ועדת הכספים, כנסת 24, פרוטוקול מספר 73, 2021-08-09 10:00

אלכס קושניר: בוקר טוב לכולם.

אלכס קושניר: אני רוצה לפתוח את ישיבת הוועדה.

אלכס קושניר: היום יום שני, א' באלול התשפ"א, 9 באוגוסט 2021.

אלכס קושניר: הסעיף הראשון על סדר היום הוא הצעת חוק ליישוב תחת איום מיידי (הוראת שעה), התשפ"א-2021, פ/239/24.

אלכס קושניר: קודם כול אני רוצה לברך את ראש עיריית אשקלון, תומר גלאם, שמכבד אותנו בנוכחותו.

אלכס קושניר: אגיד כמה מילים על ההצעה הזאת, נעבור להצעות לסדר ואחר כך ניתן כמובן גם לראש העירייה לדבר.

אלכס קושניר: הצעת החוק הזו נועדה לעשות צדק עם עשרות אלפי תושבי אשקלון והסביבה, שבמשך יותר מעשור נמצאים תחת אש, נמצאים תחת איום מיידי.

אלכס קושניר: איום מיידי זה כאשר אתה חי בכוננות ספיגה והתפתח בך אינסטינקט של בחינת הסביבה וחיפוש מתמיד אחר חלל מוגן כלשהו בסביבה, לא רק בעת סבבי לחימה אלא גם בשגרה.

אלכס קושניר: איום מיידי זה כאשר הילד שלך קופץ ומביט בך בבהלה רק כי שמע רעש של זעקת אמבולנס בחוץ.

אלכס קושניר: איום מיידי זה כאשר אימא שלך, או אימא של ילד אחר, לא מספיקה לרדת ארבע קומות למטה ולרוץ עוד 100 מטרים למקלט הקרוב עם הילדים שלה.

אלכס קושניר: איום מיידי זה כאשר קשיש מוותר מראש על הניסיון להגיע למקלט ופשוט נשאר חסר אונים בבית בזמן מתקפת רקטות תורנית.

אלכס קושניר: תושבי אשקלון והסביבה נשארו מופקרים לאורך שנים רבות מאוד.

אלכס קושניר: בזמן שאחיהם בעוטף עזה ובשדרות זכו למיגון, לאזור עדיפות א' ולהטבות המס – ושלא תבינו אותי לא נכון, הם זכו בצדק רב – תושבי אשקלון והסביבה נשארו ללא מענה, ללא הטבות מס, ללא אזור עדיפות א' מלא וגם ללא מיגון.

אלכס קושניר: יותר מ-10,000 יחידות דיור ועשרות מוסדות חינוך ומוסדות ציבור פשוט חשופים לירי רקטי ולתושבים יש רק 30 שניות כדי למצוא מחסה, שפעמים רבות אינו נמצא בסביבה.

אלכס קושניר: זה משפיע על הבריאות הנפשית של ילדינו, זה משפיע על החוסן והחוזק הנפשי של ההורים, זה משפיע על העסקים שנאלצים לנהל שגרת חירום בלתי נגמרת ונפגעים כלכלית לאורך שנים.

אלכס קושניר: חברים, 30 שניות התרעה זה בהחלט איום מיידי, ולכן התושבים המדהימים של אשקלון והסביבה זכאים גם למיגון וגם להטבות כלכליות בזכות הסבל שלהם והגבורה שלהם.

אלכס קושניר: אני מודע לציפייה של תושבי הערים הנוספות אשר סופגות אש בשנים האחרונות ולא נמצאות בטווח הזמן של 30 שניות.

אלכס קושניר: גם לערים האלה חייב להימצא פתרון, ואני אהיה כאן כדי לעמוד על זכותן, אך כעת אני מבקש מכולם לגלות הבנה וסולידריות.

אלכס קושניר: הרי כולם יודעים שאשקלון סופגת אש יותר מכל מקום אחר מחוץ לעוטף, לא רק בסבבי הלחימה אלא גם בזמן הטפטופים.

אלכס קושניר: נתחיל היום את הכנת הצעת החוק לקריאה הראשונה במליאה.

אלכס קושניר: אני מודע למורכבות ולקושי שקיים בהצעה הזאת אך אני פונה לאנשי המקצוע שנמצאים כאן:

אלכס קושניר: תגלו הבנה וחמלה לאזרחים ולאזרחיות שחיים בתנאים בלתי נסבלים של איום מתמיד על חייהם ופגיעה בלתי פוסקת בשגרת החיים שלהם.

אלכס קושניר: תגידו לנו איך כן ואל תגידו לנו איך לא.

אלכס קושניר: אני רוצה לעבור להצעות לסדר.

אלכס קושניר: חברים, בבקשה.

