

רות אלמליח: מוכר שאינו רשמי מתוקצב ב-75% ומחויב ב-75%; הממלכתי-חרדי אלה בתי ספר שהמורים הם עובדים שלנו ומקבלים את כל מה שנדרש.

רות אלמליח: ייחדתי שקף לממלכתי-חרדי, נדבר עליו יותר מאוחר.

רות אלמליח: בעל-יסודי יש לנו - - -

שרן השכל: אנחנו קצרים בזמן.

אורי מקלב: אבל חשוב לציין מה שהיא אומרת, שזה 50% - - -

שרן השכל: אבל אי-אפשר להציג את התמונה - - -

אורי מקלב: הגישו מסמכים של רואי חשבון, של אנשי מקצוע.

אורי מקלב: יש ויכוח מה זה ה-100%, לכן 50% - בעצם מגיעים ל-30%.

רות אלמליח: יש שחיקה.

אורי מקלב: תלמודי התורה מקבלים אולי 30% תקציב.

רות אלמליח: בעל-יסודי יש לנו את התיכונים, וכל התיכונים במדינה הם מוכר שאינו רשמי, אז כנ"ל גם שלנו.

רות אלמליח: בתיכונים אין שום הבדל מבחינת תקצוב, כולם בעוז לתמורה.

רות אלמליח: הרוב במוכר שאינו רשמי זה בנות בעל-יסודי; רוב הבנים בתרבותי ייחודי, וחלקם בישיבות התיכוניות, שגם זה מענה, וחינוך מיוחד.

אורי מקלב: עוז לתמורה נמצא בכל התיכונים?

רות אלמליח: כן.

רות אלמליח: מי שמצטרף יכול לקבל, אין שום בעיה.

רות אלמליח: אין מניעה מבחינת המדינה.

רות אלמליח: בשקף הבא אני רוצה להראות לכם את הרצף החינוכי.

רות אלמליח: גני הילדים, כמו שאמרתי, כולם מוכר שאינם רשמי; בנים ובנות זה בערך חצי-חצי.

רות אלמליח: הבנים הולכים למוסדות פטור – מעיין, חינוך עצמאי וכו' – אנחנו רואים שרוב הבנים נמצאים במוסדות הפטור, חלק גדול גם במעיין החינוך התורני.

רות אלמליח: הבנות, רובן בחינוך העצמאי.

רות אלמליח: אגב, חינוך עצמאי זה שם של רשת, זאת אומרת לא כל החרדי זה חינוך עצמאי.

רות אלמליח: גם בזה מבלבלים מבחינת השם.

משה טור פז: הרב גפני אמר שהם עצמאים, אז אנשים מתבלבלים.

רות אלמליח: יש אוטונומיה חינוכית, יש איזשהו בלבול.

משה גפני: כן, אבל הם לא נגד המדינה.

רות אלמליח: אף אחד לא נגד המדינה.

משה גפני: לא צריך להגיד את זה גם.

רות אלמליח: כולם כאן מפוקחים, ברישיון.

משה גפני: נכון, הם לא עושים מה שהרבה פעמים תופסים בחינוך הממלכתי, עם כל מיני דברים של צניעות ודברים מהסוג הזה.

משה גפני: אין את זה בחינוך החרדי.

משה גפני: נגד המדינה?

משה גפני: אני התחנכתי בחינוך העצמאי, אני בעד המדינה.

רות אלמליח: אין דבר כזה נגד המדינה.

משה גפני: אני נושך שפתיים פה, שאני צריך להיות כל הזמן בעד המדינה עם מה שאני רואה מה שקורה פה, אבל בבית הספר הייתי בעד.

יוסף טייב: גם אנחנו, הרב גפני.

יוסף טייב: גם אנחנו.

משה גפני: תנשכו שפתיים.

יוסף טייב: הוא לא היה פה כשדיברתי.

משה גפני: שמעתי אבל, אמרו לי.

משה גפני: אנחנו נגד המדינה?

יוסף טייב: אתה אמרת שממלכתי וחרדי זה תרתי דה סתרי.

משה גפני: נכון, פשוט בגלל - - -

שרן השכל: חברים, אנחנו - - -

משה גפני: הפדגוגיה שלו היא עצמאית, זה היה עוד בזמן בן גוריון.

משה גפני: היום יש יותר חכמים ממנו.

רות אלמליח: מה שחשוב לי באמת להדגיש שזה שאנחנו, במחוז - - -

משה גפני: את צודקת, החינוך העצמאי זה שם של רשת.

רות אלמליח: נכון.

