ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 24, פרוטוקול מספר 3, 2021-08-02 00:00

שרן השכל: בוקר טוב לכולם, תודה רבה על הגעתכם לוועדה.

שרן השכל: אנחנו הולכים לקיים היום דיון מאוד חשוב בכל מה שקשור למתווה פתיחת שנת הלימודים מבחינה בריאותית, מבחינת הסיכונים של המגיפה כרגע, מגפת הקורונה.

שרן השכל: היה חשוב לנו לקיים את הדיון הזה כמה שיותר מהר, על מנת להכין את ההורים וגם את התלמידים לצרכים הייחודיים של לימודים תחת מגבלות קורונה ותחת מגבלות של מגיפה בכלל.

שרן השכל: בממשלה הקודמת די התרגלנו לזה שמביאים לנו מתווים יום, יומיים לפני כן וההורים עד חצות אפילו לא יודעים אם יש לימודים, אין לימודים, איך מגיעים, לא מגיעים, בדיקות.

שרן השכל: היה פשוט ברדק אחד גדול.

שרן השכל: החלטנו שכרגע אנחנו נעשה סדר ונדע מספיק זמן מראש איך להיערך, מה יהיו החורים או הפרצות כדי שנוכל לדון בהם מספיק זמן מראש ונדע לתת מענה לתלמידים, למורים וכו'.

שרן השכל: מי שמעוניין בזכות דיבור, מוזמן להירשם אצל מנהלת הוועדה.

שרן השכל: מי שנמצא בזום, שירשום בצ'ט.

שרן השכל: בגלל שאנחנו בתחילת הדרך, אני כן מאפשרת כרגע זכות דיבור לכולם, אבל בישיבות הבאות אבקש מכל הנוכחים, מכל המשתתפים ומכל מי שרוצה לדבר, לשלוח לנו נייר עמדה לפני כן עם שתיים, שלוש נקודות מסוימות, שעליהן הוא ירצה לדבר על מנת שגם אנחנו נוכל לעשות איזשהו מיון עד כמה זה דחוף.

שרן השכל: בסופו של דבר הזמן שלנו מוגבל.

שרן השכל: אנחנו נודה לכם, אם תוכלו להעביר מראש את הנקודות למנהלת הוועדה יהודית, ולפי זה ניתן לכם את זכות הדיבור.

שרן השכל: נמצאת אתנו מטעם משרד החינוך עינב לוק, מנהלת אגף בכיר.

שרן השכל: בבקשה, זכות הדיבור שלך.

שרן השכל: נשמח אם תוכלי להציג לנו את התכנית ואת המתווה לקראת פתיחת שנת הלימודים.

עינב לוק: ברשותך, אני אעביר את רשות הדיבור לאינה זלצמן, סמנכ"לית בכירה, ואני אמשיך.

עינב לוק: תודה.

אינה זלצמן: קודם כל ברכות על התפקיד החשוב.

אינה זלצמן: כפי שאמרת, מערכת החינוך נערכת לפתיחת שנת הלימודים כסדרה.

אינה זלצמן: חשוב לנו להבטיח שהשנה הבאה תהיה שנה שבה תהיה רשת למידה, שגרת לימודים לתלמידים, שגרה רציפה.

אינה זלצמן: במהלך השנה וחצי האחרונים ראינו שנפערו פערים והמקום שלנו בשנה הקרובה לצמצם את הפערים – הרגשיים, החברתיים, הלימודיים שנפערו על ידי מכוונות מאוד גדולה שלנו.

אינה זלצמן: אנחנו ניתן מענים לימודיים בעיקר במקצועות הליבה, נתמקד בהם כי זה הבסיס – השפה, מתמטיקה, אנגלית, מדעים.

אינה זלצמן: כמובן ניתן את המענים הרגשיים באמצעות כישורי חיים, יועצים, פסיכולוגיים, כל המהלך המורכב והחשוב הזה.

אינה זלצמן: את אמרת ששנה שעברה היתה שנה עם בעיות ברצף למידה, דברים מובנים.

אינה זלצמן: אנחנו מביאים לכאן את האמירה שאנחנו נפעל ללמידה שתהיה ככל הניתן רציפה.

אינה זלצמן: כדי להבין מה צריך לעשות, ניטרנו וניתחנו את הפערים שנפערו בשנה שעברה.

אינה זלצמן: פנית לעינב, והיא תציג את הפערים האלה.

אינה זלצמן: אחרי שהיא תסיים, אני אמנה את הדברים המרכזיים מבחינת משרד החינוך, שנועדו להבטיח את שגרת הלמידה של ילדי ישראל.

שרן השכל: וגם את צמצום הפערים האלה.

אינה זלצמן: וכמובן גם ניגע בצמצום הפערים.

אינה זלצמן: היה חשוב שנעשה את ה-framing ואז נצלול.

עינב לוק: בוקר טוב לכולם.

עינב לוק: אני רוצה להמשיך את הדברים של אינה וגם את הדברים שלך, שתקופת החירום המתמשכת של הקורונה יצרה ריחוק חברתי, שאנחנו מבינים יותר ויותר כמה השלכות רגשיות וחברתיות היו לתקופה הזו.

עינב לוק: לריחוק החברתי לאורך זמן, במשך שנה וחצי, יש השלכות רגשיות וחברתיות על הילדים, גם על ההיבטים החברתיים, על היחסים הבין-אישיים שלהם, וגם על ההיבטים הרגשיים, על המצב הרגשי של ילדים, על תחושת המוגנות, השייכות, הרווחה הנפשית והחוסן האישי שלהם.

עינב לוק: כדי להבין איפה אנחנו נמצאים ומאיפה אנחנו מתחילים, העברנו סקר בקרב 3,000 יועצות.

עינב לוק: את אותן שאלות שאלנו בסוף תשפ"א, בתקופת הסגר השנה, ועכשיו ולצערי גם אירועים של חשש לאובדן.

עינב לוק: מבינים שתקופת הקורונה – יש לה השלכות משמעותיות כדי לחזק את החוסן הנפשי.

עינב לוק: אם נסתכל על שלוש הפעימות, תש"ף, סגר ותשפ"א.

עינב לוק: ראינו שהדברים העיקריים שהיועצות מדווחות שמגיעים לפתחן הם קודם כל הקשיים הלימודיים והרגשיים.

עינב לוק: ילדים מדווחים שקשה להם מבחינה לימודית, קשה להם ללמוד, הם מדווחים על לא מעט מצוקות רגשיות ועל בדידות חברתית.

עינב לוק: אלה הדברים העיקריים, שכמובן לזה נוסף הנושא של חרדות, קשיים במשפחה, התנהגויות סיכון, ולצערי גם אירועים של חשש לאובדנות.

עינב לוק: אנחנו מבינים שלתקופת הקורונה יש השלכות מאוד משמעותיות, ואנחנו צריכים להתגייס לתת מענים משמעותיים כדי לחזק את הרווחה האישית ואת החוסן הנפשי.

עינב לוק: אם נסתכל על שלוש הפעימות, נראה שהקשיים הלימודיים התחילו כקשיים לימודיים בסוף תש"ף, עלו בתשפ"א וגם עם החזרה ללימודים, עדיין הילדים מדווחים על קשיים לימודיים.

עינב לוק: לעומת זאת, אנחנו יכולים לראות שבהקשר של בדידות, הבדידות עלתה בתקופת הסגר, אבל עם החזרה למוסדות החינוך, אנחנו רואים ירידה משמעותית בפניות ליועצות בנושא של בדידות חברתית.

עינב לוק: הדבר הזה מראה שכאשר הם מגיעים לבית הספר ופוגשים את החברים שלהם, מגיעים ללמידה סדירה ולמפגש חברתי, אוטומטית הם מרגישים יותר שייכים, פחות בודדים, ולכן חשוב לנו מאוד המפגש החברתי בכל דרך אפשרית, כמובן תוך שמירה על הבריאות הפיסית והנפשית שלהם.

עינב לוק: עוד נתון מעניין – הקשיים במשפחה שהיועצות הגיעו לפתחם היו מאוד גבוהים בסוף תש"ף ובתקופת הסגר, ואנחנו רואים ירידה בדיווח בקשיים במשפחה.

עינב לוק: אני מניחה שוב שההבדל נובע מעצם העובדה שאתה נמצא כל הזמן בתוך הבית, וכשאתה מגיע לבית הספר, יש איזושהי רווחה.

שרן השכל: אבל איך זה מתכתב עם עלייה באלימות במשפחה שדווח עליה במשרד לביטחון פנים?

עינב לוק: כשאנחנו שואלים את היועצות לגבי קשיים במשפחה, אנחנו לא אוספים אירועים של אלימות במשפחה, אנחנו מדווחים על קשיים, על המתח במשפחה – שילדים מספרים שקשה להם להיות בבית, שהם רבים עם האחים, שיש מתח עם ההורים.

עינב לוק: לא מדובר כאן כרגע באירועי הקצה, אלא בקשיים שהילדים מדווחים שקשה להם להיות בבית, שיש מתחים בבית, אנחנו מבינים שהייתה תקופה של סיר לחץ מאוד גדול שהשפיע על הילדים, והם פנו וביקשו עזרה.

עינב לוק: כאן אנחנו רואים איזשהו מיתון.

עינב לוק: זה לא שזה לא קיים, לא שזה נעלם, אבל אנחנו רואים מיתון בפניות בתחום הזה.

עינב לוק: יחד עם זה, אנחנו רואים עלייה בהתנהגויות בסיכון בחודשים האחרונים.

עינב לוק: אנחנו רואים עלייה בנושא של פגיעות מיניות, אנחנו רואים עלייה בחשש לאובדנות, אנחנו רואים עלייה בעיקר בגילאי חטיבות הביניים ועלייה בהתנהגות בסיכון.

עינב לוק: יש לנו כמובן את הפילוחים האלה גם פר גיל וגם על פי שלוש הפעימות שציינתי.

עינב לוק: הנתונים הם כמובן נתונים שמדווחות עליהם היועצות מפניות שמגיעות אליהן, והן מנהלות בתוך בתי הספר שלהן מיפוי ואיתור של ילדים שמגלים קושי ומצוקה בסיכון, ונערכות לתת מענים לשנת הלימודים הבאה.

עינב לוק: מבחינתנו, עדיין אנחנו יודעים שעדיין אנחנו לא רואים את כל התמונה.

עינב לוק: כשהילדים היו בבית וניסינו לאתר ולזהות ילדים, יש דברים שאתה יכול לאתר ויש ילדים שקשה לאתר את הקושי ואת המצוקה שלהם, עד שהם מגיעים למוסדות החינוך.

עינב לוק: יש משהו במבט כשאתה מסתכל לילד בעיניים, כשאתה רואה שינוי בהתנהגות שלו, כשאתה רואה שינוי במימיקה וביחסים החברתיים שלו – אז אתה רואה שיש קושי.

עינב לוק: קושי לא תמיד מרחוק אפשר לאתר, ולכן מבחינתנו הנתונים שיש לנו, הם לא בהכרח הנתונים האחרונים והמדויקים.

עינב לוק: יחד עם זה, יש לנו הנחת עבודה שיש ילדים שדיווחו על קושי, וכשהם הגיעו למוסדות החינוך, יש איזושהי החלמה טבעית והסתגלות טבעית, שהם יהיו במצב שפחות יזדקקו למענים.

עינב לוק: מבחינתנו, המטרות שלנו הן לאתר ולזהות ילדים ברגעי קושי, מצוקה וסיכון ולתת להם מענה.

עינב לוק: המטרה שלנו היא לחזק את צוותי החינוך, את החוסן, הרווחה הנפשית ואת המסוגלות שלהם לתת מענים לכלל התלמידים; ובאופן ארוך טווח לעבוד על למידה רגשית וחברתית, SEL – social emotional learning – לחזק את המיומנויות התוך אישיות והבין אישיות, לחזק את היחסים החברתיים, את תחושת השייכות, לתת להם להסתגל לבתי הספר ולתכניות שאיתן אנחנו מתכוונים לצאת בשנת הלימודים הבאה.

שרן השכל: איך אתם מתכוונים ליישם את כל זה?

אינה זלצמן: אני ארחיב על זה.

אינה זלצמן: ברשותך, דבר נוסף שחשוב לי לקשור יחד עם מה שאמרה עינב, למידה גם נותנת חוסן.

אינה זלצמן: אנחנו רואים ירידה גם בביצועים של קריאה, כתיבה ומיומנויות כאלה ואחרות, זאת אומרת: בשילוב עם הנושא הרגשי-חברתי.

אינה זלצמן: לא בכדי עינב אמרה שהילדים מתארים קושי ללמוד גם כשהם חזרו לבית הספר, כי זה גם אומר לחזור ולדבר על האופן בו הם לומדים שוב – היו ילדים שלמדו בעיקר מרחוק, אז מיומנויות של לומד עצמאי ומיומנויות של לומד חזרה בבית הספר, התמודדות עם קשיים ללמוד כי צריך יותר תיווך של המורה.

אינה זלצמן: כל זה יחד נותן את השלם ולשם אנחנו מכוונים בשנה הבאה.

אינה זלצמן: לשאלתך, אנחנו מתבססים על 10 עקרונות מרכזיים, שייתנו לנו את רצף הלמידה ושגרת הלמידה, מתוך כל מה שאמרנו כאן, כי זה באמת קריטי, מה שחשוב זה לצמצם את הפערים האלה.

אינה זלצמן: נתחיל בכך שאנחנו רוצים כבר החל מהחודש הזה לבצע בדיקות סרולוגיות מגן עד כיתה ט' במהלך של כשלושה חודשים, כמובן בהסכמת ההורים ובמימון המדינה.

אינה זלצמן: התוצאות האלה יאפשרו לנו מענה מידי להבנה מי צריך בידוד ומי לא צריך בידוד.

אינה זלצמן: זה הדבר הראשון בתכנית.

אינה זלצמן: הדבר השני הוא הכפלה של בדיקות "מגן חינוך".

אינה זלצמן: זה מהלך שבוצע בשנה שעברה עם משרד הביטחון, עם פיקוד העורף, בערים הכתומות והאדומות.

אינה זלצמן: ככל שנוכל גם פה להגדיל את המנעד, שוב נחזור למטרה המרכזית שלנו, שזה רצף למידה ושגרת הלמידה.

אינה זלצמן: אנחנו נפעל במודל גם של שיבא, "הכיתה הירוקה", שעלה לכותרות עכשיו, שמדבר על בדיקה של שבעה ימים ברציפות.

אינה זלצמן: מי שנמצא שלילי, יחזור ללימודים.

אינה זלצמן: מי שנמצא מאומת, ייכנס לבידוד.

אינה זלצמן: המטרה היא טיפול ממוקד ונקודתי בתחלואה וכניסה לבידוד של מי שצריך.

אינה זלצמן: הדבר הרביעי בתכנית זה למידה במרחבים הפתוחים, שלאו דווקא במרחב הכיתה, אלא פעילויות שיאפשרו במרחבים נוספים בבית הספר או בסמוך לו.

אינה זלצמן: אנחנו מדברים גם על שימוש בתשתיות ברשויות.

אינה זלצמן: אנחנו הסדרנו את נושא הביטוח וניתן יהיה להשתמש במבנים שיש לרשות, כמו: מתנ"סים, קונסרבטוריום.

שרן השכל: אבל מה זה אומר?

שרן השכל: תיקחו כיתות מסוימות ותעבירו אותן למתנ"סים?

אינה זלצמן: ככל שיהיה צורך לחלק, להקטין את הקבוצות, נוכל להשתמש במרחבים שקיימים ברשות.

שרן השכל: יש תכנית כרגע להקטין את הכיתות?

אינה זלצמן: כרגע אנחנו מדברים על למידה רציפה של כל הכיתות, והיה ויהיה צורך בלמידה בכיתה מסוימת - - -

שרן השכל: מה זה אומר "והיה ויהיה צורך"?

שרן השכל: בואו נדבר פרקטית בשטח, כי אנחנו רוצים שגם התלמידים וגם המורים יידעו לקראת מה הם הולכים.

אינה זלצמן: מבחינתנו, מוסדות החינוך יישארו פתוחים ללמידה פיסית, זאת הנחת היסוד.

שרן השכל: באותו גודל של כיתות שהם נמצאים היום?

אינה זלצמן: נכון, יש לנו אופן בו נפעל לצמצום מגעים בהתאם לאורחות החיים.

שרן השכל: בשביל זה התכנסנו, אנחנו מנסים להבין איך אתם הולכים לצמצם את זה.

אינה זלצמן: יש לנו 10 נקודות חשובות, שאחר כך אכנס גם אליהן.

אינה זלצמן: נעבור דבר דבר.

אינה זלצמן: שימוש בתשתיות של הרשויות – כפי שאמרתי, הסדרנו את נושא הביטוח, יהיה ניתן להשתמש במבנים שיש לרשות.

אינה זלצמן: למידה משולבת – נוכל לשמר את היכולת שלנו של למידה פרונטלית לצד למידה מקוונת.

אינה זלצמן: גם כאן זאת למידה בקבוצות קטנות.

אינה זלצמן: יש לנו במשרד החינוך משל"ט שאין לו אח ורע, הוא משל"ט מאוד מאוד עדכני, שנותן תמונת מצב ארצית לאומית, ומאפשר לנו ניטור ברמה של עיר, שכונה, רחוב וגם מאפשר מיקוד ספציפי ומדויק, כדי למנוע את שרשראות ההדבקה.

אינה זלצמן: מעבר לכך, לנו כמשרד יש צוות מומחים שמלווה אותנו באופן צמוד ואנחנו מקיימים אתו הערכות מצב וחוות דעת מקצועיות.

אינה זלצמן: אני יכולה להזכיר שם את פרופ' ערן סגל ממכון ויצמן, את פרופ' קלדרון ועוד רבים וטובים.

אינה זלצמן: יש לנו dashboard שיש גם למנהלים, גם לרשות תמונת מצב מאוד מאוד ברורה ברמה של בית ספר, של כיתה, וכל אחד יוכל להיכנס, כמובן עם הסיסמה שלו ולראות מידית את תמונת המצב.

אינה זלצמן: אנחנו מדברים על ניצול החודש הזה למי שיכול וכשיר ללכת ולהתחסן, כדי שנוכל להפחית את מספר המבודדים.

אינה זלצמן: אלה הדברים המרכזיים.

אינה זלצמן: רצית שאתייחס לאורחות החיים.

אינה זלצמן: כפי שאמרתי, יהיה לנו מעקב יומי וצפייה על מאומתי קורונה.

אינה זלצמן: אנחנו מדברים כמובן על שמירה על מסיכות, הקפדה על הוראות הבידוד, על היגיינה אישית, על הניקיון, על אוורור הכיתות ומרחבי הלמידה.

שרן השכל: אלה הוראות שאתם מעבירים למורים?

אינה זלצמן: גם למורים כמובן.

אינה זלצמן: כל המהלך הזה כדי שנוכל לצמצם כמה שיותר את ההידבקות.

שרן השכל: יש לכם נתונים על היקף ההתחסנות של עובדי ההוראה?

אינה זלצמן: עד כמה שאני זוכרת, זה מעל ל-80%.