אלכס קושניר: ולדימיר בליאק, בבקשה.

ולדימיר בליאק: בוקר טוב, אדוני היושב-ראש, בוקר טוב לכולם.

ולדימיר בליאק: אני חושב שכולנו בסוף השבוע קיבלנו מאות פניות מבעלי העסקים הקטנים שקיבלו דרישה מרשות המסים להחזר מענקי הקורונה.

ולדימיר בליאק: חייבים לומר שמדובר במענקים שהתקבלו בניגוד לתקנות, ויחד עם זאת עצם העובדה שהמדינה אפשרה לבעלי העסקים הקטנים לקבל מענקים ביתר מטילה על המדינה אחריות על האירוע הזה.

ולדימיר בליאק: כבר אתמול פניתי למנהל רשות המסים והוא נענה לבקשתי ודחה את מועד ביצוע הסדר התשלומים מ-31 באוגוסט ל-31 באוקטובר.

ולדימיר בליאק: יחד עם זאת, אני מציע שאנחנו בוועדה נקיים דיון בנושא הזה, בנוכחות נציגי משרד האוצר ורשות המסים, כדי לנסות להקל על בעלי עסקים, שגם כך עברו תקופה לא פשוטה.

אלכס קושניר: נקיים דיון, בהחלט.

ולדימיר בליאק: ועוד נושא קטן, אתמול בבוקר סיירתי בדרום תל אביב במפעלים ובחנויות האופנה.

ולדימיר בליאק: הענף נעצר.

ולדימיר בליאק: אנשים תקועים עם מלאים רק בשל הדיבורים על סגר.

ולדימיר בליאק: אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולפנות לכולם, לחברי הכנסת, לשרים, לאנשי תקשורת: בכל פעם שאנחנו מוציאים מהפה את המילה "סגר" אנחנו מפילים עוד עסק בישראל.

ולדימיר בליאק: אז בואו נגלה אחריות, ננסה ככל הניתן להימנע מזה.

ולדימיר בליאק: תודה רבה.

מוסי רז: תודה, אדוני היושב-ראש.

מוסי רז: ראשית, אני מסכים עם כל הדברים שאמרת על אשקלון.

מוסי רז: הייתי שם כמה פעמים בחודשים האחרונים ובהחלט היא ראויה לסיוע.

מוסי רז: אני רוצה להזכיר שהיום מציינים בעולם את יום הילידים הבין-לאומי, וגם אצלנו יש מיעוט ילידי, שחלק ממנו, הבדואים בנגב גם נפגעו בדיוק מאותם טילים שנורו גם על אשקלון ועל ערים אחרות בישראל.

מוסי רז: וגם בתזמון מעניין פורסם בשבוע שעבר דוח מבקר המדינה, שמותח ביקורת חריפה על ההתנהלות הממסדית מול האוכלוסייה הבדואית.

מוסי רז: זה משפיע גם על מה שקוראים פה חוסר משילות, אבל בעיקר על האפליה שיש כלפי האוכלוסייה הזו.

מוסי רז: יש בעיות רבות, לדוגמה היעדר מעקב סטטיסטי של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה; יש בעיה של חוסר בבינוי – זו אוכלוסייה שגדלה בקצב גבוה יותר מן האוכלוסייה היהודית וגם בקצב גבוה יותר מן האוכלוסייה הערבית בישראל, ויש בעיה בבינוי של גני ילדים ושל מקומות אחרים; יש כמובן בעיה של היעדר רישיונות בנייה למגורים – יותר מ-2,500 מבנים נהרסו רק בשנת 2020.

מוסי רז: אני חושב שכדאי שהוועדה תמצא זמן להתייחס לסוגיה הזאת, שהיא סוגיה קריטית, והיא איננה קשורה רק לוועדת הפנים אלא גם לנושאים תקציביים.

נירה שפק: קודם כול, אני מצטרפת אל מה שחברי ולדימיר בליאק דיבר על נושא החזר התשלומים.

נירה שפק: אני מוסיפה לזה, בבקשה לעשות במסגרת הדיון בחינה לפריסה.

נירה שפק: אנחנו שומעים את העצמאים אומרים: הבנו, אבל תפרסו לנו את זה, תזכרו באיזו מציאות אנחנו חיים.

נירה שפק: אי אפשר עכשיו רק לדחות ולהשאיר את הדבר כפי שהוא.

נירה שפק: אני מבקשת לצרף את זה לבקשה של ולדימיר.

נירה שפק: אני רוצה להעלות נושא שקשור לעסקים בעוטף עזה.

נירה שפק: יש מסלול פיצויים בעקבות אירועי הסלמה בעוטף.