רות אלמליח: מבחינתנו, כל סטטוס מהווה מענה לתלמידים בתוך המחוז.

רות אלמליח: איך כאן איזושהי אידאולוגיה להפוך את כולם לממ"ח או להפוך את כולם לחינוך העצמאי או לפטור.

רות אלמליח: ממש לא.

רות אלמליח: כל סטטוס, מבחינתנו, הוא ערוץ למענה לתלמידים.

משה גפני: לפי דעתי המחוז החרדי זה כישלון, היה צריך להשאיר אותו אגף.

משה גפני: הוא היה תמיד אגף במשרד החינוך.

משה טור פז: עוד לא פגשתי מישהו שרוצה לשנמך את הנציגות שלו, הרב גפני.

משה גפני: מה?

משה טור פז: למה לשנמך את הנציגות?

משה טור פז: הרי ברגע שאתה מוריד את המחוז לאגף - - -

משה גפני: אני לא מוריד שום דבר.

משה גפני: זה היה אגף, זה היה יותר טוב.

משה גפני: המחוז הוקם בגלל סיבות די פוליטיות, והוא לא הצליח.

משה גפני: האגף היה יותר טוב.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: אתם מפריעים לרות, חברים.

שרן השכל: יש לנו זמן לעוד משפט אחד.

רות אלמליח: לא משנה איך קוראים לזה, אנחנו מטפלים ועובדים באותם אתגרים.

רות אלמליח: כל העניין של מחוז זה כדי לתת את הכלים להתמודד עם זה, כי באמת, ברוך השם, המחוז הזה הולך וגדל.

רות אלמליח: הוא המחוז הגדול במדינה, בפער מאוד גדול ממחוז מרכז אחרינו.

רות אלמליח: אמרתי שאנחנו כבר חוצים את החצי מיליון השנה הזאת מבחינת התלמידים, מגני ילדים עד כיתה י"ב, כולל החינוך המיוחד.

משה גפני: אם זה היה אגף זה לא היה משנה את המספרים.

רות אלמליח: אמרתי שנעשתה טעות בגישה – ולדעתי גם מצטערים על כך – של פתיחת המחוז, בגישה של פתיח הממ"ח.

רות אלמליח: מבחינתנו כרגע, אנחנו מתייחסים לכל סטטוס כמענה לתלמידים.

רות אלמליח: יש כאלה שרוצים פטור, יש כאלה שרוצים ממ"ח, ואנחנו נמצאים כדי לת את השירות הזה ואת המענה.

משה גפני: אחזור על זה שממלכתי-חרדי זה תרתי דסתרי.

שרן השכל: אנחנו מברכים על העבודה שאתם עושים בתוך מערכת מאוד מאוד מורכבת.

שרן השכל: ועדת החינוך רוצה לתת למערכת החינוך החרדית כמה שיותר כלים כדי להיטיב עם כל התלמידים ולתת מענה לכלל תלמידי ישראל בכל צורך שהם צריכים, כדי לגדל פה דור איכותי יותר, טוב יותר, יצרני יותר, מצוין יותר, שמוביל מצוינות בהמון תחומים, כל אחד בבחירתו שלו.

שרן השכל: אנחנו צריכים לסכם את הדיון.

שרן השכל: חבר הכנסת היחיד שלא דיבר הוא אלון טל.

שרן השכל: אתן לך כמה משפטים כי אנחנו חייבים לנעול ולפתוח את הדיון הבא.

אלון טל: קודם כול, אני מקווה שפתחנו את שנת הלימודים ולא סיימנו את הדיון, מכיוון שברגע שיש 26% תלמידי ישראל חדשים, אז ברור שיש לנו אחריות.

אלון טל: אני יכול לומר בתור מי שבאוניברסיטת תל אביב קידמתי בחוג שלי מדיניות של אפליה מתקנת – כלומר להבטיח שילובם של חרדים אצלנו – שמעתי הרבה מאוד טענות על מקומות שחבל שלא קיבלו חינוך אולי קצת יותר מתאימים לאתגרים המודרניים שהם מתמודדים אתם בשוק העבודה.

אלון טל: אני בטוח שזה לא חייב לבוא על חשבון איכות הכללי, ואני חושב שזו אחריותנו לעסוק גם בתוכן ולנסות לקדם את, אני חושב, הרוב הגדול שמעוניין להשתלב ולתרום לכלכלה ולא תמיד מקבל ממערכת החינוך – זה נכון גם, דרך אגב, בקשר לחינוך החילוני – את הכלים הנחוצים כל כך.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: נסכם את הדיון כרגע בכך שזה דיון ראשון ונצטרך, לדעתי, לקיים דיון נוסף.