שרן השכל: דיברתם על בדיקות סרולוגיות.

שרן השכל: אתם אומרים שזה הולך לקחת שלושה חודשים לערוך אותן?

אינה זלצמן: בדיקות סרולוגיות הן בדיקות מהירות, ולכן במהלך השלושה חודשים האלה נרצה, החל מעכשיו, להפעיל גם את המודל הזה של הבדיקות הסרולוגיות.

אינה זלצמן: זה נותן פתרון מידי וייתן לנו תמונת מצב.

שרן השכל: אלה בדיקות שייערכו בבית הספר?

שרן השכל: מה התכנית הזו?

אינה זלצמן: בדיוק עכשיו מנכ"ל משרד החינוך נמצא בדיונים עם משרד הבריאות ועם משרד הביטחון.

אינה זלצמן: הם מסכמים את הפרטים האחרונים.

אינה זלצמן: מסכמים עכשיו את המתווה הסופי של המהלך הזה.

שרן השכל: מה תעשו אם שיעור הבדיקות הסרולוגיות יהיה מאוד מאוד נמוך?

אינה זלצמן: מניתי פה מספר דברים: בדיקות סרולוגיות, מגן חינוך, את כל התהליכים שאנחנו עושים בתוך מוסדות החינוך.

אינה זלצמן: אני חושבת שיש פה מנעד גדול.

שרן השכל: אנחנו ציפינו לקבל תכנית מסודרת של מה הולך להיות, כלומר: איך אנחנו נערכים מבחינת המגיפה לפתיחת שנת הלימודים הבאה.

אינה זלצמן: כפי שאת יודעת, הנושא עוד צריך לעלות לדיון ולקבל - - -

שרן השכל: אבל לפי מה שהבנתי, היה מתווה שאושר יחד עם ראש הממשלה ויחד עם משרד הבריאות.

אינה זלצמן: עדיין לא.

שרן השכל: עדיין לא אושר?

יצחק פינדרוס: למה את מאמינה לעיתונים?

שרן השכל: אנחנו שומעים לא רק מעיתונים, אלא גם מהגורמים עצמם.

שרן השכל: משרד הבריאות, נכון לעכשיו אין מתווה מוסכם בין משרד הבריאות לבין משרד החינוך ומשרד ראש הממשלה?

אפרת אפללו: זה כמעט מוסכם, צריך - - -

אינה זלצמן: אנחנו עובדים בשיתוף - - -

יוסף טייב: אפשר לענות אחד, אחד?

אינה זלצמן: יש לנו צוותי עבודה, אנחנו עובדים במשותף.

אינה זלצמן: יש דברים שנסגור עכשיו.

שרן השכל: אנחנו שמענו על צמצום כיתות, או שלא יצמצמו את הכיתות?

שרן השכל: האם יצמצמו את מספר התלמידים או לא יצמצמו אותם?

אפרת אפללו: אני יכולה לתת את ה-framing של כל התכנית?

שרן השכל: אפרת, יש לך את המתווה השלם?

אפרת אפללו: כן.

שרן השכל: אני מנסה להבין קצת.

שרן השכל: המטרה של הדיון היתה שההורים, התלמידים והמורים יקבלו תשובות.

שרן השכל: יש להם המון סימני שאלה לקראת פתיחת שנת הלימודים, איך אמורים להיערך לכך?

שרן השכל: אבל נשמע ששום דבר עדיין לא כל כך ברור.

שרן השכל: יש רעיונות, אבל איך הולכים ליישם אותם?

אינה זלצמן: ההבנה היא לא נכונה.

אינה זלצמן: יש לנו תכנית, יש אולי חילוקי דעות שעכשיו פותרים את האחרונים שבהם בנושא הבידודים, אבל בעיקרון אני חושבת שיש דברים שסוכמו עם משרד הבריאות – כל הדברים שאמרתי הם בסיכום עם משרד הבריאות.

שרן השכל: אני מנסה להבין, האם יהיה צמצום של כיתות או לא יהיה צמצום של כיתות?

שרן השכל: האם הם ילמדו בבתי הספר או במתנ"סים?

שרן השכל: את מכירה את המתווה?

אפרת אפללו: אני חיה את המתווה הזה.

אפרת אפללו: כמו שאינה ציינה, לאחר לקחי שנה שעברה, אנחנו נמצאים בקבוצת עבודה בין-משרדית יחד עם מרכז השלטון המקומי החל ממרץ.

אפרת אפללו: הרעיון והכוונה הטובים הם להגיע ולתת מענה ללמידה פרונטלית, רציפה ככל שניתן, תוך שמירה על בריאות התלמידים ומתן מענה לשינוי בתחלואה.

אפרת אפללו: אנחנו החלטנו – וזאת החלטה של כל המשרדים – שלא יהיו השנה החלטות גורפות, לא כל בתי הספר ברשויות אדומות ייסגרו, ולא יהיה מצב של קפסולות בכל הארץ.

אפרת אפללו: מה כן יהיה?

אפרת אפללו: החלטנו שאנחנו הולכים על מודל שנותן גמישות למנהלי המוסד, יחד עם השלטון המקומי, במצב של תחלואה משתנה.

אפרת אפללו: מה זאת תחלואה משתנה?

אפרת אפללו: בבתי הספר שיהיו ברשויות ירוקות לגמרי, שאין בהן תחלואה, וצהובות, ילמדו כרגיל, החל מהגנים עד כיתה י"ב.

אפרת אפללו: איפה השינוי?

אפרת אפללו: ברגע שרשות מתחילה להפוך לכתומה, ואנחנו רוצים למנוע את התפשטות התחלואה, בבתי ספר בהם תחלואה, אנחנו כבר יודעים להתמודד – לשכת הבריאות יחד עם מנהל המוסד יחד עם הרשות המקומית – על מהלכים במוסד, מה זה אומר?

אפרת אפללו: למשל בדיקות נרחבות לכל באי בית הספר, גם כאלה שלא במגעים הדוקים, ואת זה עשינו כל השנה.

אפרת אפללו: החלטה משותפת האם יש מקום לסגור את בית הספר, האם יש מקום לשלוח שכבות מסוימות לבידוד – אלה החלטות ושיקולים בריאותיים, שנעשים נקודתית ואין פה החלטה גורפת.

שרן השכל: ברגע שרשות הופכת לכתומה או אדומה, יש לכם צוות משל"ט?

אפרת אפללו: יש לנו סט כלים למנהל.

שרן השכל: מי אחראי קודם כל לעדכן שהעיר הופכת לאדומה?

שרן השכל: משרד הבריאות מגיע?

שרן השכל: ראש העיר?

שרן השכל: מי נמצא בצוות ההחלטה הזה?

אפרת אפללו: ראשי רשויות רואים מדי יום במשך שנה וחצי, יש להם dashboard, והם רואים ב-dashboard, והכול יהיה גם כתוב בתקנות מבחינה אופרטיבית, אם את שואלת, אבל למשרד החינוך יהיה וגם ראשי רשויות, וזה לא משהו מהיום למחר.

אפרת אפללו: לצבע של רשות לוקח זמן להשתנות, ואנחנו גם יכולים לעקוב אחרי המדדים.

אפרת אפללו: ברגע שהרשות משתנה, המנהל מקבל סט של כלים לצמצם מגעים.

שרן השכל: מה נמצא בתוך סט הכלים הזה?

אפרת אפללו: כמו שאינה אמרה, השאיפה היא שלכל ילד יהיו פחות מגעים, זאת אומרת:

אפרת אפללו: אם לילד בכיתה היו 30 מגעים, השאיפה שיהיו לו פחות מגעים.

אפרת אפללו: איך עושים את זה?

אפרת אפללו: למידה במרחבים הפתוחים.

שרן השכל: הכיתה יוצאת עם כסאות ולומדים בחוץ או באולם ספורט?

אפרת אפללו: כן, או שלוקחים שתי כיתות אם, הופכים אותן לשלוש בנקודת הזמן הזו בבית הספר הזה, אנחנו לא מדברים עכשיו על כל הארץ.

שרן השכל: ראש רשות שיש לה צבע אדום, הוא גם ממיין את כל בתי הספר ואיזה צבעים יש בכל בית ספר ובית ספר?

אפרת אפללו: לא, אפשר לתת דוגמאות של בנימינה ומודיעין.

אפרת אפללו: ברגע שיש בית ספר אחד, שניים, שלושה ברשות שקרובים ויש אינטראקציה ביניהם, אנחנו רואים שמהר מאוד התחלואה זולגת.

אפרת אפללו: ברגע שאתה רוצה למנוע זליגה של תחלואה, אנחנו אומרים: בוא ניקח את בתי הספר הירוקים לצורך העניין ברשות אדומה ונהפוך אותם לאי קצת יותר ירוק ונמנע את ההתפשטות המהירה.

אפרת אפללו: המטרה שלנו היא שלכל ילד יהיו כמה שפחות מגעים.

אפרת אפללו: אפשר לעשות את זה בלמידה היברידית ואפשר לעשות את זה במרחבים פתוחים ובמרחבים גדולים.

אפרת אפללו: אינה תעיד שיש בתי ספר, שהמנהל יכול לפצל כיתות בתוך בית ספר ולהשאיר את כולם בבית הספר, כי יש לו מספיק מרחבים ויש לו מספיק צוותים.

אפרת אפללו: הוא לא צריך עכשיו לסגור או לשלוח ילדים ללמידה הביתה.

אפרת אפללו: המנהל מקבל פה גמישות, במסגרת המשאבים שיש לו, לנקוט באחד משלושת הדברים האלה: לפצל את שתי כיתות האם לשלוש כיתות, או משלוש לארבע, זאת אומרת שיהיו פחות ילדים יחד, או ללמוד במרחבים פתוחים - - -

קריאה: ושוב, זה לזמן קצוב.

אפרת אפללו: בדיוק, למידה היברידית, וזה לזמן קצוב, עד שהרשות מכילה את התחלואה והתחלואה יורדת, ואז חוזרים ללמוד רגיל.

אפרת אפללו: זה שונה מאוד ממה שהיה שנה שעברה.

יוסף טייב: זה מה שהיה בבנימינה?

אפרת אפללו: מה שמשרד הבריאות, משרד החינוך וכולם הבינו בשנה האחרונה, שלרשות יש תפקיד מאוד מאוד חשוב בהכלה של התחלואה, ובנימינה זה מקרה קלאסי של רשות, שהסתערה על התחלואה ואמרה: אני עושה הכול.

אפרת אפללו: סגרו את בתי הספר שבהם הייתה תחלואה גבוהה, סגרו את בית ספר אורט השומרון, ביטלו פעילות בלתי פורמלית.

אפרת אפללו: הרשות אמרה: אני עושה.

אפרת אפללו: אנחנו סייענו בניידות רשותיות, בניידות בבתי הספר, בדיגומים.

שרן השכל: נניח שיש רשות אדומה, שלא תבינו לא נכון, יש מנהלים נהדרים שיידעו איך להתמודד עם העניין הזה, אבל מנהלים שלא כל כך מצליחים או לא כל כך ערניים, הדבר הזה הוא אלקטורלי?

שרן השכל: הוא התנדבותי?

שרן השכל: האם יש הנחיה או מישהו מטעם הרשות, מטעם משרד הבריאות שמסייע לאותו מנהל לבצע את זה?

אפרת אפללו: כמובן, זה בדיוק הרעיון של הדיונים שמוסכמים על כולם והדיונים שאנחנו מנהלים החל ממרץ, כדי שבסופו של דבר למנהל יהיו כל הכלים לעשות את הפעולות האלה, כמובן בליווי מחוז משרד החינוך ברשות, ליווי הרשות וליווי לשכת הבריאות והמטה.

שרן השכל: ואם נמצא תלמיד מאומת?

אפרת אפללו: דיברנו על המודל הזה בבתי ספר ירוקים ברשויות אדומות, אבל ברגע שיש תלמיד מאומת, קודם כל עושים חקירה והמגעים נדרשים לבידוד, וזה כמו בכל הארץ.

שרן השכל: כל הכיתה נכנסת לבידוד?

אפרת אפללו: כרגע כן.

שרן השכל: לכמה זמן הכיתה תיכנס לבידוד?

אפרת אפללו: אם יש שתי בדיקות לקיצור בידוד, זה לשבוע.

שרן השכל: שבוע אחד?

אפרת אפללו: שבעה ימים.

אפרת אפללו: תלמידים כרגע לא מוחרגים, ילדים לא מוחרגים בשום דרך.

אפרת אפללו: היה והפיילוט יצליח, כמו שאינה אמרה, יהיה פיילוט מסוג כזה או אחר – בדיוק עכשיו נפגשים משרד הביטחון, משרד ראש הממשלה וכו' לדון עליו יחד עם החוקרים של שיבא בתל השומר כדי לחשוב על הפיילוט, אבל כרגע ילדים לא שונים.

אפרת אפללו: כולם במדינה הזאת מתנהגים לפי צו בידוד בית, פקודת בריאות העם.

אפרת אפללו: אתה יכול להיכנס לבידוד ולבצע בדיקה ראשונה עם הכניסה לבידוד.

אפרת אפללו: אתה יכול לקצר בידוד על ידי בדיקה ביום השביעי מיום החשיפה, ואתה יכול גם לא, ואז אתה 14 יום בבידוד.

אפרת אפללו: אבל האמירה של משרד הבריאות היא שמספיק שיש אפילו ילד אחד מבחינתנו שעשה קיצור בידוד, משרד החינוך חייב לאפשר לו לחזור לבית ספר ללמידה, אפילו אם יש הורים שבוחרים לא לקצר בידוד לילדים.

אפרת אפללו: זה משהו שגם יוצר רצף למידה.

אפרת אפללו: שאלתם לגבי הבדיקות הסרולוגיות.

אפרת אפללו: עלה הרעיון לעשות בדיקות סרולוגיות לכלל הילדים במדינת ישראל כדי לאתר את המחלימים הנוספים, כי ברגע שיש ילד שעובר בדיקה סרולוגית, הוא מקבל תעודת מחלים, זה בעצם תו ירוק והוא כביכול פטור מבידוד, כמו תו ירוק של כולם.

אפרת אפללו: אחרי שמנקים מחוסנים ומחלימים שכבר קיימים במערכת החינוך, עדיין יש כשני מיליון ילדים שצריכים לעבור את הדבר הזה, ואנחנו חושבים כל הזמן על המודלים, איך לעשות את זה.

שרן השכל: מה קורה בכיתה שאחד נמצא מאומת ויש שם 10 תלמידים מחוסנים?

אפרת אפללו: המחוסנים לא נדרשים לבידוד, ולכן נדרש פה מענה - - -

שרן השכל: הכיתה ממשיכה כרגיל?

אפרת אפללו: זה משרד החינוך יגיד, כי מי שנדרש לבידוד – צריך ללכת לבידוד.

אינה זלצמן: אנחנו נרצה שהלמידה תהיה רציפה ככל הניתן, אז מי שצריך בידוד, ילך לבידוד, ומי שיכול להמשיך ללמוד - - -

שרן השכל: זאת אומרת שגם אם יש תלמיד מחוסן אחד בכיתה, הכיתה ממשיכה כרגיל.

שרן השכל: חשבתם על שילוב אמצעים טכנולוגיים בעניין?

אינה זלצמן: כשהצגתי את הדברים, אמרתי שהלמידה המשולבת היא גם למידה מקוונת וגם למידה פרונטלית.

שרן השכל: את יכולה להסביר לנו פחות או יותר איך זה הולך לעבוד?

אינה זלצמן: קודם כל, המהלך הזה של למידה באמצעים טכנולוגיים – התנסינו בו הרבה השנה:

אינה זלצמן: משימות שיינתנו גם מרחוק בבית התלמיד וגם בתוך הכיתה, מאפשרות את המהלך הזה שהלמידה תהיה גם כמו אלה שנמצאים עכשיו בזום ומקשיבים לנו, וגם כאלה שלומדים - - -

שרן השכל: איך זה הולך לעבוד בפועל?

שרן השכל: יש לך 10 תלמידים מחוסנים ועוד 20 תלמידים שאינם מחוסנים, זאת אומרת: 10 יכולים להמשיך ללמוד בכיתה, האם ה-20 הנותרים יצטרפו בזום?

שרן השכל: האם כל הכיתה תעבור ללמוד בזום?

שרן השכל: מה התכנית?

אינה זלצמן: מי שלא צריך להיות בבידוד, יישאר בבית הספר, ואת המענים הפדגוגיים נוכל לתת לילדים שנמצאים בבידוד.

שרן השכל: איך תתנו אותם?

אינה זלצמן: משימות שיינתנו להם.

שרן השכל: שיעורי בית?

אינה זלצמן: יש זום, יש משימות אסינכרוניות, כל המיומנויות שדיברנו עליהן, של מיומנויות של לומד עצמאי שאפשר לעשות אותן.

אינה זלצמן: זאת קשת נרחבת של פרקטיקות, שהתלמיד והמורה יכולים לעשות במנעד הזה של הימים הללו.

שרן השכל: אני מבינה שאין איזושהי תכנית סדורה שאתם הולכים לתת למורים?

אינה זלצמן: זאת דווקא תכנית סדורה, כי אתה מתאים לילדים את הצרכים שלהם.

אינה זלצמן: ילד שצריך מענה כזה או אחר, יוכל לעבוד בדרך שטובה לו.

אינה זלצמן: למדנו שאתה לא נותן הכול לכולם, אלא מתאים את הצרכים ללומדים, אני חושבת שזה ההישג המרכזי שלנו מבחינת התכנית של השנה הזאת.

שרן השכל: אני מנסה להבין, משום שבסוף המורים צריכים להתמודד עם הסיטואציה הזו.

שרן השכל: אם אתם לא נותנים להם איזה שהן הוראות ברורות איך להתמודד עם סיטואציה שבה יש 10 תלמידים מחוסנים שאותם הם צריכים להמשיך ללמד בשגרה, עוד 20 תלמידים לא מחוסנים נגיד, שאמורים להיות בבידוד, האם המורה עכשיו נותנת להם במקום שיעור, משימות בית?

שרן השכל: האם היא מעבירה את השיעור בזום?

שרן השכל: מה היא הולכת לעשות כדי לא ליצור את אותם הפערים שראינו שנוצרים בשנה האחרונה?

אינה זלצמן: אני שוב אומרת, נתחיל בזה שזמן הבידוד הצטמצם לעומת שנה שעברה.

שרן השכל: אבל זה עדיין שבוע שמפסידים בו לימודים.

אינה זלצמן: הדבר השני זה קשת של מיומנויות ומשימות, שחלקן יהיו משימות מפגש עם המורה בזום, חלקן יהיו משימות של למידה עצמאית, חלקן יהיו משימות קבוצתיות, בדיוק כפי שהסברתי.

אינה זלצמן: לכן התכנית שמנהל בית הספר בונה לתלמידים הללו, מבוססת על מיפוי שכל המנהלים כבר עשו.

אינה זלצמן: המנהלים מכירים הכי טוב את התלמידים שלהם.

אינה זלצמן: פה המקום להגיד תודה גדולה לעשייה הברוכה שלהם במהלך השנה הקודמת.