נירה שפק: באירוע האחרון יש בעלי עסקים, בהנחיות שלהם וביכולת שלהם להיכנס דרך מסלול מחזורים יש סעיף, שאציין אותו מתוך ילקוט הפרסומים 9440 בעמוד 3373.

נירה שפק: יש שם הנחיה ברורה שבמסלול הזה לגבי ההכנסות של חודש מאי 2021, כתוב בפירוש: "לגבי הניזוק שבשנת 2021 הוא עוסק פטור כהגדרתו בחוק מס ערך מוסף – סכום ההכנסה בחודש מאי 2021 שאושר לעניין זה בידי רואה חשבון או יועץ מס.

נירה שפק: " אני מזכירה לכולם שהם לא חייבים ללכת לרואה חשבון או יועץ מס.

נירה שפק: מה בעצם אמרנו להם?

נירה שפק: סידרנו דבר אחד בבירור: שאנשי המקצוע – ואין לי שום דבר נגדם, יועצי מס ורואי חשבון – יקבלו כבר תשלום על הדבר הזה.

נירה שפק: כשהם עושים אותו הם צריכים לקבל תשלום אבל לא ייתכן שנחייב את מי שלא חייב להסתמך עליהם בשגרה להגיש את זה בחירום, אם זה באחוזים או בסכום מסוים.

נירה שפק: למה אי אפשר לאפשר את אותה הצהרה או את אותה גישה?

נירה שפק: למה ההכשלה הזאת?

נירה שפק: הייתי במעו"ף.

נירה שפק: הרוב אומרים: הבנתי, תודה רבה, מאיפה יש לי כסף גם לזה?

נירה שפק: בואו נוריד את זה.

נירה שפק: למה להכשיל ולמה להכניס את הסעיף הזה, שהוא לא רלוונטי ולא מחויב על ידי עוסק פטור בשגרה?

נירה שפק: זה דבר אחד שאני מבקשת שנבחן אותו.

נירה שפק: אני שמחה על הדיון כאן.

נירה שפק: זה בשורה לא רק לעיר אשקלון.

נירה שפק: היינו שם, סיירנו, אנחנו מכירים את הדברים.

נירה שפק: אני מקווה שכל התוכניות שתומר גלאם הראה לי על הקיר יתקדמו עכשיו בעקבות הדבר הזה.

נירה שפק: אני מבקשת לזמן עוד דיון, אם אנחנו מדברים על עצמאים, על חוק הרפורמה בדיגיטל וחוק הדואר ולראות מה ההשפעה שלו על בתי דפוס, בכלל על כל נושא המפיצים במדינת ישראל, איפה יש מונופול, איפה אין מונופול.

נירה שפק: אני עובדת על זה כבר חודש ואני מגלה פערים שיכולים לגרום לקריסה.

נירה שפק: ניקח כדוגמה את דפוס בארי שמעסיק יותר מ-400 עובדים, כולם תושבי אזור עוטף עזה.

נירה שפק: קיבוץ שלם נסמך על התוצר הזה.

נירה שפק: ההחלטה הזאת, בלי מדרגות, בלי היערכות, בלי השקעה מקבילה גורמת לקריסה של מעסיק מרכזי בעוטף עזה.

נירה שפק: גם לזה אני מבקשת שהוועדה תתייחס.

נירה שפק: תודה רבה.

אוסאמה סעדי: בוקר טוב, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת.

אוסאמה סעדי: היום מציינים בעולם המוסלמי ובעולם הערבי את ראש השנה ההיג'רי, שנת 1443.

אוסאמה סעדי: זו הזדמנות לברך את כל העולם הערבי והמוסלמי בחג שמח וראש שנה טוב.

אוסאמה סעדי: אינשאללה תהיה באמת שנה טובה.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, הייתי בעיר שלי עראבה בבית האבלים של בחור שנרצח לפני כמה ימים, שבוע לפני החתונה שלו, ולפני זה היה רצח של עוד חתן שחיכה לחתונתו בירכא, ואתמול היה עוד רצח של בחור צעיר בלוד.

אוסאמה סעדי: אנחנו מגיעים למספרים זוועתיים, 75 הרוגים מתחילת השנה.

אוסאמה סעדי: הפצע מדמם.

אוסאמה סעדי: כל הזמן מדברים על עוד כסף ועוד כסף.

אוסאמה סעדי: כפי שאמרו לי התושבים בלוד, בלוד יש המון שוטרים, יש תחנה, יש שוטרים סמויים, שב"כ, הכול יש שם, ויש רצח באור יום, ולא תופסים את הרוצחים ואין הרתעה.

אוסאמה סעדי: אם הממשלה לא תשנה דיסקט והמשטרה לא תשנה דיסקט ותקבל החלטה למגר את ארגוני הפשיעה, כפי שעשו בנתניה ובנהריה ובתל אביב, אנחנו נמשיך לספור עוד ועוד ועוד רציחות.