שרן השכל: נקבע אותו לעוד כ-30 יום, עם סיום פגרת הכנסת, על מנת לוודא את הפתיחה התקינה של שנת הלימודים.

שרן השכל: אמנם יש לנו חודש מלא בחגים, אבל החינוך החרדי נתן לנו את יריית הפתיחה והתחיל כבר בשבוע שעבר.

שרן השכל: יש לו עוד שבועיים ואז אנחנו יוצאים לחופש.

שרן השכל: יש פה עוד המון אתגרים שצצו, שלא הספקנו להתעמק ולדעת שהם מקבלים מענה.

שרן השכל: שמענו ממשרד החינוך ומהרשויות המקומיות שניתנים הכלים והדברים נמצאים כרגע בדיון.

שרן השכל: אנחנו, כוועדה, נתאכזב מאוד אם בדיון בעוד כחודש נמצא שהדברים שכרגע נאמר לנו שנמצאים בדיון – כמו מציאת כיתות לימוד שחסרות, תלמידות ותלמידים שאין להם כרגע שום בית ספר והם ממתינים להיכנס לתוך איזושהי מסגרת חינוך, שזה בלתי מתקבל על הדעת שמערכת החינוך נפתחה לפני שבוע ועדיין יש תלמידים איפה הם הולכים ללמוד – נרצה לשמוע את המענה הזה.

שרן השכל: בנוסף לזה, כחודש לאחר פתיחת שנת הלימודים אני מניחה שתהיה לנו קצת יותר התנסות עם מודל הרמזור שבניתם למערכת החינוך ונצטרך לקבל תוצאות מהשטח, משום שאנחנו רואים התאמה יותר גדולה למערכת החינוך הכללית ואני לא בטוחה שאם זה ייתן מענה כולל גם למערכת החינוך החרדית.

שרן השכל: כמו שציינו, אם יש סגרים, למידה מרחוק דרך טבלטים או מחשבים, האם זה מתאים?

שרן השכל: האם נוצר מצב שבו יש תלמידים שפשוט נמצאים בבית כאשר במערכת החינוך הכללית יש למידה מרחוק?

שרן השכל: אנחנו לא יכולים לעשות את האפליות האלה.

רות אלמליח: גם אצלנו למידה מרחוק, מה זאת אומרת.

רות אלמליח: למידה מרחוק באופן מסודר, בטבלטים.

שרן השכל: תלוי איפה.

אורי מקלב: מערכת אורקולית.

שרן השכל: נצטרך לראות שכל הבעיות שהצפנו באמת קיבלו את המענה.

שרן השכל: בנוסף לזה, נרצה לראות איזשהו חזון קדימה למערכת החינוך החרדית ולראות איך אנחנו מטפלים באופן רוחבי, בין אם זה בחינוך הממלכתי-חרדי ובין אם זה בחינוך החרדי הפרטי, בכל מיני כשלים שנקבעו בדוחות רבים והועלו גם כאן בוועדה.

אורי מקלב: החינוך הוא חינוך מוכר.

משה גפני: הוא חינוך מוכר, הוא לא חינוך פרטי.

רות אלמליח: אין אצלנו חינוך פרטי.

שרן השכל: סליחה, המוכר והמוכר שאינו רשמי.

שרן השכל: הציגו בפנינו ארבעה סוגים שונים של - - -

משה גפני: כן, אבל החינוך העצמאי הוא לא פרטי.

משה גפני: אין דבר כזה.

שרן השכל: נכון, אתם צודקים.

שרן השכל: אנחנו צריכים לראות איך אנחנו מטפלים בבעיות ואתגרים, שידועים לכם, שדובר עליהם בדוחות רבים, כולל פה בוועדת החינוך, לאורך השנים.

שרן השכל: נקיים את הדיון הזה ואני רוצה לראות איזה פתרונות אתם מייצרים לנו למערכת החינוך בשטח.

אורי מקלב: אולי דיון מיוחד על מצוקת המבנים.

שרן השכל: בעוד 30 יום נפתח את הדיון.

אורי מקלב: זה לא קשור לפתיחת שנת הלימודים.

שרן השכל: אמרתי, בעוד 30 יום אנחנו רוצים לראות פתרונות, בין אם זה למבנים ובין אם זה לתלמידים שאין להם מסגרת כרגע.

שרן השכל: אני נועלת את הדיון בעניין פתיחת שנת הלימודים של החינוך החרדי.

שרן השכל: תודה רבה לכולם, תודה לכל מי שהגיע.