אינה זלצמן: הם פעלו בצורה יוצאת מן הכלל, ואנחנו מוקירים את הפעילות שלהם מעל כל בימה.

אינה זלצמן: הם יודעים לתת את המענים האלה.

אינה זלצמן: אנחנו כמובן ניתן את הכלים המרכזיים וגם את המענים הנדרשים.

אינה זלצמן: פיתחנו המון כלים לשיח ולמשימות.

אינה זלצמן: יש לנו שיעורים מצולמים שהם אקסטרה, זאת אומרת: יש למורה ולמנהל בית הספר מספר פעולות מרכזיות, שיוכלו לבחור מתוך הסל המאוד מאוד גדול הזה, איך הם נותנים את המענה במספר הימים הבודדים הללו שתלמיד כזה או אחר לא מגיע לכיתה.

שרן השכל: אני באמת לא יודעת האם המנהלים יהיו מסוגלים להיות ערוכים לניהול של דבר כזה, לתת לכל תלמיד ותלמיד - -

משה טור פז: יושבת הראש - - -

יוסף טייב: יש נתונים.

שרן השכל: אני אתן לך זכות דיבור, תמתין שנייה בסבלנות.

שרן השכל: אמרתי שיש לי עוד שאלה אחת בעניין, ואני אתן אחר כך זכות דיבור לחברי כנסת, ואחרי זה גם למוזמנים.

שרן השכל: - - אני כן ארצה לשמוע מהמנהלים, האם יש להם איזושהי יכולת לנהל את זה, משום שאם יש 20 תלמידים בכיתה, ופתאום מדובר ב-10 כיתות, לכל אחד המנהל יצטרך לתפור תכנית?

שרן השכל: אני אשמח לשמוע אותם.

שרן השכל: אמרתם שאתם תתנו איזשהו פתרון רגשי, כי היו בעיות רגשיות מאוד מאוד גדולות לתלמידים.

שרן השכל: אני מבינה שהם ייכנסו לבידודים, אז עדיין יהיו הבעיות הרגשיות, החברתיות, איזה פתרון אתם מיישמים או נותנים להם בעניין הזה?

עינב לוק: ההיבטים הרגשיים והחברתיים עומדים לנגד עינינו, ואני חושבת בעדיפות עליונה של משרד החינוך, וחשוב להגיד את זה.

עינב לוק: אנחנו רוצים להקדיש את החודשים הראשונים, בוודאי את החודשים הראשונים, להסתגלות, לקבלה של הילדים, לחיזוק היחסים החברתיים, לקיום שיחות אישיות עם כל ילד וילד, לחיזוק הקשר עם המשפחה, כדי לוודא מה מצבו הרגשי לתת לו אופציה לפנות לעזרה.

עינב לוק: אנחנו רוצים לעודד את הפנייה לעזרה ואת השיח הכיתתי והחברתי.

עינב לוק: זאת קודם כל העמדה של הצוותים החינוכיים.

עינב לוק: דבר ראשון, השנה הוכשרו כל צוותי החינוך ב-3,900 מוסדות חינוך, איך לקיים שיח רגשי אישי עם תלמידים נוכח המציאות.

עינב לוק: דבר שני, אנחנו נגביר את המענים על ידי אנשי המקצוע, על ידי יועצים, על ידי פסיכולוגים, כדי שנוכל לתת מענה לילדים שנאתר ונזהה שיש להם קושי.

עינב לוק: בנוסף לשני הדברים האלה, שקשורים להתארגנות הראשונית, אנחנו מתכננים תכניות עומק, שמדברות על למידה רגשית וחברתית, תכניות חינוכיות, חברתיות, שיעסקו בהיבטים החברתיים והרגשיים, מעבר למה שאנחנו עושים בשנה רגילה.

עינב לוק: אנחנו חושבים שזה צריך להיות מרכז השיח.

עינב לוק: זה יהיה לא רק בשיעור ייעודי, כמו שאנחנו עושים בדרך כלל בשיעור כישורי חיים, בשיעור חינוך, בשיעור בחברה, במפתח הלב, לא רק בשיעור כזה, אלא ממש בתוך תחומי הדעת.

עינב לוק: אני חושבת שצוותי החינוך רכשו השנה ידע, שלא יסולא מפז.

עינב לוק: הם רכשו ידע איך ללמד ספרות, מתמטיקה ואנגלית ולבסס אותו על קשר ויחסים, איך אני לומד באמצעות ספרות, שיר ולגעת באיזושהי דמות ספרותית, להסתכל מה קורה לי בחוויה הרגשית, ואז זה לא יהיה רק על המחנך ולא רק בשעה הייעודית, אלא שזור בכל רצף היום, בתוך תכניות הלמידה, בהפסקה, בשיעורים.

עינב לוק: התפיסה היא תפיסה מבוססת קשר ויחסים, למידה רגשית וחברתית, בכל תרבות ארגונית של קשר ויחסים.

עינב לוק: הדבר הזה מחייב עבודה בשני ההיבטים, עם צוותי חינוך ועם ההורים.

עינב לוק: אני חושבת שצוותי החינוך זקוקים לליווי ותמיכה באופן סדור וקבוע כדי לדבר על המסוגלות שלהם.

שרן השכל: ואתם ארגנתם השתלמויות למורים על מנת לדבר עם הצוותים הפסיכולוגיים?

עינב לוק: בהחלט, גם המורים עברו תקופה מורכבת, מגיעים לשנה מורכבת, שעדיין לא ברור איך היא תתנהל.

עינב לוק: הרבה מאוד מוטל על כתפיהם.

עינב לוק: חשוב לנו לתת להם באופן אישי קודם כל התייחסות לחוויה הרגשית שלהם, ואנחנו עושים את זה, ורק אני אזכיר את ההורים, שהם שותפים מאוד משמעותיים של משרד החינוך.

עינב לוק: חיזוק הקשר והיחסים עם ההורים עוזר לנו לעשות את זה בשותפות, אנחנו לא יכולים לעשות את זה לבד.

עינב לוק: אנחנו צריכים לעשות את זה בשותפות עם ההורים, הם שותפים משמעותיים.

עינב לוק: תקופת הקורונה הוכיחה כמה ההורים הם מהותיים גם בתהליך הלמידה וגם בתהליכים הרגשיים והחברתיים, וכמובן לחזק גם את היכולת שלהם לתת מענים כשהילדים בבית.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: אני אתן למשרד הבריאות להשלים ולאחר מכן אתן את זכות הדיבור לחברי הכנסת.

אפרת אפללו: המודל של שיבא שמשרד החינוך הציג, כרגע המודל הזה כמו שהוא, הוא לא מודל שמשרד הבריאות יכול לאמץ, כי זה מודל שהוא קצת מורכב.

שרן השכל: מבחינת הבדיקות הסרולוגיות?

אפרת אפללו: לא, המודל של שיבא "הכיתה הירוקה" הוא רעיון שרק המאומת הולך הביתה לבידוד ושאר הילדים, המגעים שלו שאמורים להיות בבידוד, ממשיכים ללמוד ועושים בדיקות מהירות.

שרן השכל: זה משהו שגם אתם אישרתם.

אפרת אפללו: לא, משרד הבריאות לא אישר את זה, ממש לא.

אפרת אפללו: זה מודל ששיבא עשו בשנה שעברה איזשהו ניסוי במספר ילדים, אני לא זוכרת בדיוק את המספר, אבל ברגעים אלה יושבים על מתווה שהוא מבחינתנו בטוח, לחשוב על איזושהי דרך לאפשר יציאה מבידוד רק ללמידה פרונטלית – לא קיצור בידוד ל-48 שעות ולא צמצום בידודים, אלא יציאה כדי לאפשר לילדים להגיע לבית הספר ללמידה פרונטלית.

אפרת אפללו: אנחנו צריכים לאסוף נתונים, אז הרעיון שלנו, וזה עכשיו בדיוק נמצא בדיון, לאסוף נתונים במסגרת כזו שהילדים עדיין יידרשו לבידוד.

אפרת אפללו: כרגע בפיילוט הילדים שהם מגעים יהיו בבידוד, אנחנו נעשה להם בדיקות מהירות כל יום ואנחנו נאסוף את נתונים ונראה.

אפרת אפללו: יכול להיות שנראה שאחרי שלושה או ארבעה ימים של בדיקות מהירות, רוב הילדים או כל הילדים – במקרה עם מאפיינים שונים של ילדים, יכול להיות שנגיד: כן, הילדים האלה יוכלו לצאת לבית הספר ולחזור, אבל זה יהיה בתנאים מאוד מאוד - - -

שרן השכל: כלומר, כיתה שנכנסת לבידוד, אותם תלמידים עוברים כל יום במשך ארבעה ימים בדיקה.

אפרת אפללו: לא, שבוע.

שרן השכל: הם נכנסים לבידוד של שבוע, כל יום הם עורכים בדיקות, ואתם על פי שיקול דעת מעדכנים האם משחררים אותם.

אפרת אפללו: לא, אנחנו נעשה את זה יחד עם משרד החינוך.

אפרת אפללו: נתחיל בשאיפה כבר עם פתיחת שנת הלימודים במגזר החרדי בשבוע הבא.

אפרת אפללו: ניקח מספר כיתות, מספר בתי ספר, נמשיך כמובן גם בתחילת שנה.

אפרת אפללו: ברגע שנרגיש שיש לנו מספיק מידע שנוכל להסיק ממנו - - -

שרן השכל: אתם מחילים את זה על הכיתות החרדיות בעוד שבוע?

אפרת אפללו: זאת השאיפה, בגלל שהמגזר החרדי מתחיל.

אפרת אפללו: אנחנו רוצים להתחיל בתהליך איסוף הנתונים, ומבחינת המגזר החרדי הבנתי שאין בעיה, משרד החינוך כבר אישר, היו כבר שיחות ודיונים על זה.

אפרת אפללו: כדי שנוכל להתחיל לאסוף נתונים, ולא להתחיל רק בספטמבר, יש פה חשיבה איך לאפשר למידה רציפה כמה שיותר.

אפרת אפללו: כרגע מבחינתנו הפיילוט של שיבא הוא לא הפיילוט שאושר על ידי משרד הבריאות.

אפרת אפללו: חשוב לי להגיד שבפיילוט שלנו הילדים עדיין יהיו בבידוד, ייבדקו ביום הראשון, ייבדקו ביום השביעי, ובמשך הבידוד ייבדקו כל יום בבדיקה מהירה, ואז אנחנו נאסוף נתונים ונחליט אחרי זה על המודל.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: נעבור לחברי הכנסת, חבר הכנסת קינלי, לרשותך חמש דקות.

משה טור פז: קודם כל אני רוצה לברך את משרד החינוך על הדגש הרגשי, ששמענו כאן מעינב.

משה טור פז: זה לא מובן מאליו, זה שינוי מבורך שהמשרד מבין שלפני חינוך ולפני הוראה, רווחת הילד היא במקום הראשון.

משה טור פז: אני גם מברך על ההנחה, שהובלעה פה, אבל צריך לומר אותה בצורה מפורשת, שלומדים בכל מקרה.

משה טור פז: ישראל נכשלה בכישלון חרוץ להחזיק את מערכת החינוך שלה פתוחה בשנה וחצי הקודמות, והשינוי הזה הוא כבר בעיניי דרמה משמעותית.

משה טור פז: אני מבקש ממשרד החינוך ומהנציגים פה לא להתאהב במילים הצבאיות, שקצת השתלטו עליו בשנה האחרונה, המשל"טים, החמ"ל והנימה הביטחונית בעיניי זה נורא נחמד, אבל בוא נישאר בחינוך, אני חושב שזה מאוד משמעותי.

משה טור פז: אתמול פנה אליי באינסטגרם תלמיד, ואני ברשותכם אקריא כמה מילים מה הוא ביקש מכם, מאתנו: הי משה, קוראים לי אורי ואני תלמיד בבית ספר.

משה טור פז: אני מתחנן, תעשה הכול הכול כדי שלא נחזור ללמידה בקפסולות.

משה טור פז: אני חזק בענייני התלמידים ואומר לך שאני מדבר עם תלמידים ברחבי הארץ, והם אומרים לי שזה פגע להם עמוקות בקשרים עם חברים, בהווי ובהנאה שכן אפשר להפיק מבית ספר – זה יפה שהוא אופטימי ויש לו הנאה בבית ספר – וכמובן גם לזום לא נחזור, כי זאת תהיה מכה רצינית.

משה טור פז: אני מבקש, עשה ככל יכולתך.

משה טור פז: גם לנו יש רצונות, אנא תנסה לקרוא את הודעה ולהשיב, תודה מראש ובהצלחה.

משה טור פז: אז הנה, הבאתי את הדברים של אורי לכאן.

משה טור פז: אני חושב שיש כאן כמה מילות מפתח שנשמעו, אבל הובלעו.

משה טור פז: תודה יושבת הראש שחתרת למה כן ואיך זה ייראה בתכלס: קודם כל דיפרנציאליות בין בית ספר לבית ספר, לא עוד מתווים ארציים, ואפילו לא רשותיים, זה דבר ראשון.

משה טור פז: דבר שני, הוזכר כאן על ידי הסמנכ"לית אינה, לימוד בחוץ – קריטי, במדינת ישראל יש בין 20 ל-30 ימי גשם ברשויות עם הכי הרבה ימי גשם.

משה טור פז: בכל השאר אפשר ללמוד, אז למידה בחוץ צריכה להיות חלק בלתי נפרד מלמידה בתקופת הקורונה.

משה טור פז: שלוש, הפרדה הרמטית – שלחו במספר פורומים כיצד ניתן ללא תוספת משאבים להפריד בין כיתות, ובכך להקטין את הבידודים בתוך המערכת.

משה טור פז: ארבע ואולי הכי חשוב, כשאנחנו מדברים על דיפרנציאליות, יש סכנה ברורה ומידית שהחלשים ייפגעו.

משה טור פז: בתי הספר החזקים עם הרבה מרחבים בחוץ, עם הרבה כיתות אקסטרה, עם מתנ"ס לידם –יסתדרו, וזה נכון, הם תמיד מסתדרים.

משה טור פז: אנחנו המשרד צריך לוודא שבתי הספר החלשים ביותר, הצפופים ביותר, אלה שאין להם מרחבים נוספים, יצליחו ללמוד, וכאן נדרשת מעורבות אקטיבית של הרשויות ושל המשרד לעזור לחלשים לעבור את השנה הזו, כי כשאנחנו נותנים דיפרנציאליות וגמישות, תמיד יש כאלה שנשארים מאחור.

משה טור פז: אני אסיים בהמלצה.

משה טור פז: אני מבין שזה בסדר היום לשמוע כאן את נציגי השטח, מנשה לוי מארגון המנהלים ועוד, כי בעיניי הקול שלהם הוא דרמטי להבין האם מוכנים.

משה טור פז: אין לנו עוד חודש, בשבוע הבא נפתחת מערכת החינוך החרדית, לפחות הבנים שלה.

משה טור פז: כמעט 10% ממערכת החינוך בישראל מתחילה ללמוד כבר בשבוע הבא, אז בואו נראה שאנחנו מוכנים גם לזה.

משה טור פז: תודה.

יוסף טייב: קודם כל, הדיון הזה הוא חשוב מאוד.

יוסף טייב: סליחה אם קפצתי מקודם, כי יש לנו כבר המון נתונים.

יוסף טייב: לקראת הדיון הזה ניסיתי לעשות סינתזה של הנתונים שהיו לנו מאז פריצת הדלתא.

יוסף טייב: אם אתם זוכרים, ממרץ עד יוני היינו פחות או יותר מאוזנים, הסתיימה שנת הלימודים ואז היו לנו שני מקרים: מקרה אחד היה בבית ספר כרמים בבנימינה, ומקרה שני בבית ספר אסיף במודיעין.

יוסף טייב: אלה שני נתונים מאוד מעניינים גם לגבי ההתנהלות של הרשויות המקומיות וגם לגבי ההתנהלות של מוסדות בית הספר עצמם.

יוסף טייב: ראינו התנהלות מצוינת.

יוסף טייב: הייתה כמובן קצת פאניקה בציבור כי זיהינו 45, הגדרנו את בנימינה כעיירה אדומה, וזה היה מוגבל בגלל אופייה של בנימינה – זה מאוד חשוב מבחינה גיאוגרפית איפה אתה נמצא – לעומת מודיעין, שם היו 11 ואחר כך חששו.

יוסף טייב: יש לנו נתונים.

יוסף טייב: מה שראינו כאן, גברתי יושבת הראש, זה שהמנהלים וראשי הרשויות ידעו להתנהג.

יוסף טייב: זה מאוד מאוד משמח אותנו.

יוסף טייב: אנחנו גם ראינו דבר מאוד מעניין, שאני לא רוצה לגזור ממנו בריאותית, כי אני לא מומחה לבריאות.

יוסף טייב: ראינו שתוך שבוע כל העסק כמעט חזר לאיזון.

יוסף טייב: תוך שבוע כל הנערים והנערות שזוהו כחולים כבר חזרו למוטב, זאת אומרת:

יוסף טייב: לא היה פה איזה משבר בריאותי מתמשך במערכות וערים אדומות חזרו לנורמליות.

יוסף טייב: לכן אני מתחבר למה שאמר ידידי חבר הכנסת קינלי.

יוסף טייב: אני חושב שהממשלה הזאת משדרת את זה גם ברמה הגבוהה, גם עם הזריקות לבני 60 ומעלה וכן הלאה, שאנחנו הולכים לחיות כרגע עם הקורונה והדלתא לא משנה את המשחק הזה.

יוסף טייב: יש דיונים וב-FDA יש דיונים, האם לחסן מתחת לגיל 12 וכן הלאה, אבל ברגע שנקבל את ההחלטה הזאת, נצטרך להעצים את הגורמים המקומיים.

יוסף טייב: עם כל הכבוד לד"ר אפללו, ועקבתי גם אחריך ואחרי כל הדיונים שלך מתחילת הדרך ב-20'.

יוסף טייב: הם כבר מבינים את המשבר.

יוסף טייב: ברגע שאנחנו נעשה את זה, הדיון שלנו ירד בשתי רמות ונבין את רמת הלוקליות שלו.

יוסף טייב: השאלה היא איך אנחנו עושים אקסטרפולציה ממקום אחד למקום שני, ואיך אנחנו מתכוננים לסצנריו שאנחנו לא מכירים.

יוסף טייב: אני חושב שאנחנו נהיה במצב יותר טוב לקראת החגים, כי גם הטיולים לחוץ לארץ ירדו.

יוסף טייב: אני מסכים מאוד עם חבר הכנסת קינלי, שאנחנו לא צריכים לחזור למתווה הקפסולות כפי שהוא היה, להשתמש יותר במרחבים פתוחים, יש לנו לפחות עד אוקטובר-נובמבר.

יוסף טייב: אנחנו גם בדקנו כרגע, ולאור הדיון בפעם הקודמת לגבי מחנות קיץ עם לינה, אני בדקתי את זה, הלכתי במיוחד לבדוק את זה, כי יש מחנות קיץ בלי לינה, וכולם היו ביחד, כולם ישנו ביחד, אז מה זה משנה אם הם לנים או לא, כולם שרים ביחד.