אוסאמה סעדי: זה נושא כאוב מאוד.

אוסאמה סעדי: מספיק לדבר – אנחנו הולכים לבתי אבלים לנחם ואין מילים לדבר עם ההורים.

אוסאמה סעדי: מה נגיד להם?

אוסאמה סעדי: עוד תוכנית משטרה ועוד מיליארדים – זה כבר לא מעניין.

אוסאמה סעדי: אני כמובן מצטרף להצעה של חברי ולדימיר בליאק בעניין הדרישות של רשות המסים.

אוסאמה סעדי: העליתי את זה כבר בעבר ואמרתי: בואו נחכה לסוף שנת 21, יגישו מאזנים, יגישו דוחות.

אוסאמה סעדי: העסקים האלה לא בורחים לשום מקום, תמיד אפשר להגיע איתם להסכם.

אוסאמה סעדי: מי שצריך להחזיר – יחזיר, מי שלא צריך – לא יחזיר.

אוסאמה סעדי: אבל לאן שאתה הולך עסקים אומרים: כבר קיבלנו דרישות, ועוד מדברים על סגר.

אוסאמה סעדי: בעניין הצעת החוק שלך יש לי מה להגיד כאשר ניכנס לגופו של עניין.

אוסאמה סעדי: תודה.

ינון אזולאי: בוקר טוב לכולם.

ינון אזולאי: היום ראש חודש אלול.

ינון אזולאי: קודם כול אני רוצה לברך את כל בני התורה, העולם החרדי שחזר לבית המדרש.

ינון אזולאי: לי אישית יש בנים בישיבות, שניים בישיבה גדולה, שאתמול ליוויתי אותם, ואחד בישיבה קטנה, היום מלווים לתלמודי התורה, ואחד במעון.

ינון אזולאי: בזמן שכולם במעונות יוצאים לחופשה אצלנו חוזרים, בזמן שיוצאים לחופשת אוגוסט אצלנו באים לזמן אלול.

ינון אזולאי: אני רוצה לברך אותם.

ינון אזולאי: אגב, לי יש רק בנים, ברוך השם, אז אני היום בחופשה, "ואין בן חורין אלא מי שעוסק בתורה" .

ינון אזולאי: אם לא הייתה היום ישיבת הוועדה הייתי גם אני נמצא בכולל.

ינון אזולאי: עלינו לזכור שאין העולם מתקיים אלא בזכות - - -

אלכס קושניר: לא הבנתי.

אלכס קושניר: למה קיבלת פטור?

ינון אזולאי: לא קיבלתי פטור.

ינון אזולאי: אתה הבאתי אותי לפה, אבל אני מוכן לעשות אתך עסקה יהודית: תשמור על התקציב שלא יזיק ואני אלך ללמוד במקומך בכולל בחודש הזה.

אלכס קושניר: במקומי?

אלכס קושניר: אני מוצא זמן ללמוד.

אלכס קושניר: ינון, הכול בסדר, לא צריך לעשות עסקאות בשביל ללמוד.

ינון אזולאי: לא עסקה.

ינון אזולאי: בוא נקבע חברותא של שעה בכל החודש הזה.

אלכס קושניר: איך ישר אתה מגיע לעסקה?

אלכס קושניר: רק שאלתי אותך למה קיבלת פטור, ישר אתה מגיע לעסקה.

אלכס קושניר: אענה לך.

אלכס קושניר: הפטור שקיבלתי הוא בגלל שהבאת אותי לכאן.

אלכס קושניר: אני מוכן לעשות אתך עסקה כדי שלא תצטרך להביא אותי.

אלכס קושניר: תרוויח גם את הקול שלי.

אלכס קושניר: אני באמת רוצה לברך אותם, שעליהם עומד העולם.

אלכס קושניר: אני מבקש להגיד לעם ישראל ולהגיד לממשלה: שום גזרה כלכלית לא תוציא אותם מעולם התורה שאנחנו נמצאים בו ומאמינים.

אלכס קושניר: בזכות התורה הזאת עם ישראל יצליח וביחד גם נעשה דברים טובים למען עם ישראל.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: תודה רבה, חבר הכנסת אזולאי.

אלכס קושניר: נמצא איתנו ראש עיריית אשקלון, תומר גלאם, שבמשך לא מעט שנים נלחם עבור תושבי העיר ועבור רווחת העיר.

אלכס קושניר: אני חייב לומר שהוא מביא גם לא מעט הצלחות.

אלכס קושניר: אנחנו נמצאים כאן כדי להמשיך ולסייע לעיר אשקלון ויחד, כתף אל כתף, לעשות צדק, קודם כול לעשות צדק.

אלכס קושניר: תומר גלאם, בבקשה.

תומר גלאם: בראשית דבריי אני רוצה להודות לאדוני היושב-ראש.

תומר גלאם: ראינו עין בעין לאורך כל הדרך עוד בהיותך חבר באופוזיציה את המלחמה העיקשת והצלחנו גם לפני שהתפזרה הממשלה הקודמת ליצור קונצנזוס של 100%, הן בקואליציה והן באופוזיציה, כאשר הצלחנו להעביר את זה בקריאה הטרומית.

תומר גלאם: העיר אשקלון מונה היום כ-161,000 תושבים.

תומר גלאם: מה שהזכיר פה אדוני היושב-ראש הוא דבר שאנחנו חווים יום-יום.

תומר גלאם: אמנם עברו שלושה חודשים ממבצע שומר החומות אבל הפצעים עדיין פתוחים וגלויים.

תומר גלאם: אנחנו מתמודדים עם 4,000 נפגעי חרדה, שלצערי גם בזה המדינה לא נותנת סיוע כדי לטפל באותם נפגעים כפי שמקבלים בעוטף עזה.

תומר גלאם: זה נכון לקבל גם בעוטף עזה, אבל העיר אשקלון הפכה להיות העיר המטווחת ביותר במדינת ישראל, הפכה להיות אטרקטיבית מאוד עבור החמאס והג'יהאד.

תומר גלאם: יש דברים שלא אוכל לפרט פה אלא רק בוועדת החוץ והביטחון, אם תרצו, בעניין האמל"ח שנמצא ברשות החמאס והג'יהאד.

תומר גלאם: אם אמרנו לגבי למה אשקלון אז אין חכם מבעל ניסיון.

תומר גלאם: דיבר פה גם אדוני היושב-ראש, ויותר מכך, דיברו הרמטכ"ל, אלוף פיקוד העורף ואלוף פיקוד הדרום והסבירו מה המשמעות ועד כמה קריטי נושא המיגון.

תומר גלאם: לנושא ההטבות הם לא התייחסו אבל אתייחס לזה עכשיו.

תומר גלאם: בנושא המיגון – יש לנו כ-25,000 תושבים לא ממוגנים.

תומר גלאם: בזמן אזעקה אין להם איפה להיות, אין להם לאן להגיע.

תומר גלאם: הם פשוט מתפללים לחסדי השם, שמים ידיים על הראש ומחכים שתעבור אותה אזעקה, אותה מתקפה.

תומר גלאם: מה לעשות שכללי המשחק בלחימה השתנו והתושבים שלנו הפכו להיות הלוחמים, הפכו להיות בעורף.

תומר גלאם: הצבא מתנהל בצורה שונה, לדעתי כן נכונה, על ידי תקיפות מן האוויר ועם כיפת ברזל.

תומר גלאם: בחלקם יש הצלחות ובחלקם פחות.

תומר גלאם: במבצע האחרון לצערנו ראינו שהחמאס והג'יהאד הצליחו לגייס אמל"ח בסדר גודל של מדינה.

תומר גלאם: זה אחד המחדלים הגדולים שהיו פה במדינת ישראל, שארגון כזה יכול להגיע לכמות אמל"ח כזאת.

תומר גלאם: זו אסטרטגיה שיכולה לפגוע כמעט בכל מדינת ישראל.

תומר גלאם: לעניין פקידי משרד האוצר – אני מכיר את כולכם ויודע עד כמה הדבר מורכב, אבל מה לעשות, יש דברים שמחייבים.

תומר גלאם: אני פה לא מבקש חמלה מאף פקיד כזה או אחר.

תומר גלאם: זה הזכות שלנו כנבחרי ציבור.

תומר גלאם: חבריי חברי הכנסת שיושבים פה יודעים ומכירים את זה מקרוב.

תומר גלאם: אדוני היושב-ראש, זה הזכות שלנו והחובה שלנו, והזכות של התושבים, לתת להם את מה שמגיע להם, וזה זכות של אותם תושבים שנמצאים בעורף, אלה שנפגעים באופן ישיר.

תומר גלאם: לא יכול להיות מצב בשום מדינה מתוקנת שחלק יקבלו וחלק לא.

תומר גלאם: אני לא יודע להגיד לך משלושת ילדיי מי יקבל סבסוד ללימודים ומי לא.

תומר גלאם: או שכולם לומדים או שאף אחד לא לומד.

תומר גלאם: אנחנו כתושבי אשקלון ואני כראש עיריית אשקלון אעשה ואמשיך לעשות הכול ביחד עם חברי הכנסת ואדוני יושב-ראש הוועדה כדי למגר את התופעה הזאת של חוסר הצדק.