יוסף טייב: אנחנו צריכים להוריד את כל נושא האכיפה, הקנסות ולהתחיל להיכנס למוטיבים חינוכיים על מנת להתעסק באמת בנושא החינוך, להתמקד בחינוך, כשהבריאות הוא הסגמנט הנוסף.

יוסף טייב: הוא מדי פעם מפריע לנו, אבל להתמקד בבריאות.

יוסף טייב: ברגע שנעשה את זה, אני חושב שהמערכת יותר ויותר תירגע, המסרים הציבוריים יהיו שאנחנו פותחים את שנת הלימודים כמו שצריך.

יוסף טייב: אנחנו מתקדמים עם המחלה, כי היא מתעתעת ולפעמים היא מציגה בפנינו אתגרים, ולא לקבע את עצמנו בקפסולה כזאת או אחרת, אלא להעצים את המורים ואת ראשי הרשויות.

יוסף טייב: אני חושב שהנתונים הראו לנו שמשתלטים על העסק הזה.

יוסף טייב: צריכים להתחיל להוריד את כל הנושא של למידה מרחוק.

יוסף טייב: אני לא אומר שאנחנו לא יכולים להישאר היברידיים ולנצל את כל הידע שרכשנו שם, ורכשנו המון ידע.

יוסף טייב: כפרופ' לימדתי היברידי ולימדנו כל מיני דברים, ואני רוצה להגיד לכם שהתוצאות היו מאוד מאוד בעייתיות, מאוד מאוד בעייתיות, ופה אני מדבר על האקדמיה.

יוסף טייב: המשמעת התרופפה, ואצל ילדים קטנים יותר, המשמעת היא מאוד קריטית והנושאים החברתיים והאמוציונליים עוד יותר.

יוסף טייב: אנחנו צריכים דף כזה אחד, שאני מאמין שאפשר לנסח אותו, כאן הוועדה הזאת, של עשרת הדיברות, איך אנחנו רואים את העסק הזה לאור המדיניות שקבעו גם ראש הממשלה ושרת החינוך, וככה תהיה הלימה גדולה בלי פאניקה ובלי היסטריה, אלא הבנת המחלה, איך אנחנו בחינוך שומרים על נורמלית בהיעדר נורמליות מוחלטת, עם כל מיני adjustments.

יוסף טייב: אין ברירה, יש פה adjustments, יש המון נתונים, ואני לא רוצה להיכנס אליהם, אבל כל דבר כזה מציג דילמה שונה, כי אין דינה של תל אביב כדינה של בנימינה.

שרן השכל: יש לך נתונים על ההבדלים?

יוסף טייב: את בנימינה אתה יכול לסגור, את תל אביב אתה לא יכול לסגור.

יוסף טייב: בנימין פשוט נסגרה כעיר אדומה.

יוסף טייב: אתה לא תכריז על תל אביב כעיר אדומה, אם יהיו לך שלושה בתי ספר אדומים בצפון תל אביב, אתה לא תעשה את זה, זה פשוט בלתי סביר בעליל.

יוסף טייב: תושבי בנימינה הצעירים והמבוגרים יותר, המגע שלהם עם אוכלוסיות אחרות הוא שונה באופן טבעי.

יוסף טייב: לכן פה אנחנו יכולים בהחלט לנסח, וזה ייתן לנו – אנחנו אוהבים להגיד מפת דרכים במובן הזה, איך אנחנו פועלים עם adjustments.

יוסף טייב: אני חושב שזאת יכולה להיות תרומה מאוד גדולה.

יוסף טייב: אני חושב שזה דיון חשוב כאן לפתיחת שנת הלימודים עם מסר חיובי מאוד לקראת פתיחת שנת הלימודים.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: חברת הכנסת אמילי מואטי.

אמילי חיה מואטי: אני מבקשת לחזק את ידיהם של חבריי, שחיזקו את ידיה של חברתנו לגבי תכני הלימוד.

אמילי חיה מואטי: אני בהחלט חושבת שאנחנו לנצל את המשבר הזה לשיפור תכני הלימוד ולמעבר ממצוינות למודעות, יותר ספרות, יותר דרך ארץ.

אמילי חיה מואטי: יש מסע של היינריך בל על חשיבות הספריות הציבוריות, ועל מה קריאה וכתיבה עושים לנפש האדם.

אמילי חיה מואטי: אני חושבת שאחת הרעות החולות, אחת ממחלות הילדות של מערכת החינוך הישראלית, זה מה שנקרא החינוך למצוינות ותחרותיות.

אמילי חיה מואטי: זה לפעמים מגיע למצב שתלמידים רצים ולא טורחים לעצור רגע ולברך לשלום את שומר בית הספר או להתעניין בחיים של החברים שלהם.

אמילי חיה מואטי: אני חושבת שזה קריטי.

אמילי חיה מואטי: הקורונה לימדה אותנו, כמה הקשרים הרגשיים והחברתיים בין התלמידים יכולים להפוך את התקופה הזו להרבה יותר נסבלת.

אמילי חיה מואטי: אני רוצה גם לנצל את ההזדמנות כדי לבדוק שוב את האפשרות של חיסונים בבתי הספר, דווקא מנקודת מבט סוציאליסטית, שאומרת שאחת הסיבות שעושים את החיסונים בבתי הספר זה כדי שכל ההורים יוכלו לחסן את הילדים שלהם, בלי שאלה של פניות, עלויות, נגישות, התלמידים מגיעים לבתי הספר והם מתחסנים.

אמילי חיה מואטי: אם הם עושים את זה בשאר החיסונים, אין שום סיבה שלא נעשה את זה בקורונה.

אמילי חיה מואטי: יש עוד כמה דברים, אבל יש דבר אחד שהוא בוער במיוחד – תלמידים שזקוקים לסיוע של סייעת משלבת לצורך שילובם בחינוך הכללי, ואני לא מדברת על החינוך הנפרד.

אמילי חיה מואטי: הרשויות המקומיות אמונות על העסקתם, וכרגע אין כוח אדם לאיוש המשרות, אז אני מבקשת, אם אפשר בהתכנסות הבאה שלנו, לקבל תשובות איפה הדברים האלה עומדים, הן מבחינת משרד החינוך והן מבחינת הרשויות המקומיות.

אמילי חיה מואטי: תודה רבה לכם.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: אני כן אציין שיתקיים דיון הרבה יותר נרחב – אנחנו עדיין לא נקבע תאריך, אבל בכל מה שקשור למתווה פתיחת שנת הלימודים – שמשרד החינוך יגיע וכבר יציג בצורה נרחבת.

שרן השכל: ספציפית הדיון היום הוא על מתווה הקורונה, מתווה הבריאות ואיך נערכים לקראת פתיחת שנת הלימודים מבחינה בריאותית.

שרן השכל: אני אשמח אם משרד הבריאות או החינוך יתנו תשובה לחלק מהשאלות שנשאלו גם לעניין החיסונים בבתי הספר וגם בעניין הקנסות למנהלים, למורים, למוסדות חינוך, לרשויות, וגם בעניין ההתמודדות של בתי ספר חלשים יותר.

שרן השכל: משרד החינוך, אני אתן לכם שלוש דקות וגם למשרד הבריאות, ואז אנחנו ניגש לדוברים שנרשמו.

שרן השכל: בבקשה, משרד החינוך.

אינה זלצמן: לשאלתו של קינלי, ברור לנו שיש מקום מאוד גדול למשרד החינוך לסייע במקומות שצריכים את הסיוע.

אינה זלצמן: כך עבדנו גם השנה.

אינה זלצמן: אנחנו מנטרים יחד את המקומות.

אינה זלצמן: אתה דיברת על למידה חוץ כיתתית ובמרחבים הפתוחים.

אינה זלצמן: אנחנו מנטרים את המקומות, מסייעים.

אינה זלצמן: אנחנו בשיח עם הרשות, עם מנהל ומנהלת המחוז, והם ממש נותנים מענה ספציפי במקומות שבהם באמת יש קושי.

אינה זלצמן: דרך אגב, זה ברור שבמועצות מקומיות יותר קל לתת מענים כאלה, אבל אנחנו ראינו שבחשיבה יצירתית אפשר למצוא מקומות שקיימים ברשות ולתת את המענים הללו, ואנחנו נמשיך להירתם ולסייע.

שרן השכל: האם יש קנסות על מנהלים ועל רשויות מקומיות על אי מילוי נהלים ובידודים?

יוסף טייב: כל נושא האכיפה.

שרן השכל: כל נושא האכיפה בבתי הספר, האם היו?

אינה זלצמן: כפי שציינתי קודם, המנהלים פעלו בצורה יוצאת מן הכלל.

שרן השכל: לא ידוע לכם על איזה שהם קנסות?

אינה זלצמן: לא, לא ידוע לנו.

אינה זלצמן: הם גייסו את הצוות, גייסו את ההורים, פעלו בהתאם להנחיות.

שרן השכל: מה לגבי התמודדות של בתי ספר חלשים יותר עם משאבים מבחינת מחשבים, טאבלטים, מרחבי לימוד בחוץ וכו'?

אינה זלצמן: כמו שאת יודעת, שנה שעברה היתה תכנית נרחבת מאוד גם בנושא של אמצעים טכנולוגיים וניתנו מענים רחבי היקף גם בתחום הטכנולוגי, מחשבים.

שרן השכל: כמה מחשבים ניתנו?

אינה זלצמן: למיטב זכרוני, 155,000, שזה חסר תקדים, כולל לא רק המחשב עצמו, אלא גם התשתית.

שרן השכל: לתלמידים או למורים?

אינה זלצמן: לתלמידים.

שרן השכל: אנחנו יודעים על אזורי חלוקה?

שרן השכל: לאן הם הגיעו?

אינה זלצמן: התחלנו כמובן במקומות שבהם עשינו מיפוי והיה יותר צורך.

אינה זלצמן: היה קול קורא מאוד מאוד ברור.

שרן השכל: נשארו עוד פערים גדולים?

שרן השכל: יש עדיין צורך בקידום, בחלוקה ובתקצוב?

אינה זלצמן: קודם כל חשוב להגיד, שמעבר למחשבים, גם סייענו בתשתיות בתוך בתי הספר וגם שם ניתן מענה.

אינה זלצמן: אנחנו עוד בודקים את זה עכשיו, אבל רוב הפערים כבר הושלמו.

אפרת אפללו: לגבי האכיפה, נמצאת אתנו היועצת המשפטית של משרד הבריאות אסתי בס, והיא תענה על זה.

אפרת אפללו: אני אתייחס לנושא של החיסונים בבתי הספר.

אפרת אפללו: כאמור, חיסוני שגרה מתבצעים בבתי הספר וזה חלק ממשהו שקיים כבר הרבה מאוד שנים.

אפרת אפללו: חיסוני קורונה זה הכלי הכי יעיל שלנו להתמודדות עם המחלה כרגע, בפרט שהווריאנט שאנחנו מתמודדים אתו הוא וריאנט אחר.

אפרת אפללו: אמנם גם מחוסנים נדבקים, אבל אפשר בהחלט לראות לפי הנתונים, שהם כמעט ולא מדביקים.

אפרת אפללו: המחוסנים שהם מאומתים, כמעט שלא מדביקים אחרים, לעומת לא מחוסנים שנדבקים, ולכן מבחינתנו החיסון כמובן מפחית תחלואה קשה.

אפרת אפללו: אני רוצה לצאת מפה עם המסר – אני חושבת שגם הוועדה צריכה לצאת עם המסר הזה – שחייבים לעודד התחסנות.

אפרת אפללו: אנחנו קוראים לכלל הילדים להגיע להתחסן.

אפרת אפללו: כרגע יש מענה מצוין בקופות החולים, יש מלאי חיסונים, יש תורים, הכול בסדר, הקופות מקבלות את ההנחיות.

אפרת אפללו: כרגע לא מדובר על איזשהו מתווה של חיסוני קורונה בבתי הספר, יש לנו מספיק דברים אחרים להתמודד איתם.

אפרת אפללו: אנחנו גם רואים את העלייה היפה של שיעורי ההתחסנות.

שרן השכל: אתם בכלל מסוגלים לעשות את זה מבחינה לוגיסטיות?

אפרת אפללו: בסוף שנה שעברה היו לנו כמה מבצעים שעשינו.

אפרת אפללו: שוב, זה תלוי בהסכמות הורים, אבל כן בשתיים, שלוש רשויות הבאנו ניידות לבתי הספר ועשינו את זה, אבל כרגע אנחנו לא מתעסקים עם זה, זאת אומרת: זה כרגע לא חלק מהמתווה.

משה טור פז: במקרה של התפרצות, משרד הבריאות מביא ניידות לבתי הספר?

משה טור פז: זה הנוהל?

אפרת אפללו: מה זאת התפרצות?

אפרת אפללו: תחלואה שמערבת ילדים מהרבה מאוד שכבות, מהרבה מאוד כיתות, אחים של - -

משה טור פז: - - אז יש התערבות, כמו שהיה בשנה שעברה בגימנסיה או דברים מהסוג הזה.

אפרת אפללו: נכון, נכון.

יוסף טייב: זה מה שקרה בבנימינה.

אפרת אפללו: נכון, גם במודיעין.

אפרת אפללו: מביאים צוותי דיגום לבית הספר ודוגמים באופן נרחב, גם כאלה שהם לא מגעים, בדיוק במטרה הזו לאתר את התחלואה.

אפרת אפללו: אנחנו קוראים לכולם ללכת להתחסן.

אפרת אפללו: כמו שאמרתי, יש עלייה בשיעור מתחסנים, גם בגילאי 15-12 יש כבר 31% או 32%, שזה מאוד יפה.

אמילי חיה מואטי: זה בזכות הילדים שלנו.

אמילי חיה מואטי: ..

שרן השכל: אני אתחיל קודם כל ברשימת הדוברים.

שרן השכל: אני אזכיר עוד פעם, שנושא הדיון הוא ספציפית פתיחת שנת הלימודים לעניין מתווה הבריאות ומתווה הקורונה.

שרן השכל: אנחנו נקיים דיון נרחב יותר בעניין מתווה פתיחת שנת הלימודים על כל האתגרים שיש בה, ולכן אני ארצה התייחסות ספציפית עניינית לנושא הבריאות מהדוברים הבאים.

שרן השכל: אני רוצה להתחיל עם מנשה לוי, יו"ר התאגדות מנהלי בתי הספר, משום שהמון מהסמכות והאחריות אמור להגיע אליכם.

שרן השכל: מנשה, לרשותך חמש דקות להתייחסות עניינית.

מנשה לוי: שלום לכולם, תודה על רשות הדיבור.

מנשה לוי: אני אפתח במשפט שאת סיימת בו, מי שאמור ליישם את כל המתווים במערכת החינוך הם המנהלים והצוותים החינוכיים, ולכן ההיגיון אומר שמשרד החינוך יתייעץ עם מנהלי בתי הספר והצוותים החינוכיים, לפני שהוא מגבש בהסכמה מתווה כזה או מתווה אחר עם משרד הבריאות.

מנשה לוי: עד היום, בשנה וחצי האחרונות, איש ממשרד החינוך לא פנה ליושב-ראש התאגדות מנהלות ומנהלי בתי הספר בבקשה להתייעץ, ואני מתכוון אלי.

מנשה לוי: פניתי בכתב ובעל פה להנהלת משרד החינוך, לשר החינוך לשעבר גלנט, למנכ"ל לשעבר, בכתב ובעל פה, דרך הלשכה שלו, והצעתי להם: בואו התייעצו אתנו.

מנשה לוי: יש לנו טיפים, שהם מהשטח.

מנשה לוי: איש לא טרח לבוא ולהתייעץ אתנו, וחבל, חבל מאוד.

מנשה לוי: הרבה מאוד מתווים, לפחות סעיפים מהמתווים היו הזויים, לא קשורים למציאות בכלל, ואם היו מתייעצים אתי כנציג המנהלים, לא היו מפרסמים את המתווים, שחלק מהם מנותק לחלוטין מהמציאות.

מנשה לוי: לגבי הנתונים הרפואיים, אכן בסקר שערכתי בקרב 256 מנהלות ומנהלי בתי ספר, מעל 90% מתלמידי י"א-י"ב מחוסנים בשני חיסונים.

מנשה לוי: כיתות י' – סדר גודל של כשני שליש מהתלמידים מחוסנים.

מנשה לוי: כיתות ז'-ט' – מחוסנים בערך כשליש מהתלמידים, בסביבות ה-35%.

מנשה לוי: אלה הנתונים.

מנשה לוי: הקושי העיקרי שאני רואה הוא בעיקר בתי הספר היסודיים בשנת הלימודים תשפ"ב וכיתות ז'-ט' שעדיין אחוז המתחסנים הוא נמוך, נמוך מאוד.

מנשה לוי: את שאלת שאלה, חברת הכנסת שרן השכל, האם המנהלים – לא 100% מהמנהלים – יוכלו להתנהל בצל הקורונה עם נתונים שישתנו?

מנשה לוי: אולי עלייה פתאומית ברמת התחלואה?

מנשה לוי: לאור מה שראיתי בתשפ"א, אני מאמין שרוב רובם של מנהלות ומנהלי בתי הספר יידעו להתאים את מגבלות הקורונה שיוחלטו בקבינט הקורונה לבתי הספר הספציפיים שלהם.

מנשה לוי: מה שאמר חבר הכנסת קינלי הוא נכון בשלושה סימני קריאה.

מנשה לוי: צריכים להיות מתווים דיפרנציאליים, לתת שיקול דעת לרשויות המקומיות ולמנהלי בתי הספר להתאים את המגבלות לאופי בתי הספר במקום הגיאוגרפי הספציפי.

מנשה לוי: אין דין, למשל, תלמידי א', ב', ג' כדין תלמידי י, י"א, י"ב, והסברתי גם למה, רמת החיסון וכו'.

מנשה לוי: אין דין בית ספר מעיין שחר בעמק חפר, בית ספר עם 55 דונם של שטחים נרחבים עם עצים ודשאים, כדין בית ספר במרכז תל אביב.

מנשה לוי: לא שבית ספר מעיין שחר שאני מנהל אותו הוא טוב יותר מבית ספר במרכז תל אביב, יש לי 55 דונם שבית הספר במרכז תל אביב היה יכול לחלום עליהם, ואין לו אותם.

מנשה לוי: אז אני יכול לפזר תלמידים, אני יכול לפתוח קבוצות למידה קטנות יותר במרחבים גדולים יותר.

מנשה לוי: לגבי מענים ותמיכות – ובזאת אני מסיים – במהלך כל תשפ"א פניתי לגלנט, ביוני 20', בינואר 21' ובמרץ 21' ביקשתי בכתב ובעל פה דרך מנהלת הלשכה של גלנט, במקום לדבר על תמיכה ומענים עם מצגות יפות, תבצעו את התמיכות ואת המענים.

מנשה לוי: למען השם, תפסיקו לדבר על תמיכות ומענים, תתנו אותם בשטח.