תומר גלאם: מה שקורה במדינת ישראל זה חוסר צדק משווע.

תומר גלאם: לא ייתכן שגם עכשיו – ואני פניתי גם לשר האוצר והוא נענה ואמר שיעשה את הכול כדי להביא את זה לידי מימוש – בתקציב שהולך לעבור בכנסת לא נכנס נושא המיגון.

תומר גלאם: נכון, בצפון מדברים על 5 מיליארד שקלים.

תומר גלאם: באשקלון מדובר בסך הכול על מיליארד שקלים שיכולים לתת מענה לאותם 25,000 תושבים ולפתור את בעיית המיגון.

תומר גלאם: אני מאמין שגם אדוני היושב-ראש מכיר ויודע, ואף שוחח איתי על הנושא הזה.

תומר גלאם: צריך לעשות הכול כדי להשלים את הפערים האלה.

תומר גלאם: לצערנו בכל רגע נתון אנחנו יכולים לחזור לסבב לחימה, שהוא מורכב מאוד, אינטנסיבי מאוד.

תומר גלאם: למה אשקלון לפני כולם?

תומר גלאם: ראשית, יש את עניין הקו הכחול, שהוא אחד הדברים הרגישים ביותר מבחינה ביטחונית, מבחינת הקרבה לרצועת עזה ברצועת החוף.

תומר גלאם: בכל שבת שעוברת בשקט עם 16,000 מתרחצים בשבעה חופים אנחנו רק מתפללים שזה ייגמר בשקט.

תומר גלאם: אנחנו יודעים עד כמה הצבא נחוש ועושה ועומד על המשמר עם משטרת ישראל כדי שכל הדברים יעברו כשורה אבל חלילה רק מלחשוב שתהיה חדירה ימית כזו או אחרת, מה יהיו ההשלכות באותה שבת באותה רצועת חוף.

תומר גלאם: שנית, לצערנו אתם יודעים שהנדוניה נקבעת על ידי אחרים ולא על ידינו.

תומר גלאם: קיבלתי נדוניה מורכבת מאוד מבחינת מתקנים אסטרטגיים, כל המתקנים האסטרטגיים המורכבים ביותר במדינת ישראל.

תומר גלאם: גם בנושא של קצא"א אני איאבק שלא יגדילו כי זה ממש אסון לעיר.

תומר גלאם: כל המתקנים האסטרטגיים – תש"ן, קצא"א, חברת החשמל – שמכניסים מאות מיליוני שקלים לקופת המדינה, מהווים סיכון משמעותי וגובר על כל הערים האחרות.

תומר גלאם: אני קורא לפקידי משרד האוצר לא לגלות חמלה אלא פשוט לעשות צדק.

תומר גלאם: אני מאמין שאדוני היושב-ראש ושר האוצר יעשו הכול כפי שהבטיחו.

תומר גלאם: אני לא רואה אף סיעה שהכניסה את זה להסכם הקואליציוני, למעט שתי סיעות שהן ישראל ביתנו ובני גנץ שר הביטחון מכחול לבן.

תומר גלאם: אני רואה זכות גדולה של מי שיושב פה להיות חלק ושותף בתהליך שייתן לתושבים את מה שמגיע להם.

תומר גלאם: עם כל זה, אנחנו לא מסכנים.

תומר גלאם: אנחנו העיר המתפתחת ביותר במדינת ישראל שמכניסה מאות מיליארדי שקלים בשנה על ידי בנייה.

תומר גלאם: אבל מה, צריך להבין שבאותה נשימה אנחנו צריכים לעשות הכול כדי לתת לתושבים את מה שמגיע להם בזכות ולא בחסד.

תומר גלאם: תודה רבה.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: יעל רון בן משה, בבקשה.

יעל רון בן משה: אשמח להתייחס.

יעל רון בן משה: תודה, אדוני היושב-ראש, תודה לחבריי חברי הכנסת ולראש העיר.

יעל רון בן משה: כמי שמגיעה מהצפון אני יודעת להעריך כל ראש עירייה שמגיע לכאן.

יעל רון בן משה: הלוואי ונצליח להגיע אליכם יותר, לקיים ישיבות אצלכם.

יעל רון בן משה: אני חושבת שזה דבר ראוי למשכן הזה, לחברים וגם לוועדה הזו.

יעל רון בן משה: אני רואה כל החלטה חיובית שנקבל כאן כהשקעה של המדינה.

יעל רון בן משה: אני לא רואה את זה כסיוע או כהלוואה או כסיוע מצוקה שניתן לעיר, להיפך.

יעל רון בן משה: מדינת ישראל 2048, שנערכת לגידול משמעותי מאוד של האוכלוסייה, צריכה להבין שאשקלון וערים נוספות, גם בדרום וגם בצפון, נהריה וקריית שמונה ולא אמנה את כל השמות, הן ההזדמנות של מדינת ישראל, הן לא האתגר.

יעל רון בן משה: ברגע שנשנה את השיח ונבין ששם ההזדמנות שלנו, שכל השקעה כזאת תחזיר את עצמה בריבית דריבית, אז יהיה לנו הרבה יותר קל לקבל החלטות מושכלות.

יעל רון בן משה: זה כסף שאנחנו הולכים לתת לתושבים ואנחנו בטוחים שהוא יחזור אלינו לקופת המדינה בתוך שנים לא רבות, כסף שיחזור למערכת להשקעות נוספות.

יעל רון בן משה: כך צריך לראות את זה.

יעל רון בן משה: לא ניתן שכל אזרחי המדינה יגורו רק במרכז הארץ.

יעל רון בן משה: זה יעלה לנו הרבה מאוד, אנחנו אפילו לא מבינים עד כמה, גם ביטחונית, גם חברתית.

יעל רון בן משה: אנחנו רואים מה קורה לנו עם החקלאות.

יעל רון בן משה: ברור לנו ששטחים שלא יעובדו ולא יוחזקו על ידי חקלאים לא יישארו יתומים, מייד יהיו גורמים שישתלטו עליהם.

יעל רון בן משה: חשוב לנו להשקיע בזה, שאנשים יוכלו לגור בכל חלקי הארץ, וגם שיהיו מרכזים עירוניים מטופחים, יציבים, חזקים כלכלית, גם באשקלון וגם בערים נוספות.

יעל רון בן משה: אנחנו כמובן איתך, ראש העיר.

אלכס קושניר: אמסגר את הדיון ואז אתן את רשות הדיבור לינון אזולאי.

אלכס קושניר: נמצא איתנו בזום ראש עיריית באר שבע, רוביק דנילוביץ, נשמע גם אותו, ואחר כך נעבור לאנשי המקצוע.

אלכס קושניר: כפי שאמר תומר גלאם, ראש עיריית אשקלון, אשקלון היא עיר ייחודית.

אלכס קושניר: היא לא מסכנה אבל היא ייחודית.

אלכס קושניר: גם הקרבה לגבול וגם הקרבה למתקנים האסטרטגיים שנמצאים בעיר, וגם הירי הבלתי פוסק, שקורה לא רק בסבבי לחימה, ואת זה חשוב להבין.

אלכס קושניר: בסבבי לחימה המדינה נותנת פתרון, אולי לא מושלם אבל היא נותנת פתרון, אבל בין הסבבים כל ההתרעות והאזעקות וגם הנפילות לא זוכות לשום מענה, אבל זה פוגע בשגרה, זה פוגע בחוסן הנפשי של התושבים וזה פוגע גם בכלכלה.

אלכס קושניר: הצעת החוק שנמצאת בפנינו מגדירה הגדרה ביטחונית ואומרת שישוב שנמצא בזמן התרעה של עד 30 שניות עד נפילת רקטה זה איום מיידי.

אלכס קושניר: אני לא חושב שלמישהו יש פה איזה טיעון שיוכל להתווכח עם הטענה הזאת.

אלכס קושניר: אני אומר לכם כמי שגר באשקלון, 30 שניות זה מעט מאוד זמן.

אלכס קושניר: כאשר אתה נמצא בחוץ, מטייל עם הילד שלך או מטייל עם הכלב שלך או נמצא בדירה שבה אין מיגון ואין ממ"ד, או אתה נמצא בבית הספר או בכל מקום אחר, 30 שניות זה מעט מאוד זמן.

אלכס קושניר: לכן אם המדינה לא יודעת לספק ביטחון היא צריכה לספק את כל התנאים האחרים כדי לאפשר לתושבים את שגרת החיים.

אלכס קושניר: זאת ההצעה שמונחת לפנינו.

אלכס קושניר: ראש עיריית באר שבע, רוביק דנילוביץ, בבקשה.

רוביק דנילוביץ: שלום, אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, ידידי תומר גלאם, אנשי משרד האוצר.

רוביק דנילוביץ: ראשית, תודה על ההזדמנות לדבר בפניכם.

רוביק דנילוביץ: למען האמת שוחחתי עם היושב-ראש מספר פעמים.

רוביק דנילוביץ: ברשותכם, אני רוצה לומר בפתיח של דבריי, אינני מתנגד להטבות המס, אני חושב שצריך לתת לאשקלון.

רוביק דנילוביץ: אשים רק דגש על כך שצריך להעניק הטבות מס גם לישובים אחרים.