מנשה לוי: אני רוצה תקצוב לבתי הספר לסגירת פערים לימודיים, אני לא רוצה לשמוע שאומרים לי: אנחנו ניתן.

מנשה לוי: די, סיימנו עם תשפ"א ולא קיבלנו.

מנשה לוי: אני מקווה שהתלונה הזאת לא תחזור על עצמה בתשפ"ב.

מנשה לוי: אנחנו כמנהלים רוצים משאבים, לא דיבורים על משאבים, אלא משאבים שיגיעו לבתי הספר.

מנשה לוי: אני רוצה למען כל בתי הספר תקני חירום נוספים, ואמרתי והתחננתי להנהלת משרד החינוך, לשר החינוך ולמנכ"ל משרד החינוך הקודמים.

מנשה לוי: ביקשתי תקנים נוספים ודחופים של יועצות, של פסיכולוגיות, של עובדות סוציאליות, של קב"סיות לתקצב מרחבים לטיפול פרטני בתלמידים בבתי הספר.

מנשה לוי: נמאס לי לשמוע כמה שהמענים והתמיכות בדרך.

מנשה לוי: כמה זמן לוקח למענה להגיע מהרי ירושלים לשרון, לשפלה ולמישור החוף?

מנשה לוי: כמה זמן?

מנשה לוי: אני בתוך חצי שעה מגיע מירושלים לתל אביב ברכב שלי, מה הבעיה להעביר את המענים ואת התמיכות לבתי הספר ישירות, במקום לדבר עליהם כל כך הרבה?

מנשה לוי: אני מאוד מבקש, להפסיק לדבר ולהתחיל לעשות – משאבים, משאבים.

מנשה לוי: לא לדבר על פערים רגשיים וחברתיים, אלא לדבר על משאבים כדי לסגור את אותם פערים.

מנשה לוי: אני מדבר מדם לבי, כי פשוט אני מתפוצץ כאן משנה שלמה – שנה שלמה כששום מעשה לא הגיע לשטח, רק דיבורים, רק דיבורים.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים מנשה.

אפרת אפללו: אפשר להתייחס לנושא של החיסונים?

אפרת אפללו: כי אני לא התייחסתי לזה במתווה, וזה חשוב.

שרן השכל: בסדר, אחר כך אני אבקש תשובות גם ממשרד הבריאות וגם ממשרד החינוך.

שרן השכל: עדנה דוד מהסתדרות המורים, סגנית המזכ"לית, שגם אחראית לעניין המנהלים, לרשותך גם שלוש דקות לתת לנו את חוות דעתך לעניין המתווה.

עדנה דוד: אני מזכירה שהסתדרות המורים אמונה על אנשי החינוך, צוותי החינוך, מנהלים, מורים, גננות מגן ועד כיתות ט'.

עדנה דוד: אני חייבת לציין שהסתדרות המורים מעוניינת ששנת הלימודים הבאה עלינו, אני מקווה לטובה, תהיה רציפה, משמעותית ופורה, אבל כדי להבטיח שזה קורה, חייבים להפיק לקחים מהשנה וחצי האחרונות, ונזכור שנותרו לנו פחות מכמה שבועות מועטים לפתיחת השנה.

עדנה דוד: אי אפשר להמשיך לדבר בסיסמאות.

עדנה דוד: המענים צריכים להיות ברורים – מתווים לשטח עם משאבים, וצריך לזכור שלא ניתן להטיל אחריות, לא על הצוותים ולא על המנהלים, ללא משאבים.

עדנה דוד: דיברו כאן על צמצום פערים, ובראש ובראשונה אני מסכימה על צמצום הפערים החברתיים והרגשיים, ואני שואלת האם במתווה/במתווים ניתנו למנהלים ולצוותי החינוך משאבים מעבר לעוד איזושהי תכנית על הנייר?

עדנה דוד: יש שעות ליועצות?

עדנה דוד: יש בכלל תקנים ליועצות?

עדנה דוד: אנחנו נמצאים היום במצב שבכלל אין תקנים ליועצות בכל בית ספר, אז לא לכל בית ספר יש בכלל יועצת.

עדנה דוד: כשיש שעות, נותנים.

עדנה דוד: כשאין שעות, המנהל לא יכול לתת.

עדנה דוד: זו תקלה חמורה, שאנחנו מדברים עליה כבר לא מהיום בהסתדרות המורים, וכמובן עם האמונים על כך בכנסת.

שרן השכל: כנראה התנתק האינטרנט.

שרן השכל: אני מבינה שאת מעלה גם את אותן שאלות מאוד מאוד מאוד חשובות.

שרן השכל: גם משרד הבריאות וגם משרד החינוך, בבקשה לתת תשובה לשאלות האלה.

שרן השכל: האם אתם מתכננים השתלמויות למנהלים?

שרן השכל: לקיים התייעצויות איתם?

שרן השכל: מה תהיה הגמישות הניהולית?

שרן השכל: הצגתם מתווה דיפרנציאלי וגמישות מאוד מאוד למנהלים, האם אתם נותנים להם לצד זה גם משאבים ותקנים?

שרן השכל: כמה?

שרן השכל: מתי זה אמור להגיע?

שרן השכל: איך הם אמורים להתכונן לזה?

שרן השכל: מה אתם אומרים למי שאפילו אין לו תקן לפסיכולוגית או ליועצת?

שרן השכל: מה לוח הזמנים?

שרן השכל: בבקשה, משרד החינוך.

משה גפני: הוויכוח בין משרד הבריאות לבין משרד הבריאות הסתיים?

אפרת אפללו: אין ויכוח.

משה גפני: אין ויכוח?

אפרת אפללו: אין ויכוח, על מה הוויכוח?

משה גפני: סתם, אני לא יודע, אני רק קורא עיתונים.

משה גפני: אין ויכוח?

משה גפני: מחסנים את הילדים, רגיל?

משה גפני: אין ויכוח?

אפרת אפללו: התייחסתי לדברים, אבל באופן כללי לגבי פתיחת שנת הלימודים - - -

שרן השכל: חבר הכנסת גפני, הם התייחסו לפני כן לעניין החיסונים והבידודים וגם לפתיחת שנת הלימודים במגזר החרדי.

משה גפני: והכל בסדר?

שרן השכל: עדיין לא, אנחנו מנסים לקבל תשובות על הכול.

שרן השכל: אנחנו מקיימים דיון.

משה גפני: בסדר, הוועדה עושה עבודתה, רק רציתי לדעת אולי הפסדתי את סיום הוויכוח בין משרד הבריאות למשרד החינוך, אני לא מדבר על הוויכוח עם משרד האוצר, שכסף כנראה לא יהיה.

שרן השכל: אנחנו בדיוק רוצה לקבל תשובות עכשיו בעניין התקציב והתקנים, שהם אמורים לתת למנהלים כדי להתמודד עם העניין.

משה גפני: פסח עוד רחוק, מה נשתנה עם השאלות?

משה גפני: מה, אנחנו לא יודעים מה משרד האוצר נתן?

משה גפני: מה הוא קיצץ?

שרן השכל: אנחנו בדיוק נשמע, אם תיתן להם הזדמנות לדבר.

שרן השכל: בבקשה משרד החינוך, לרשותכם שלוש דקות.

אינה זלצמן: אני אתחיל ועינב תמשיך.

אינה זלצמן: במהלך כל השנה הקודמת נפגשנו אין ספור פעמים בהרבה היוועצויות ומפגשים עם מורים, עם רכזים.

שרן השכל: עם מנהלים?

אינה זלצמן: עם מנהלים, עם ההורים, אני באופן אישי, המנכ"ל לשעבר, מתוך שגרת עבודה.

אינה זלצמן: היה לנו פורום שותפים עם השלטון המקומי ועם מועצת התלמידים.

אינה זלצמן: המהלך הזה של שמיעת כל הגורמים הרלוונטיים הוא ב-DNA שלנו.

אינה זלצמן: אנחנו נמשיך לעשות את זה גם בשנה הזאת.

אינה זלצמן: באמת שמענו את הדברים שלהם ומתוך כך גם הפקנו לקחים, וכל פעם עלינו עוד מדרגה במענים שניתנו.

אינה זלצמן: מעבר לכך, כפי שאמרתי, כבר בשנה שעברה נתנו מענים, הצגתי את הנושא התקשובי, אבל גם הכשרות.

שרן השכל: איזה תקציב עבר לתקנים שכרגע המנהלים דיברו עליו?

שרן השכל: הם אמרו שלחלקם אין אפילו יועצים בבתי הספר.

אינה זלצמן: תיכף עינב תפרט, כי זו התחום שלה.

עינב לוק: קודם כל אני אגיד שבשנת הלימודים תשפ"א תוגבר הייעוץ החינוכי והפסיכולוגים, אני אגיד באיזה היבט.

שרן השכל: בכמה?

עינב לוק: ועדיין אני מבינה ויודעת שהקשיים הם רבים והצרכים רבים.

עינב לוק: ברור לנו שקיימים עוד צרכים.

עינב לוק: השנה אנחנו הגדלנו באופן משמעותי את הייעוץ בגיל הרך, הכפלנו את הייעוץ בגיל הרך, כי היו שם קשיים מאוד רבים.

עינב לוק: הוספנו שעות ייעוץ לבתי ספר יסודיים שהיו בהם מספר שעות מועט.

שרן השכל: כמה שעות ייעוץ נוספות?

עינב לוק: 2,328 בגני ילדים וכ-800 בבתי ספר יסודיים.

עינב לוק: תגברנו גם תקציב תוספתי לטיפול פסיכולוגי, שגם השנה אנחנו נקצה אותו לבתי הספר.

עינב לוק: אנחנו יוצאים עם קול קורא לאפשר לשירותים פסיכולוגיים, שזקוקים לשעות טיפול נוספות לקבל תקציב לטיפול, ועדיין אני חוזרת ואומרת שהצרכים הם גדולים.

עינב לוק: אנחנו הוספנו ימי הדרכה, כדי שנוכל לסייע לבתי ספר, שיש שם צרכים גדולים.

עינב לוק: היו הרבה מאוד ימי הדרכה.

משה גפני: למה הם מתלוננים?

משה גפני: כי לא הוספתם, אז כמה חסר?

משה גפני: זה תפקיד הוועדה, היושבת ראש רוצה לדעת בכמה מדובר.

שרן השכל: חבר הכנסת גפני, אני מנסה לקבל את התשובות, אני לא צריכה עזרה, תודה רבה.

משה גפני: זה שהיה טוב בממשלה הקודמת אני יודע, אני רוצה לדעת מה טוב בממשלה הזאת.

שרן השכל: למי ההדרכות, למורים או לפסיכולוגים?

עינב לוק: ההדרכות הן לצוותי החינוך.

שרן השכל: כמה מורים נכנסו להדרכות האלה?

עינב לוק: כמו שאמרתי, ההדרכות ניתנו ל-3,900 מוסדות חינוך.

שרן השכל: מתוך כמה?

עינב לוק: כמעט כל בתי הספר, 3,900 בתי ספר עברו הכשרות מתוך 5,200 מוסדות חינוך.

עינב לוק: הם עברו הכשרות, גם בהיבטים פדגוגיים, טכנולוגיים וגם בהיבטים רגשיים-חברתיים.

משה טור פז: עינב, אני צודק שהחינוך החרדי נמצא פה בתת ביצוע, כי לא מצליחים לתת שם הכשרות או לא רוצים לתת?

משה טור פז: זה נכון שחלק גדול מה-1,500 שלא מקבלים הם בתי ספר חרדיים?

משה טור פז: זה נכון?

משה טור פז: זה הנתון שאני קיבלתי מהשטח.

עינב לוק: אני אבדוק יותר לעומק את הנתון שאתה נותן.

עינב לוק: למיטב ידיעתי, גם מוסדות החינוך החרדי עברו הכשרות.

עינב לוק: היועצים החינוכיים והפסיכולוגים הם אלה שהכשירו, כך שמי שהכשיר גם את מוסדות החינוך החרדי היו אנשי המקצוע שלהם שנמצאים בתוך בתי הספר, בתוך מוסדות החינוך.

שרן השכל: בכמה בתי ספר חסרים יועצות ופסיכולוגיים?

עינב לוק: הבעיה היא לא מספר בתי הספר שאין בהם, אלא הבעיה היא מספר שעות הייעוץ בבתי הספר, זאת אומרת: זה לא בכמה בתי ספר אין, יש מספר לא גדול של בתי ספר - - -

שרן השכל: 800 שעות זה כמעט כלום, זה אפילו לא שעה נוספת לכל מוסד.

עינב לוק: זה לא ניתן לכל מוסדות החינוך, זה ניתן ליסודי, שבהם היה מספר מועט.

עינב לוק: זיהינו מוסדות חינוך שבהם היה קושי ונתנו תקצוב ייעודי לאותם מוסדות חינוך.

שרן השכל: ומה עם חטיבה?

שרן השכל: תיכון?

עינב לוק: בתיכון אין לנו בעיה, בתיכון יש לנו תיקנון לשעות הייעוץ 1.7 לכיתה.

שרן השכל: כמה מוסדות יסודיים יש במדינת ישראל?

משה טור פז: בערך 3,200.

שרן השכל: 800 שעות ל-3,000 מוסדות?

עינב לוק: זה לא היה מיועד לכל מוסדות החינוך.

שרן השכל: אבל המנהלים אומרים שיש מצוקה.

שרן השכל: אנחנו מבינים שזה אחד האתגרים הקשים ביותר לתלמידים, המצוקה הנפשית, יש לכם על זה כל כך הרבה מחקרים ותקצבתם 800 שעות ל-3,000 מוסדות ביסודי.

עינב לוק: זה היה משהו ממוקד לאיפה שהיה צורך.

עינב לוק: אמרתי שהכפלנו את שעות הייעוץ בגיל הרך, וגם השנה התקצוב שאנחנו אמורים לקבל לצמצום הפערים הוא של 300 מיליון, ואני מקווה שנוכל לתקצב ולתת מענים, כי אנחנו מבינים שלשם צריך לתת משאבים מאוד משמעותיים.

שרן השכל: מתי יהיו תשובות על זה, כמה מתקצבים?

עינב לוק: אנחנו נבדוק.

עלי סלאלחה: מה חלקם של בתי הספר במגזר הערבי, הדרוזי?

יוסף טייב: גברתי יושבת הראש, הרי יש לנו דוח שוועדת החינוך עצמה הוציאה לפני עשור, דוח על היועצים המקצועיים, בטח יהודית זוכרת.

שרן השכל: אנחנו עכשיו במצב חירום.

יוסף טייב: עדיין, יש לנו reference point, כי זה קיים לנו בתוך המערכת, אז אפשר מהר מאוד לדעת מה ה-bench mark ומה אנחנו צריכים.

שרן השכל: חבר הכנסת עלי סלאלחה, ברוכים הבאים, פעם ראשונה בוועדת החינוך.

שרן השכל: בבקשה, לרשותך שלוש דקות.

עלי סלאלחה: אני פעם ראשונה בוועדת החינוך, אני גם חבר כנסת חדש.

משה גפני: שיהיה לך בהצלחה.

עלי סלאלחה: תודה רבה חברים.

עלי סלאלחה: אני הייתי מנהל בית ספר במשך 20 שנה, מורה 20 שנה.

עלי סלאלחה: הבאתי את בית ספר מקיף בית ג'אן להיות מספר אחד במדינת ישראל, ללא משאבים.

עלי סלאלחה: עכשיו אני רוצה לתת משאבים לסגור פערים במגזר הדרוזי, הערבי, הבדואי ובפריפריות, איפה שבאמת אנשים סובלים, אין להם מרווח פיסי, אין להם חדרים, אין להם מתנ"סים ואין להם 1,001 דברים.

עלי סלאלחה: יש לתת את הדעת איך פותרים את הבעיה במגזרים האלה.

עלי סלאלחה: חשוב מאוד לתת הכול לסגור פערים, שהם פערים – מישהו אמר לי של 50 שנה.

עלי סלאלחה: ייקח לנו 50 שנה להתקדם למצב של היהודים.

עלי סלאלחה: אני לא רוצה את זה, אני רוצה לסגור פערים במשרד החינוך ובמשרדים אחרים.

יוסף טייב: ובלי משאבים עשית אותו מס' 1.

עלי סלאלחה: אני אגיד לך איך עשיתי את זה, אבל אין הרבה כמוני.

עלי סלאלחה: לכן אני רוצה לעזור למנהלים, לעזור למועצות המקומיות, שאין להן כלום, הן בקריסה, הן לא יכולות להכין את פתיחת שנת הלימודים.

עלי סלאלחה: לא יכול להיות שהמרכז נהנה ויש לו הכול, ולפריפריה שתורמת לכלכלה ולביטחון – לא מתייחסים אליה.

עלי סלאלחה: אני מצטרף לחברי מנשה לוי, הוא חבר שלי ואנחנו עבדנו יחד.

עלי סלאלחה: אני מסכים אתו לכל מילה, שהיחס של המשרדים השונים, לא רק משרד החינוך דרך אגב, הוא לא יחס הוגן וטוב גם לפריפריות.

עלי סלאלחה: אז בתי הספר שלנו – אין להם כלום.

עלי סלאלחה: אנחנו צריכים גם מיומנויות, לא רק מקומות, ואין לנו מחשבים, חברים.

עלי סלאלחה: משפחות עניות שאין להן מחשבים, אין להן אינטרנט.

שרן השכל: הם קיבלו עכשיו, הם אמרו שהם חילקו 150,000 מחשבים בחודשים האחרונים.

עלי סלאלחה: למי?

שרן השכל: בכלל מדינת ישראל.

עלי סלאלחה: לכלל מדינת ישראל, אבל אם במרכז קיבלנו את זה, בפריפריה לא קיבלו את זה, אז מה עשינו?

עלי סלאלחה: אני מבקש שתהיה הקצאה למגזרים החלשים בנפרד, לעשות בדיקה איפה יש חסרים ולספק את זה במיוחד למגזרים האלה, לא לכלל מדינת ישראל ואחר כך אני לא יודע למי נותנים ולמי לא נותנים.

משה גפני: מכיוון שאתה חבר כנסת חדש ומכיוון שמשרד החינוך אומרים שהם חילקו 150,000 מחשבים, תבקש את הרשימה לאן זה הלך.

משה גפני: אתה אומר שזה לא הגיע למגזר הערבי, תבקש את הרשימה, והוא צריך לקבל אותה.

משה גפני: תבקש את הרשימה.

שרן השכל: חבר הכנסת גפני, אני אתן לך זכות דיבור.

עלי סלאלחה: אני פונה לכולם לדאוג לחלשים.

עלי סלאלחה: חברה שלא דואגת לחלשים שבתוכה, היא חברה חולה.

עלי סלאלחה: אני הצלחתי להביא את בית הספר ל-top, למקום ראשון, בגלל שאני דאגתי לחלשים.

עלי סלאלחה: 30% מהתלמידים של בית ספר מקיף, שהם משהו כמו 70-60 תלמידים, דאגתי להם, אהבתי אותם, נתתי להם הכול, והם הצליחו.

עלי סלאלחה: אין תלמיד שלא מצליח, יש תלמיד שאנחנו צריכים לעזור לו להצליח, להביא אותו להצלחה, וזה תלוי בנו המבוגרים.

עלי סלאלחה: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: חבר הכנסת גפני, אני אתן לך זכות דיבור.

משה גפני: אני חייב לצאת לוועדת הכספים.

שרן השכל: נקבע זמן ממש מסוים למנכ"ל משרד החינוך, והוא עולה לפנינו רק כדי להציג כמה דברים.

שרן השכל: אני אשמח לתת לך את זכות הדיבור לאחר מכן.

שרן השכל: אני מבקשת להציג את הדברים במתווה, האם יהיו תיקונים ושינויים?

יגאל סלוביק: תודה רבה, צהריים טובים.

יגאל סלוביק: כמו שאתם רואים, אני באמצע הדיון עם ד"ר שרון אלרעי פרייס וגופים וגורמים נוספים בהקשר למתווה פתיחת שנת הלימודים.

יגאל סלוביק: יש מספר דברים שאני יכול לעדכן שאנחנו נעשה, ויש מספר דברים שעליהם אנחנו עדיין לא מסוכמים ואנחנו נחזור חזרה לשולחן הדיונים בעוד מספר דקות.

יגאל סלוביק: כשאנחנו נפתח את שנת הלימודים הקרובה, יהיו מספר צעדים על מנת להבטיח את רצף הלמידה של התלמידים בבתי הספר פעם אחת, ופעם שנייה על מנת לשמור על בריאות של אותם תלמידים.

יגאל סלוביק: הדבר הראשון שאנחנו נרצה לעשות הוא לצאת במבצע לאומי של בדיקות סרולוגיות לכ-1,600,000 תלמידים מגיל גן ועד כיתה ו', על מנת לאתר את אותם ילדים שהיו עם תחלואה אסימפטומטית, תחלואה סמויה.

יגאל סלוביק: יש מי שאומרים שנמצא סדר גודל של 20%, יש כאלה שאומרים שנמצא סדר גודל של 50% מאומתים.

יגאל סלוביק: כל מספר בתווך הזה, מבחינתי משחרר מאות אלפי ילדים חזרה למעגל הלימודים ללא הצורך בבידוד ולמרקם חיים שגרתי, מאחר שברגע שהם יימצאו חיוביים לבדיקה סרולוגית, הם יהיו זכאים לתו ירוק.

יגאל סלוביק: את זה סיכמנו כאן הבוקר.

יגאל סלוביק: אנחנו נראה איך אנחנו יוצאים למבצע הזה מוקדם ככל האפשר, ומחר נקבל את כלל התשובות, גם מהחברות שיודעות לבצע את המבצע הזה, כמה מהר נוכל לרכוש את אותה כמות של בדיקות סרולוגיות מהירות.

יגאל סלוביק: אני מאמין שאנחנו כבר לקראת סוף השבוע הבא או מיד בתחילת השבוע לאחר מכן, נוכל להתחיל במבצע הלאומי הזה לדיגום סרולוגי של כ-1,500,000 או כ-1,600,000 תלמידים.

יגאל סלוביק: זה לטעמי המבצע הכי חשוב בשלב הראשון.

יגאל סלוביק: השלב השני הוא הפעלת פרויקט "מגן חינוך" בערים בתחלואה גבוהה, גם על זה אנחנו כבר מסוכמים.

יגאל סלוביק: אנחנו נדרשים לקבל גם מהמשל"ט של משרד הבריאות וגם מהחברות השונות שהשתתפו אתנו כבר במהלך הגלים האחרונים בתוך האירוע הזה, איך אנחנו מגדילים את היכולות מתוך הבנה שאנחנו נרצה להפעיל את המודל הזה של "מגן חינוך" בכלל בתי הספר בארץ שבהם תהיה תחלואה.

יגאל סלוביק: איך בדיוק אנחנו עושים את זה טכנית, ומה המשמעויות התקציביות של הדבר הזה, אנחנו נסגור במהלך היממה הקרובה מחר בבוקר, ונוכל להציג את זה בסופו של דבר לאישורו של הקבינט ושל ראש הממשלה.

יגאל סלוביק: אני חייב להגיד שאנחנו לא מסוכמים עדיין על מודל הבידוד, ובזה אנחנו דנים כרגע, האם אנחנו ניכנס לפיילוט, האם אנחנו לא ניכנס לפיילוט ומתי נעשה את הפיילוט הזה ולאיזה מודל בידוד אנחנו נכנסים.

יגאל סלוביק: על הסוגיה הזאת אנחנו כרגע דנים יחד עם משרד הבריאות, יחד עם המומחים של בית החולים שיבא, יחד עם הנציגים של משרד הביטחון ופיקוד העורף ורשות החירום הלאומית, שכן למודל הבידוד הזה יש משמעויות גדולות גם על אובדן ימי למידה של תלמידים מצד אחד, ויש לזה גם משמעויות על אובדן ימי עבודה של הורים במשק, מאחר שאנחנו מדברים על ילדים בגילאי גן עד כיתה ו'.

יגאל סלוביק: אני מניח שגם את הנושא הזה אנחנו נצליח לסכם במהלך היום או מחר, וגם אם לא תהיה לנו בנושא הזה הסכמה, הנושא יובא להכרעה של הקבינט.

יגאל סלוביק: אלה הדברים המרכזיים שבהם אנחנו עוסקים כרגע.

שרן השכל: תודה רבה יגאל.

שרן השכל: עלה פה גם עניין המתווה.

שרן השכל: ממה שאנחנו רואים, גם פה בוועדה, יש המון אחריות שנופלת על הרשויות המקומיות ועל מנהלי בתי הספר בפרט.

שרן השכל: בסך הכול הגישה נשמעת חיובית, גם הגמישות של הניהול של המצב, אנחנו מבינים שיש מנהלים שיודעים לנהל את הדבר בצורה המיטבית, וגם הדיפרנציאליות בין בית ספר לבית ספר ובין עיר לעיר, אבל עולות פה לא מעט שאלות בעניין התקצוב, התקנים וההכנה של אותם מנהלים לרשת את המקום הזה ולנהל את הסיטואציה, בטח בעניין מגיפה.

שרן השכל: מה הם הכלים התקציביים והתקנים שאתם נותנים להם?

שרן השכל: האם יש היוועצות עם כלל הארגונים של מנהלי בתי הספר על מנת להכין אותם כראוי?

שרן השכל: יש אמנם חודש, שבו יש המון הכנה שאנחנו יכולים לעשות, האם יש איזושהי היערכות כדי להכין אותם לסיטואציות האלה?

שרן השכל: ערים שיהפכו להיות אדומות?

שרן השכל: אין לי ספק שרוב מנהלי בתי הספר יידעו להתמודד עם זה בצורה מיטבית, יש להם המון המון ניסיון, אבל עלתה פה עוד שאלה מצד כמה חברי כנסת בעניין הרשויות החלשות יותר, שבהן אין את אותם מרחבי לימוד ליציאה החוצה, אין להם את אותם משאבים, אין להם את הפסיכולוגיות, מה אתם עושים במשרד החינוך כדי לצמצם את הפערים האלה?

יוסף טייב: אדוני המנכ"ל, אתה אמרת משהו שהוא מאוד דרמטי, אני לא יודע אם הקשיבו פה כולם, שאתם עומדים לבצע 1,600,000 בדיקות סרולוגיות, נכון?

שרן השכל: כן, זה נאמר לפני כן על ידי משרד הבריאות.

יוסף טייב: אני שמעתי, מה הסיבה לבצע 1,600,000 בדיקות סרולוגיות, כשאנחנו שומעים שאפילו בקרב מבוגרים אין צורך בבדיקות סרולוגיות, כשהולכים לחיסון שלישי?

יוסף טייב: ובכל העולם כל הנושא הזה של בדיקות סרולוגיות הולך ויורד במערכות החינוך?

יוסף טייב: אנחנו רואים שמערכות החינוך הולכות ומצמצמות בדיקות סרולוגיות, ופה אנחנו נכנסים למסה קריטית כזאת, שכל המערכת נדרכת?

יוסף טייב: אמרת 20%, 50%, מגה מגה פעולה, שאף אחד לא מבין מה פשרה.

יגאל סלוביק: מאחר שאנחנו דנים באוכלוסייה שהיא בת 1,600,000 תלמידים ואותם תלמידים לא מתחסנים מגילאי הגן.

יגאל סלוביק: הדרך היחידה שלי לצמצם את כמות האנשים שאני יודע שלא יידרשו בידוד היא או מחלימים מתוך אותה קבוצת גיל.

יגאל סלוביק: אם אני זוכר נכון, אנחנו כרגע עומדים על סדר גודל של כ-10%, 11% ילדים שהחלימו מקורונה.

יגאל סלוביק: אם אני הולך רק על 10% אנשים שייצאו חיוביים בסרולוגית, זה 150,000 תלמידים שיוכלו ללכת באופן קבוע לבית הספר.

יגאל סלוביק: אם אנחנו מדברים על 20%, זה כבר 300,000 תלמידים שיוכלו ללכת לבית הספר.

יגאל סלוביק: זה גם 150,000 הורים ו-300,000 הורים שלא יצטרכו לבלות את ימי הבידוד עם הילדים שלהם בבית.

יגאל סלוביק: לכן אנחנו חושבים, יחד עם משרד הבריאות ויחד עם כלל הגופים, שיש חשיבות גדולה בשחרור כמות גדולה של ילדים ככל שניתן חזרה לספסל הלימודים בלי הצורך שהם יידרשו או לבדיקות, ובטח ובטח לבידוד, וגם לשחרר את ההורים שלהם למשק, בגלל שבגילאים האלה הם לא יכולים להישאר לבד בבית.

יגאל סלוביק: ההערכה שלנו שאלה יכולים להיות מספרים גדולים מאוד.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: נא להתייחס בבקשה לשאלה שלי בעניין ההשתלמויות, התקציבים, התקנים.

יגאל סלוביק: יש לנו כוונה ואנחנו דנים עליה ברגעים האלה, היכולת שלנו לתקנן לכל אחד מבתי הספר תקן נוסף שיהיה לצדו של המנהל, והוא יהיה נאמן הקורונה למהלך השנה הקרובה.

יגאל סלוביק: אנחנו דנים בזה יחד עם כלל הגופים שנמצאים כאן ויחד עם האוצר.

יגאל סלוביק: אני מניח שהנושא הזה בסוף יאושר.

יגאל סלוביק: לגבי המנהלים עצמם, אתם דיברתם על המונח "אחריות".

יגאל סלוביק: חשוב לי להדגיש, מנהל בית הספר לא אחראי לקבוע מה רמת התחלואה בעיר, הוא גם לא אחראי לקבוע מה רמת התחלואה אצלו בבית הספר.

יגאל סלוביק: הוא גם לא מגדיר את צבעי הרמזור, המנדט להגדרת מדדי התחלואה ביישוב, ברשות ובבית הספר הם של משרד הבריאות.

יגאל סלוביק: אבל מנהל בית הספר יקבל מאתנו סל כלים שלם, בין אם זה במשאבים, בין אם זה בהנחיות, בין אם זה דירקטיבות, שמתוכו הוא יוכל לבחור את כלל סל הפתרונות הנתון על מנת לממש את הדירקטיבה שיציג משרד הבריאות לצמצום המגעים הנדרשים במסגרת שלו אל מול המשאבים הנתונים.

שרן השכל: כפי שידוע לנו, המנהלים טרם עודכנו בעניין הזה.

יגאל סלוביק: אנחנו חתמנו על התקציב רק אתמול בשעה 5:00 בבוקר.

יגאל סלוביק: אנחנו נסיים לסכם את המתווה היום, מחר, המנהלים יקבלו דף הנחיות מפורט, ברור מה מצופה, איך עושים, מה סל הכלים, והכול יוסבר להם, אני מניח עד סוף השבוע, ואם לא בתחילת השבוע הבא.

שרן השכל: חשוב מאוד לתת להם את זה בהקדם, על מנת שיידעו להיערך, וגם על מנת לעשות תיקונים, במידה ונדרש.

שרן השכל: אנחנו מבקשים מכם לפתוח את הערוצים ולקיים דיונים פתוחים יחד איתם, משום שבסופו של דבר המון מהאחריות הזאת נופלת על כתפיהם.

יגאל סלוביק: בסדר גמור.

שרן השכל: איך אתם מבדילים בין רשויות חלשות יותר לבין רשויות חזקות יותר?

שרן השכל: רשויות בעלות משאבים ורשויות עם פחות משאבים?

יגאל סלוביק: חברת הכנסת שרן השכל, אני חייב לחזור חזרה לדיונים, אחרת יסכמו שם דברים שאני לא מקבל אותם.

יגאל סלוביק: אני שמעתי את מה שנאמר גם על הסוגיה של רשויות חלשות ורשויות חזקות.

יגאל סלוביק: אנחנו נעשה את התעדוף הזה, זה ברור שרשות חלשה אמורה לקבל יותר מרשות חזקה.

יגאל סלוביק: לפחות בתפיסת עולמי ועמדתי, זה טריוויאלי.

יוסף טייב: רק שתראי את ההבדל התהומי מה שקרה כאן.

שרן השכל: אני לא יכולה להשאיר אותו אתנו, אני אתן לכם זכות דיבור, אתם יכולים גם לרשום לי ואוכל לשאול.

שרן השכל: הוא הקדיש לנו מזמנו, אבל הוא נמצא באמצע היוועצות בבית החולים שיבא.

שרן השכל: יגאל, אנו מאוד מאוד מודים לך שהבהרת את הדברים.

שרן השכל: אנחנו נקיים עוד התייעצות בעניין מתווה פתיחת שנת הלימודים, ואנחנו באמת נשמח לקבל את אותם נהלים שהועברו למנהלים, כדי להבין את כלל המתווה וההנחיות שמועברות אליהם בדיון שיתקיים בשבועות הקרובים לקראת פתיחת שנת הלימודים.

שרן השכל: תודה רבה לך.

יגאל סלוביק: תודה רבה.

שרן השכל: אני רוצה לקבל תשובות ממשרד הבריאות לעניין הכלים שניתנים למנהלים בעניין הזה, ולעניין הניסוי הסרולוגי בתלמידים, מתי זה אמור להתחיל?

שרן השכל: איזו היערכות יש לקראת זה?

אפרת אפללו: אני רוצה לומר משהו חשוב מאוד, שלא ציינתי בתחילת דבריי לגבי המתווה – אני חושבת שמנשה אמר את זה – ולגבי שיעורי התחסנות בבתי הספר.

אפרת אפללו: בתיכונים, כיתות י-י"ב, בהם יש יותר מ-70% מחוסנים, לא יידרשו לפעילות הזאת של צמצום מגעים, זאת אומרת: יוכלו להמשיך כרגיל.

אפרת אפללו: אם אתם זוכרים בשנה שעברה, שתמיד זה עמד על 90%, אנחנו מבינים שעל מנת לאפשר כמה שיותר למידה, במקומות שבהם יהיו 70% מחוסנים, לא יידרשו לצמצם מגעים, ובחטיבות הביניים אנחנו מדברים על 50%.

אפרת אפללו: בשכבות גיל אלה שבהם יש 50% מחוסנים ומעלה, לא יידרשו לצמצום מגעים.

אפרת אפללו: ציינתי מקודם שאנחנו מדברים על הקטנת מספר המגעים שיש לכל ילד, אם זה הקטנת הכיתות, שתי כיתות לשלוש, או שלוש כיתות לארבע, למידה במרחבים פתוחים, למידה במרחבים גדולים, למידה היברדית.

אפרת אפללו: נתתי דוגמה של בתי ספר, שבהם המנהל יכול לפצל כיתות או להקטין את גודל הכיתות ויש לו משאבים במסגרת בית הספר.

אפרת אפללו: מנשה ציין שיש בתי ספר עם שטחים מאוד נרחבים, שם למידה בשטח הפתוח תהיה הדרך המועדפת עליהם, או למידה היברידית כמו שאינה ציינה, למידה שחלקה פרונטלית.

שרן השכל: אני רוצה לעבור לדובר הבא, מרום שיף מהנהגת ההורים שנמצא אתנו בזום.

שרן השכל: לרשותך שלוש דקות.

מירום שיף: קודם כל ברכות לחברת הכנסת שרן השכל לתפקידך החדש.

מירום שיף: שמחתי לשמוע שהילדים שלנו הולכים ללמוד בכיתה מלאה.

מירום שיף: אני חושב שזה אולי הדבר החשוב ביותר פה.

מירום שיף: יחד עם זה, אנחנו צריכים לשים דגש על מניעת הבידודים.

מירום שיף: מה שמנכ"ל משרד החינוך אמר עכשיו בדבריו זה דבר מאוד חשוב, צריך באמת לבדוק מי בכלל יכול להיכנס לבידוד ומי לא, ולדאוג שהילדים שלנו יהיו מעט מאוד בבידודים במהלך השנה הקרובה, כי זה דבר שלא משנה איזה תכנית נבנה למענה הרגשי-חברתי, בלי ילדים לא יהיה למי לתת אותה.

מירום שיף: ילדים שנמצאים בזום, זה לא בדיוק המקום שאפשר לתת לו מענה רגשי-חברתי.

מירום שיף: אני מאוד מבקש ממשרד החינוך ומשרד הבריאות, תגמרו את הסיפור של הבידודים ואת המתווה איך ילד יוצא מבידודים.

מירום שיף: זה מאוד חשוב, זה אולי הדבר הכי חשוב, כדי שהתכנית הזאת תוכל להיות מיושמת בשטח.

מירום שיף: מעבר לכך, צריכים לתת פתרון לילדים בסיכון בריאותי ולילדים שבכל זאת ייכנסו לבידודים, על ידי מתן אפשרות מהבית עם מצלמות.

מירום שיף: אני לא מכיר מתווה – ואני מנהל על זה הרבה מאוד שיחות עם משרד החינוך – שמי שנמצא בבית בבידוד, חולה מאומת, או ילד בסיכון בריאותי, שיוכלו ללמוד מהבית באמצעות מצלמה עם הכיתה שלהם.

מירום שיף: צריך לתת גם פתרון לדברים האלה.

מירום שיף: המענים הרגשיים שדיברו עליהם נהדרים ומאוד מאוד חשובים, אבל מאוד מאוד חשוב שזה יירד לשטח, שהיועצות יקבלו תגבור, שהן יפסיקו להיות מחנכות בשנה הזאת ויהיו רק יועצות, שהמחנכת תקבל עוד שעת חינוך בשנה הזאת, שכל התכניות הנהדרות יירדו לשטח, כי זה מה שהילדים שלנו צריכים.

מירום שיף: הם צריכים מענה רגשי-חברתי.

מירום שיף: מענים פדגוגיים זה שלב שני – הם מאוד חשובים, אבל הם צריכים לבוא אחרי המענה החברתי והרגשי.

מירום שיף: צריך גם לשים דגש על בגרויות חורף, שיהיו זהות לבגרויות קיץ, כי עדיין הילדים האלה למדו בשנת קורונה, וגם לזה צריכים לתת פתרון.

מירום שיף: שמחתי לשמוע פה על שותפות ההורים.

מירום שיף: אני חושב שיש תכנית נהדרת, כיצד לבצע שותפות הורים נכונה בתוך מערכת החינוך, בתוך בתי הספר, שאנחנו ההורים נהפוך להיות מכפיל כוח ועזר לצוותי החינוך, כי צוותי החינוך, המנהלים ואנחנו שותפים אמיתיים בחינוך ילדינו, ובשותפות נכונה ובצורה טובה נוכל לצאת מהמגפה ולתת פתרון אמיתי לילדים שלנו, שהם הגורם המרכזי בסיפור.

מירום שיף: בבקשה תיישמו את הדברים כמה שיותר מהר.

מירום שיף: שמעתי גם דברים נהדרים.

מירום שיף: בסך הכול התכניות שאני מכיר טובות מהר, רק צריכים ליישם אותן בשטח, לגמור את הוויכוחים שנשארו ולצאת לדרך ביחד.

מירום שיף: בואו לא נשכח, שהחינוך החרדי מתחיל ללמוד ב-9 לחודש, זה סופר חשוב לפתור את הבעיה, וגם לתת פתרונות טכנולוגיים לפריפריה.

מירום שיף: זה מאוד מאוד חשוב לכולם, כדי שיהיה יישום לכלל התלמידים במדינת ישראל.

מירום שיף: תודה לכם.

שרן השכל: תודה רבה לך, מירום שיף מהנהגת ההורים.

שרן השכל: חנן דגן, לרשותך שלוש דקות.

חנן דגן: צהרים טובים, אני רוצה לברך אותך על התפקיד החדש.

חנן דגן: כחלק מהתפקיד החדש קיבלת ירושה עם המעבר של גילאי 3-0 למשרד החינוך, וזאת יופי של ירושה.

חנן דגן: בתוך הירושה הזאת, אני שומע פה בכל השיח, שאנחנו שקופים.

חנן דגן: עד גיל שלוש אין שום התייחסות, שום תכנית.

חנן דגן: בפעם הקודמת נאלצנו לקבל את כל התכנית שהיתה לגבי גילאים גדולים יותר.

חנן דגן: הגילאים הקטנים צריכים התייחסות אחרת.

חנן דגן: אנחנו לא יכולים לשמור מרחק מילדים, כי צריך לחתל אותם, צריך לגעת בהם, צריך להעניק להם את החום ואת האהבה.

חנן דגן: בעייתי לעבוד מולם עם מסיכות, למה?

חנן דגן: כי ילד צריך לראות את הבעות הפנים כדי שאפשר יהיה לדבר אליו.

חנן דגן: אנחנו רוצים שיבואו ויראו מה קורה בשטח, יישבו אתנו, איך באמת לעבוד עם הילדים ולעשות תכנית עבודה אמיתית ונכונה לילדים.

חנן דגן: את הילדים האלה אי אפשר לשאול על הקשיים הרגשיים שלהם.

חנן דגן: אנחנו צריכים לבוא מראש ולעשות את תכנית העבודה בצורה הטובה ביותר.

חנן דגן: הבעיות בגיל הרך הן בעיות שונות.

חנן דגן: אתן לכם דוגמה שגני ילדים נסגרים עקב בידוד.

חנן דגן: זאת תופעה שהולכת וגדלה בקצב אדיר.

חנן דגן: אנחנו רואים שאותם עובדים שהתחסנו, וזה אבסורד מאוד מאוד גדול, לא יכולים לקבל את השכר ואת הפיצוי שלהם מביטוח לאומי, אבל הלקוחות שהם כל הילדים, אינם ולא קיימים.

חנן דגן: אנחנו רואים עובדים שירוצו לקבוצות אחרות, לגנים אחרים, כשאנחנו יודעים שיש היום הידבקות גם בקרב אלה שחוסנו בפעם השנייה, ופה אנחנו עלולים להפעיל גלגל שאנחנו לא רוצים להפעיל.

חנן דגן: גם כשהעלינו את זה בוועדת הכספים, דחו את ההתייחסות לזה ואותו מגזר של הגנים הפרטיים עד גיל שלוש עומד חסרי אונים וללא התייחסות.

חנן דגן: אנחנו צריכים לראות איך מתכננים הלאה.

חנן דגן: אני שומע פה על בדיקות סרולוגיות, האם מישהו חשב לכלול בזה את הגנים הפרטיים ואת הילדים הקטנים?

חנן דגן: אני שומע על 1,600,000 ילדים.

חנן דגן: סליחה, יש פה מעל לשני מיליון ילדים, כאילו אנחנו לא קיימים.

חנן דגן: אני רואה את ההתנהלות הזאת חוזרת על עצמה באופן קבוע.

חנן דגן: אנחנו צריכים לראות איך אנחנו מעודדים את הצוותים החינוכיים עכשיו להתחסן פעם שלישית, איך אנחנו יוצרים להם קדימות, איך אנחנו מונעים את אותה הפצה בקרב ילדים שנמצאים אחד עם השני.

חנן דגן: בגיל הזה הצוותים עצמם נמצאים בחשיפה הרבה יותר גדולה מכל גיל אחר.

חנן דגן: בגיל הזה הילדים נמצאים בחשיפה יותר מכל גיל אחר, כי ילד בא ונושך או מכניס לפה צעצוע של ילד אחר, וכמובן אי אפשר למנוע את זה.

חנן דגן: אני רוצה לסיים בדבר קטן.

חנן דגן: רוצים לעשות בדיקות מהירות.

חנן דגן: צריך לחשוב מי יממן את אותם סטיקים של בדיקות מהירות?

חנן דגן: אל תתעלמו מאתנו יותר.

חנן דגן: אנחנו רוצים לשתף אתכם פעולה, אנחנו נסייע עם כולם, אנחנו נסייע, פשוט אל תשכחו אותנו יותר.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: הדובר הבא ערן דורון, ראש המועצה האזורית רמת הנגב.

ערן דורון: היא במקרה גם הכי גדולה בארץ.

שרן השכל: ואתה יו"ר ועדת החינוך של מרכז השלטון המקומי?

ערן דורון: האזורי, אנחנו במועצות האזוריות – יש מקומי, יש אזורי.

שרן השכל: יש לך שלוש דקות, בבקשה.

ערן דורון: מרכז השלטון האזורי מייצג 54 מועצות אזוריות.

ערן דורון: רמת הנגב, שאני עומד בראשותה, היא במקרה המועצה האזורית עם השטח הכי גדול במדינת ישראל, אבל זה לא קשור לעניין עצמו.

ערן דורון: בפרספקטיבה שלנו של השנה וחצי האחרונות, משרד החינוך ומשרד הבריאות עשו כברת דרך אדירה בהבנה של החשיבות של הרשויות המקומיות.

ערן דורון: אני חושב שצריך דווקא מתוך האי בהירות – ואת חיפשת את הוודאות, ואני מבין את זה, כי גם אנחנו רוצים ודאות – להבין שהמפתח להצלחה בכל האירוע הזה הוא לתת לכל רשות ורשות, וכמובן לבתי הספר, גמישות ניהולית בפתרונות.

שרן השכל: אתם מרוצים מהמתווה?

ערן דורון: אנחנו חושבים שמשרד החינוך ומשרד הבריאות, שבהתחלה לא ספרו אותנו, צריך להגיד את זה ביושר, עכשיו בעבודה שמבוססת על הלקחים ועל ההבנה שאנחנו הפתרון ולא הבעיה, אנחנו באמת הפתרון לכל הדבר הזה.

ערן דורון: אני שמח לראות שגם משרד החינוך ומשרד הבריאות התקרבו קצת, וזה דבר טוב.

ערן דורון: אבל באמת המפתח הוא הגמישות הניהולית.

ערן דורון: אין פתרון אחד שהוא טוב למטולה, לאילת ולכל מה שבאמצע, אין דבר כזה.

ערן דורון: בסוף זה כן הפתרון של המתנ"ס המקומי, של הכיסאות שלוקחים החוצה – כן, הדברים האלה.

ערן דורון: אגב, אני אגיד סוד כמוס, אל תספרו אותו, גם במצב רגיל יש פערים לימודיים, גם רגשיים וגם לימודיים במצב רגיל, קל וחומר בקורונה.

ערן דורון: אני חושב שלפחות בממשק שלנו מול המחוזות השונות, ואני שומע את זה מכלל ראשי המועצות האזוריות ואני יכול להעיד ממחוז דרום, יש מוכנות גדולה של משרד החינוך לתת לנו ארגז כלים, מיטבי ככל שהוא יכול, להתמודד עם האירוע הזה.

ערן דורון: עוד פעם, אנחנו אף פעם לא נקבל הכול.

ערן דורון: לא כל כך הבנתי את הטרוניה של מנהל איגוד מנהלי בתי הספר, מאחר שאני יודע שבבתי הספר שלי קיבלו פחות או יותר את כל מה שרצינו וביקשנו, כולל המחשבים.

ערן דורון: לכן אני מפציר במשרד החינוך להמשיך במגמה של אוטונומיה ניהולית – זאת רוח השרה, ואני חושב שהיא נכונה מאוד – גם לרשות וגם לבתי הספר.

ערן דורון: את צודקת, גברתי היושבת ראש, שיש בתי ספר שכנראה זה לא יעבוד, אבל מה לעשות, גם בתנאים רגילים לא תמיד הכול עובד ב-100%, אבל כן 90% ואולי אפילו יותר מזה, יתנו מענים מצוינים.

ערן דורון: חשוב להזכיר שזה לא נגמר רק בבית הספר, יש חינוך בלתי פורמלי, יש חוגים, יש תנועות נוער.

ערן דורון: חלק גדול מהאירועים שאנחנו עשינו, כולל עכשיו בקיץ הזה הם בכלל בבלתי פורמלי.

ערן דורון: אנחנו יודעים שהקיץ היא תקופה מועדת לפורענות בכל ההיבטים, שבכלל לא קשורים לקורונה, אבל בוודאי שזה מתחבר לקורונה.

ערן דורון: לכן הבלתי פורמלי הם חלק אינטגרלי ממציאת הפתרונות, כשכל רשות תדע לנהל את זה בצורה מידתית או מודולרית לפי הרצון שלה.

ערן דורון: לכן אני חושב שאנחנו צריכים לוודא, וכמובן הוועדה, שמאפשרים את הגמישות הניהולית הזאת.

ערן דורון: תודה.

יוסף טייב: עבדנו עם המועצה שלכם, 4.3 מיליון דונם, 37,000 אוכלוסייה, עם מספר סטודנטים הכי נמוך בכיתה, 24 תלמידים בכיתה, ולכן כל מי שעולה לדיון, חייב להבין שיש דיפרנציאציה כפי שדיברנו עליה.

יוסף טייב: מה שאתה מדבר עליו קשור לכך שבהשכלה החרדית, באוכלוסייה הכי קטנה בבני ברק יש פי שבעה ממה שיש לך.

ערן דורון: אתה רק מחזק את מה שאמרתי.

יוסף טייב: אני לא אמרתי שאני לא מחזק.

שרן השכל: הוא אומר שאין כמו הרשות המקומית, שמכירה את האתגרים ואת התושבים.

יוסף טייב: זאת לא רשות מקומית, זאת כמעט רשות ארצית עם השטחים שלהם.

ערן דורון: אגב, אתם מוזמנים לבוא לגור בנגב, אנחנו בעד...

אינה זלצמן: נכון, נכון.

שרן השכל: תודה רבה לך.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: אני רוצה לעבור לדוברת הבאה בזום, אביטל בן שלמה מקהלת, הגשתם גם נייר עמדה ומתווה.

שרן השכל: לרשותך שלוש דקות להצגת המתווה ונייר העמדה שהגשתם.

אביטל בן שלמה: המתווה שהגשנו הועבר כבר למשרד החינוך גם בשנה שעברה, עשינו בו התאמות לקראת שנה הבאה.

אביטל בן שלמה: הרעיון הוא למזער למינימום את הסיכויים להגיע למצב של צמצום כיתות, של פיצול כיתות, של קפסולות מה שנקרא, בגלל שההשלכות של הסיטואציה הזאת הן מאוד כבדות.

אביטל בן שלמה: ברגע שמצמצמים כיתות, נדרשים הרבה יותר חללי לימוד, הרבה יותר כוח אדם, מן הסתם הרבה יותר משאבים.

אביטל בן שלמה: המשאבים האלה לא קיימים, ולכן כפתרון משלים עוברים ללמידה מרחוק.

אביטל בן שלמה: ברשויות חלשות יותר ובבתי ספר חלשים יותר, הפתרון המשלים הזה תופס נפח גדול יותר, וכולנו פה מכירים ויודעים את הנזקים שכרוכים במעבר הזה ללמידה מרחוק.

אביטל בן שלמה: לכן הצענו לשים דגש על עיקרון של הרמטיות.

אביטל בן שלמה: דובר פה על הנושא של צמצום מגעים.

אביטל בן שלמה: צמצום מגעים כמובן נוצר בעקבות צמצום כיתות, אבל אם ניקח את כיתות האם ונשים את הדגש על ההרמטיות, על מניעת חפיפה, מניעת מפגשים בין תלמידים מקפסולה אחת, מכיתה אחת, לתלמידים מכיתה אחרת, וגם ברמת הצוות – במתווה המקורי דיברנו ממש על מניעה של מפגשים בין מורים מכיתות שונות, זה בסימן שאלה כרגע לגבי מורים מחוסנים, כי יש נתונים שמראים שגם מורים מחוסנים, במיוחד אם חלף הרבה זמן מהחיסון, גם הם יכולים להעביר את הקורונה, ולכן זה כמובן נתון עוד לשיקול דעת של משרד הבריאות, אבל אם משרד הבריאות ישים את הדגש מבחינת המתווה של המשרד והדרישות של המשרד על הרמטיות, כי זה מה שמאפיין את מערכת החינוך – אם אנחנו מדברים על המשק, על אירועים, על חנויות, על מקומות אחרים, ברגע שנכנסים למצב של תחלואה גוברת ורוחבית בכל המדינה, ישר יוצאים מתווים של המשרד ודרישות מחמירות ומורידים את מספר האנשים שיכולים להיות יחד בחלל סגור.

אביטל בן שלמה: אותו דבר עושים במערכת החינוך, אבל החולשה של מערכת החינוך והסיבה שהיא מביאה לכל כך הרבה בידודים ולהתפשטות מהירה יותר של התחלואה היא המפגשים בין קבוצות.

אביטל בן שלמה: יש מאות תלמידים בבית ספר, יש עשרות מורים בבית ספר, וגם אם הכיתות קטנות, אם הם נפגשים בהסעות, אם הם נפגשים בהפסקות, אם המורים נפגשים בחדרי המורים, מה הועלנו בזה שצמצמנו את הכיתות?

אביטל בן שלמה: המחיר הוא נורא יקר, גם המחיר הכספי, ונגרר ממנו המחיר הרגשי והנפשי של הילדים שנאלצים להישאר בבית, והמחיר שהמשק משלם כשההורים צריכים להישאר עם הילדים בבית, זה הוא מחיר נורא כבד והתועלת היא מאוד נמוכה.

אביטל בן שלמה: כשאנחנו מצמצמים כיתות, אנחנו נסמכים מאוד על משמעת של הילדים, כי אם אנחנו מגיעים למצב של כיתה עם 20 תלמידים במקום 40 תלמידים, אבל הילדים האלה לא שומרים, לא על מרחק פיסי ולא על מסיכות כמו שאנחנו רואים, ובהפסקות הם משחקים יחד וגם בזמן השיעור נצמדים אחד לשני, הצפיפות נשארת בפועל אותה צפיפות, למרות הורדת מספר התלמידים בכיתה.

אביטל בן שלמה: לכן אנחנו מציעים שהדגש יעבור לנושא של הרמטיות כמה שיותר מוחלטת, ולאפשר לפחות למנהלים לבחור לשים דגש על נושא ההרמטיות על חשבון צמצום כיתות.

אביטל בן שלמה: במקומות שבהם יכולים גם וגם, נהדר.

אביטל בן שלמה: אם אפשר גם לצמצם כיתות, גם להוריד את הצפיפות וגם לשמור על הרמטיות, מצוין.

אביטל בן שלמה: אבל בתי ספר אחרים שאין להם המשאבים לכך, אם יאפשרו להם במקום זה לשמור על הרמטיות גבוהה מאוד, כיתת אם שלא נפגשת עם ילדים מכיתות אחרות, מורים שמוצמדים לאותה כיתת אם ונמנעים ממפגש עם מורים אחרים, יכולה להיות גם תחלופה משבוע לשבוע, זאת אומרת: מורה מקצועי שבשבוע מסוים מוצמד לכיתה אחרת, ובשבוע אחר כך מוצמד לקבוצה שונה, יכול בשבוע אחד ללמד את אלה מרחוק, בשבוע ללמד תלמידים אחרים מרחוק, אבל כן להגיע לכל התלמידים.

אביטל בן שלמה: בצורה כזאת גם נוכל לשמור על למידה רציפה מסודרת, למידה מרחוק ולתת את המענה המיטבי לילדים.

אביטל בן שלמה: אני רוצה להוסיף לזה את נושא הגמישות בשטח - גמישות לרשויות, גמישות למנהלים – שהוא קריטי, ואני שמחה לראות שנותנים לזה את המשקל הנכון.

אביטל בן שלמה: לזה צריך להוסיף משאבים גמישים.

אביטל בן שלמה: דיברו פה על חוסר במשאבים.

אביטל בן שלמה: יש דברים שאין ספק שצריך להוסיף להם תקציבים.

אביטל בן שלמה: חלק גדול מהבעיה יוכל להיפתר, אם יאפשרו המרת תקציבים, לדוגמה בשנה שעברה מעט מאוד תלמידים קיבלו שעות טיפוח.

אביטל בן שלמה: לא ברור למה לא המירו אותן לשקלים גמישים, במיוחד כשזה סעיף דיפרנציאלי, בתי ספר חלשים מקבלים הרבה יותר שעות טיפוח מאשר בתי ספר חזקים.

אביטל בן שלמה: תאפשרו את אותו סעיף, את אותו תקציב, תמירו לשקלים גמישים ותנו למנהל להשתמש בתקציב הזה לפי הבנתו.

אביטל בן שלמה: יש יום חינוך ארוך, שזה תקציב אדיר, זה סעיף של מעל מיליארד שקלים.

אביטל בן שלמה: אין בתי ספר שקיבלו חינוך ארוך בשנה הקודמת, וגם עכשיו מנהלים לא יודעים אם יהיה או לא יהיה יום חינוך ארוך בבתי הספר.

אביטל בן שלמה: למה לא לאפשר המרה של אותו סעיף לשקלים גמישים?

אביטל בן שלמה: כבר פתרתם את הבעיה בהמון בתי ספר, העברתם להם סל מאוד גדול של גמישות תקציבית.

אביטל בן שלמה: יש פרויקטים, יש קולות קוראים, יש תכניות שהן לא ישימות במציאות הזאת, ורצוי להמיר אותם לשקלים גמישים.

שרן השכל: אביטל, תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: אני גם אתייחס לדברים בדברי הסיכום, ואני אשמח גם לקבל תשובות.

שרן השכל: דיאנה בארון מאלו"ט אתנו?

שרן השכל: אם לא, אנחנו נעבור לרויטל – את הגעת לוועדה, רצית לומר כמה מילים.

שרן השכל: בבקשה, שתי דקות לרשותך.

רויטל לן כהן: אני מבינה שבפועל איחדתם את נושא הדיון לקורונה ולחלקים הרפואיים, אבל בהגדרה שלו מדובר על דיון במתווה פתיחת שנת הלימודים, ולכן אני רוצה להתייחס לאוכלוסייה, שגם בלי הקורונה לא מצליחה לקבל את התמיכות שהיא זקוקה להן.

רויטל לן כהן: אני מדברת על אוכלוסיית התלמידים עם המוגבלויות, תלמידים זכאי שירותי חינוך מיוחדים, התלמידים שמבקשים שירותי חינוך מיוחדים.

רויטל לן כהן: אנחנו חודש לפני פתיחת שנת הלימודים, וכבר היום אנחנו יכולים להגיד, שבפתיחת שנת הלימודים יהיו מאות תלמידים, שלא יתחילו את שנת הלימודים, או שלא יוכלו להתחיל את שנת הלימודים, כי יש להם זכאות, אבל אין להם את המשאבים בפועל.

רויטל לן כהן: במה דברים אמורים?

רויטל לן כהן: דבר ראשון אנחנו מדברים על תלמידים שמסיבות שונות ביקשו ועדות במועדים חריגים.

רויטל לן כהן: להורים של התלמידים האלה בכלל לא חזרו, ולא נתנו תשובות האם הוועדה מאושרת, לא מאושרת, אפשר לקבל, אי אפשר לקבל, בין אם הסיבה בגינה הם ביקשו את הוועדה מוכרת על פי החריגים בחוק, ובין אם לא.

רויטל לן כהן: הם בעצם תלויים באוויר.

רויטל לן כהן: אני יודעת על מספר תלת ספרתי של הורים שמחכים שיחזרו אליהם ואף אחד לא חזר אליהם.

רויטל לן כהן: קבוצה אחרת של תלמידים אלה תלמידים שכן נמצאים כבר בתהליך של ועדות, בין אם עברו ועדות זכאות ואפיון ונמצאים בדרך להשגה, ובין אם עדיין לא התחילו אפילו את תהליך ועדות הזכאות והאפיון, אבל יש להם תאריכים ומועדים.

רויטל לן כהן: גם לגבי התלמידים האלה יש כרגע בעיות, כי הוועדות לא הסתיימו ככל הנראה עד האחד באוגוסט, וגם אם יסתיימו עד האחד באוגוסט, חלוקת המשאבים – בין אם האנושיים ובין אם הכלכליים – לא תגיע בזמן, זאת אומרת שהם לא יוכלו להתחיל את שנת הלימודים.

רויטל לן כהן: בנוסף לאלה, יש תלמידים שכבר עברו חלק מהוועדות וניתנו להם תשובות שבספק אם הן תשובות נכונות, כמו: יש מקסימום שבו ניתן לתת משאבים, למרות שמשרד החינוך הצהיר בבית המשפט שזה לא מדויק.

שרן השכל: הדיון הזה לא מתמקד בנושא הזה.

שרן השכל: אנחנו כן נקיים דיון, קודם כל על מתווה פתיחת שנת הלימודים, וספציפית בעניין החינוך המיוחד יתקיים דיון שיוקדש ספציפית לנושאים האלה.

שרן השכל: אני כבר אומרת לך, שהבנתי שיש בעיות לא פשוטות בעניין הוועדות האלה.

שרן השכל: אני לא אפחד גם לפתוח את העניין לדיון מאוד מאוד נרחב, את החקיקה ואת כל עניין הוועדות, אם אנחנו לא נקבל תשובות ראויות.

שרן השכל: אני צריכה לסיים - - -

רויטל לן כהן: אומר משפט אחד שמתקשר גם לנושא הקורונה.

רויטל לן כהן: משרד החינוך הזכיר פה שהוא רוצה לתת משאבים של יועצות ושל פסיכולוגים.

רויטל לן כהן: אין מספיק פסיכולוגים בוועדות כדי לעזור לתלמידים, שמתוקף סל השירותים שלהם הם מחויבים לקבל עזרה.

רויטל לן כהן: אני לא יודעת איזה משאבי כוח אדם אפשר לתת כדי לטפל בתלמידים שבעקבות הקורונה זקוקים לעזרה, אם אין לכם אפילו את כוח האדם לטפל באנשים שמגיע להם מכוח החוק לקבל שירות על ידי האנשים האלה.

רויטל לן כהן: הסיבה שאנחנו כל שנה מגיעים לשוקת שבורה היא שהנושא נדחק לקצה החופש הגדול.

רויטל לן כהן: האחד בספט

רויטל לן כהן: מבר מגיע תמיד אחרי ה-31 באוגוסט.

רויטל לן כהן: אני אומרת כבר היום, חודש לפני, שיש ילדים שלא יכולים להתחיל את שנת הלימודים.

רויטל לן כהן: ככל שהדיון הזה יידחה, יותר ויותר ילדים לא יוכלו לפתוח את שנת הלימודים.

שרן השכל: אני צריכים לסיים, אז אני רוצה לסכם את הדברים.

שרן השכל: אנחנו נקיים דיון שמוגדר כפתיחת שנת הלימודים.

שרן השכל: הוא יימתח כנראה לאורך יום שלם על מספר נושאים.

שרן השכל: במהלך אותו יום נכניס עוד פעם דיון על עניין הבריאות לקראת פתיחת שנת הלימודים, משום שאני לא חושבת שקיבלנו תשובות מספקות.

שרן השכל: אני מבינה שיש לכם עוד שבוע על מנת להביא מתווה יותר ברור עם הנחיות למנהלים, עם תקציבים.

שרן השכל: אלה הדברים שאותם אנחנו נבקש לדיון הבא.

שרן השכל: אני אסכם.

שרן השכל: קודם כל, אני רוצה שיתקיים פה דיון פתוח גם עם הרשויות המקומיות והשלטון המקומי, משום שהמון אחריות של המתווה הולכת ליפול על הכתפיים שלהם.

שרן השכל: אנחנו רואים זאת בחיוב, משום שהם אלה שנמצאים בשטח ויודעים לנהל את זה.

שרן השכל: הם גם הוכיחו את עצמם, אבל חייב להתקיים דיון פתוח, אם הרבה מהאחריות והסמכות הולכת ליפול עליהם.

שרן השכל: בנוסף לזה, אנחנו נשאל ספציפית לגבי רשויות חלשות יותר, שאין להן יכולות.

שרן השכל: במשברים האחרונים חלק, אמנם קטן – היו רשויות מקומיות שניהלו את זה למופת, הרבה יותר טוב מהמתווים שהונחתו עליהן מלמעלה – אבל היו רשויות מקומיות שכשלו כישלון חרוץ בניהול מצב הקורונה בעיר שלהן.

שרן השכל: איך אתם נותנים כלים לרשות מקומית, שלא יודעת לנהל את זה כמו שצריך?

שרן השכל: מישהו ממשרד הבריאות או ממשרד החינוך נכנס למשל"ט עירוני או אזורי על מנת לנהל את זה, כי הם לא מצליחים להשתלט על העניין?

שרן השכל: אנחנו נשאל את השאלות האלה ונרצה תשובות.

שרן השכל: לעניין התקציבים והתקנים שצריכים להעביר לרשויות המקומיות ולמנהלים, תנו לנו מספרים, תנו לנו כמויות.

שרן השכל: אני רוצה לדעת את החלוקה לפי אזורים, לפי רשויות, לאן הדברים האלה מגיעים?

שרן השכל: כשאתם מציגים את המתווה, אני מבקשת לעשות הפרדה ברורה – נאמר לכם שהגיל הרך הוא משהו אחר לחלוטין, מה המתווה לגיל הרך?

שרן השכל: אני יודעת שעד עכשיו הורגלתם שזה בוועדת הכלכלה, משום שזה היה קשור למשרד הכלכלה.

שרן השכל: זה עובר אלינו למשרד החינוך.

שרן השכל: ד"ר יפעת שאשא ביטון דרשה את זה בהסכמים הקואליציוניים, שסוף כל סוף זה יעבור למשרד החינוך.

שרן השכל: זה כל כך חשוב, אז אני מבקשת להביא את זה לוועדה כדי להבין מה הולך להיות המתווה שלהם.

שרן השכל: מה יהיה בגני הילדים?

שרן השכל: מה יהיה בבתי הספר היסודיים?

שרן השכל: ברור שבתי הספר היסודיים שונים לחלוטין מהחטיבות ומהתיכונים, ששם היו מחוסנים, או לא היו מחוסנים.

שרן השכל: מה יהיה עם מתווה הבדיקות?

שרן השכל: אלה תשובות שאני רוצה שתביאו עם פרקטיקה בשטח, כדי שנבין איך זה הולך לעבוד.

שרן השכל: כמו שנאמר לפני כן לגבי התקציבים – באמת גמישות למנהלים מבחינה תקציבית.

שרן השכל: האם ניתן להעביר תקציבים של יום לימודים ארוך, של שעות הטיפוח, שלא השתמשו בהם בשנה וחצי האחרונות?

שרן השכל: אם יש שם תקציבים מאוד מאוד גדולים, למה לא להעביר אותם על מנת לסייע בתקופת הקורונה?

שרן השכל: נשמח לקבל עדכון בעניין החיסונים בבתי הספר.

שרן השכל: מה קורה בעניין בגרויות חורף וקיץ, כמו שעלה על ידי ועד ההורים?

שרן השכל: אמרתי שאנחנו רוצים את החלוקה הזו, מתווים שונים בין בתי ספר, כדי להבין מה היו ההנחיות בכל בית ספר ובית ספר.

שרן השכל: מה עם מתווה הרמטיות?

שרן השכל: בערים גדולות שבהן אין שטחים, האם ניתן להשתמש במודל ההרמטיות כדי לצמצם את החשיפה, כולל בחדרי מורים, כולל בתוך הכיתות?

שרן השכל: איך אנחנו נערכים לכך?

שרן השכל: מתווה למידה מרחוק, דיברתם על אמצעים טכנולוגיים, איך הדבר הזה הולך לעבוד?

שרן השכל: אני לא מרגישה שקיבלנו תשובות מספקות איך הדבר הזה עובד, האם הכיתה לומדת ותוך כדי יש זום לאלה שנמצאים בבידוד?

שרן השכל: האם מעבירים את כל הכיתה לזום?

שרן השכל: איך משתמשים באמצעים האלה, כולל חלוקת המשאבים, מחשבים, לתלמידים ולמי שאין את האמצעים?

שרן השכל: גם לזה אני אבקש תשובות.

שרן השכל: חשוב לנו גם לקבל תשובות לגבי מורים, סייעות, אחוזי מתחסנים, כמה עברו השתלמויות ומה החשיפה שלהם לתלמידים.

שרן השכל: אני רוצה להוסיף איזשהו דגל אדום או דגל שחור כהערת אזהרה למשרד החינוך ובעיקר למשרד הבריאות.

שרן השכל: לפני שבוע וחצי ביקשתי גם לדון בקבינט הקורונה בווריאנט חדש שסומן על ידי ארגון הבריאות העולמי, שנקרא הווריאנט למדא.

שרן השכל: לי נאמר שכרגע לא ידוע על העניין ולא כל כך מודעים לו, אבל אני מרימה פה דגל אדום, כי כל הדבר הזה יכול להיזרק לאשפה, אם ניכנס למשבר בריאותי נוסף.

שרן השכל: ממחקרים ראשוניים שהגיעו על הווריאנט הזה שאמור להגיע מדרום אמריקה, ושם קיבלו בעיקר את החיסונים הסיניים, הווריאנט הזה עמיד לחיסון.

שרן השכל: הוא נפוץ בעיקר במדינות דרום אמריקה, וגם אצל מחוסנים עובר ומופץ בכמות הרבה יותר נרחבת.

שרן השכל: הייתי רוצה לקבל תשובות לגבי זה ברמה הארצית.

שרן השכל: הפניתי מכתב רשמי לשר הבריאות ולראש הממשלה, כי לדעתי צריך לסמן את המדינות שבהן יש את הווריאנט הזה, בטח אם אין מספיק מחקר כרגע.

שרן השכל: אם נכנס לפה וריאנט שעמיד בפני חיסון, אנחנו נחזור אחורה שנה וחצי.

שרן השכל: אני לא מדברת רק על משרד החינוך ועל מערכת החינוך, אלא בכלל על מערכת הבריאות הישראלית.

שרן השכל: אני מבקשת להציב פה דגל שחור כדי לבוא עם תשובות לווריאנטים שאולי יגיעו במצבי חירום, ולדעת איך אנחנו נערכים למגיפה נוספת ולמצבי חירום נוספים, שעליהם אפילו לא הספקנו לדבר.

שרן השכל: אם יש איזושהי הערה בעניינים האלה למשרד הבריאות, כמובן שאשמח לשמוע.

אפרת אפללו: לפי מה שאני יודעת, מרצפים את כל הבדיקות החיוביות של החוזרים מחוץ לארץ, וכל הזמן אנחנו ערניים ועושים מעקבים ויודעים מה קורה בעולם.

אפרת אפללו: אני לא מספיק יודעת להגיד לך ספציפית לגבי זה, באיזה מדינות וכו', נבדוק.

סימון דוידסון: עכשיו חזרתי משדה התעופה, כי נסעתי לקבל את המשלחת האולימפית.

סימון דוידסון: יצאו משם המונים למוניות ולתחבורה שנוסעת בנמל תעופה, לאן שהם רוצים ואף אחד לא עצר אותם.

סימון דוידסון: נכון שהם עשו בדיקה, אבל תוך כדי הנסיעה הזאת ועד שיקבלו את התוצאות של הבדיקה, הכול יכול לקרות.

סימון דוידסון: עמדתי שם, פתחתי עיניים ולא האמנתי למה שאני רואה, המונים.

שרן השכל: בייחוד אם יש וריאנט, שאין עליו מספיק מחקר והוא עלול להיות עמיד בפני חיסון, אתם חייבים לסמן בדגל שחור את המדינות האלה ולעצור את הנסיעות הלוך ושוב מנתב"ג למדינות שיש בהן מעל ל-45% מהווריאנט הזה.

סימון דוידסון: הטיסות הגיעו מאיסטנבול, כשמכל העולם מגיעים לאיסטנבול ומשם לישראל.

סימון דוידסון: זה הטרנספר הכי גדול שיש היום באירופה, פחד.

שרן השכל: זה אמנם עניין כללי של משרד הבריאות, אבל אני מבקשת שתדונו בזה כמובן בקבינט הקורונה ותתנו גם לשרים ולחברי הקבינט תשובות בעניין הזה, וספציפית אני מבקשת שתחזרו עם מתווה חירום, אם באמת תהיה התפרצות פה במדינת ישראל.

יוסף טייב: את שאלת שאלות ענקיות.

יוסף טייב: מבחינה מתודולוגית, כמי שעוסק במדיניות ציבורית עשרות שנים, ראינו פה את הדיפרנציאציה לא רק בנושאים, אלא גם בין המגיבים.

יוסף טייב: יש פה נושא שהוא כמו ספינה עצומה, הייתי אומר נושאת מטוסים עצומה, וכל פעם אנחנו נוגעים בנושא אחר, יש המון agents שמשחקים בתוך הדבר הזה.

יוסף טייב: אני חושב שראוי שאנחנו נזהה את רצף הדברים שאנחנו באמת רוצים להתמקד בהם, כי אנחנו עלולים לקבל עוד ועוד data על הרבה נושאים, אבל לצערי אנחנו לא ממקדים את הדחיפות של כל דבר ודבר.

יוסף טייב: אני למשל העליתי נושא של 1,600,000 בדיקות סרולוגיות, שאני חושב שהוא דבר מגוחך, כי זה דבר שאין לו שום סיכוי.

שרן השכל: בעניין הזה ספציפית אני כן מסכימה עם מנכ"ל משרד הבריאות.

יוסף טייב: אין פה מיפוי של הנושאים ברמת האקוטיות, מה יותר אקוטי.

שרן השכל: אם עושים את זה במקביל, זה לא צריך להוות איזושהי - - -

יוסף טייב: אבל זה בלתי אפשרי במקביל, גם מתודולוגית.

יוסף טייב: ראינו שמי שמטפל זה הכוחות המקומיים, שיש להם היכולת להשתלט, והגופים הגדולים צריכים לתת הנחיות רחבות.

יוסף טייב: ככה זה התחיל בממשלת ישראל, ואני מאוד שמחתי על מדיניותה בנושא גיל 60 פלוס, קיבלנו מדיניות.

יוסף טייב: אני חושב שהוועדה יכולה לתת מפה של 10 או שבעה נושאים ברמת אקוטיות שונה, עם הדיפרנציאציה שדיברנו עליה מקודם, ואז נוכל להשתלט על הדיון שלנו; מעבר לזה שכל פעם נשמע מומחה או מומחית אחרת, שבהחלט ראויים להישמע, אבל הם לא נותנים לנו תמונה טובה יותר.

שרן השכל: אני אחזור על הדברים.

שרן השכל: אם הדברים נעשים במקביל, אני חושבת שזה מבורך, אני לא חושבת שזה פוגע אחד בשני.

שרן השכל: חברים, המתווה שהוצג לנו היום הוא לא ממש מתווה, הוא לא באמת מתווה.

שרן השכל: אני מבקשת שלישיבה הבאה - - -

אפרת אפללו: למה את אומרת את זה?

אפרת אפללו: עבדנו על זה קשה.

אפרת אפללו: זה לא מצגת, אבל אני חושבת שהגדרתי - - -

שרן השכל: יש לכם מסגרת כללית, אבל אין לכם תכנית מה הולך להיות בפועל.

שרן השכל: אני רוצה שהמנהלים יידעו איך לתפעל את זה; אני רוצה שהתלמידים יידעו מה קורה איתם בסיטואציה כזאת או בסיטואציה אחרת; מה קורה בגני הילדים; מה קורה בתיכונים.

שרן השכל: כרגע אנחנו לא יודעים.

שרן השכל: אני מבקשת שמהמסגרת הכללית הזאת תרדו לרזולוציה, לשטח, לפרטים הקטנים, כדי שנוכל מפה לעדכן את ההורים, את המורים, את המנהלים, את הרשויות המקומיות, ממש לעבוד כמו מכונה.

שרן השכל: ככל שאנחנו נבין את ההנחיות, שהן באמת כל כך חשובות, ואת המתווה ואת הדרך שבה זה עובד, ככה בשטח זה יפעל כמו מכונה ונוכל למנוע מחלות, נוכל למנוע בידודים, נוכל לאפשר להורים לצאת לעבוד ונוכל למנוע את ההפסקה הזאת בשגרה.

שרן השכל: אני מבקשת במפגש הבא שלנו לרדת לפרטים.

שרן השכל: תנו לנו את הפרטים הקטנים שצריכים להיות בשטח, מה שצריך להיות בשטח.

שרן השכל: תודה רבה לכם, הישיבה נעולה.