רוביק דנילוביץ: דווקא כישוב שקיבל הטבות מס בשנת 2001 במסגרת חוקי הנגב, באר שבע קיבלה 12% הטבות מס וזה יצר פריחה ושגשוג, צמיחה מאוד גדולה, היה מאזן הגירה חיובי של 6.4%.

רוביק דנילוביץ: ולאחר מכן באה ממשלת שרון שעשתה רפורמה כלכלית, הורידו אותנו ל-8% ולאחר שנה המדינה החליטה במסגרת תוכנית כלכלית לבטל לערים הגדולות את הטבות המס.

רוביק דנילוביץ: חשוב לי לומר שמפת הטבות המס במדינת ישראל מעוותת לחלוטין.

רוביק דנילוביץ: הפנייה שלי, ביחד עם חברי תומר גלאם שעושה עבודה טובה מאוד, ואני יודע עד כמה הוא מתמודד, אנחנו נמצאים בשיח מתמיד, הפנייה צריכה להיות אליכם נבחרי הציבור.

רוביק דנילוביץ: זאת אחת הוועדות החשובות בכנסת והגיע הזמן שאתם כקובעי מדיניות תחליטו כיצד מדינת ישראל רוצה לעצב את מפת הטבות המס במדינה, שלדעתי לא עודכנה כבר שנים ויש בה עיוותים גדולים מאוד.

רוביק דנילוביץ: אציג דוגמה: יש ישובים עם פרופיל סוציו-אקונומי 8 ו-9 שמקבלים הטבות מס.

רוביק דנילוביץ: הם לא זקוקים לזה אבל מדינת ישראל מעניקה להם הטבות מס.

רוביק דנילוביץ: אם נבחרי הציבור יחליטו לעשות פעם אחת ולתמיד סדר בנושא מפת הטבות המס ייטב לכולנו.

רוביק דנילוביץ: כפי שאמרתי ליושב-ראש, גם אני צריך להסתכל בעיניים של תושבי העיר באר שבע.

רוביק דנילוביץ: אני חושב שרק הנושא הזה של 30 שניות או 40 שניות או 50 שניות, ואם עיר ספגה לדוגמה 300 טילים או עיר ספגה 1,000 טילים – אני בטוח שזה לא הכוונה, לא של היושב-ראש ובטח לא שלכם נבחרי הציבור.

רוביק דנילוביץ: אסור לעשות הפרדה בין דם לדם.

רוביק דנילוביץ: תמיד יסתכלו עלינו כעל 40 הקילומטרים.

רוביק דנילוביץ: אגב, חשוב לי לומר דבר נוסף.

רוביק דנילוביץ: אני לא חושב שצריך לתלות את מפת הטבות המס רק על האיומים הביטחוניים.

רוביק דנילוביץ: גם אשקלון וגם באר שבע לקחו על עצמן משימה לאומית כבדה מאוד, את הסכמי הגג של מדינת ישראל.

רוביק דנילוביץ: אנחנו בונים ישובים בתוך הערים שלנו.

רוביק דנילוביץ: לשם דוגמה, באר שבע מכניסה אליה ישוב בגודל של כפר סבא בשיווק של 25,000 יחידות דיור.

רוביק דנילוביץ: זה לקחת חלק במשבר הדיור של מדינת ישראל.

רוביק דנילוביץ: זה אחד הדברים שהמדינה צריכה כדי לעודד זוגות צעירים ולהגיד להם: יש לכם לפרק זמן מסוים הטבות מס.

רוביק דנילוביץ: אני פחות אוהב לעסוק באיום הביטחוני.

רוביק דנילוביץ: כל המדינה הזו היא חזית, לפעמים זה בצפון, לפעמים ירושלים סופגת, לפעמים זה פיגועים בתל אביב.

רוביק דנילוביץ: אני פחות אוהב את הנושא הזה של האיום הביטחוני.

רוביק דנילוביץ: אני חושב שזה גם לא יחזיק מים מבחינה משפטית, שיגידו שזה חצי דקה של התרעה.

רוביק דנילוביץ: אדוני היושב-ראש מכיר, כי אתה מבקר אצלנו הרבה, ולא מעט חברות וחברי כנסת, לדעתי גם מוסי רז ביקר אצלנו לא אחת, אתם מכירים את השכונה שנבנתה עם העלייה המבורכת והגדולה שהגיעה מחבר המדינות בסוף שנות השמונים וראשית שנות התשעים, נחל בקע בבאר שבע.

רוביק דנילוביץ: המדינה בנתה בנייה קלה, בתים כמעט מקרטון.

רוביק דנילוביץ: אנשים שחיים שם הם אנשים מבוגרים.

רוביק דנילוביץ: גם שלוש דקות או ארבע דקות התרעה לא יאפשרו להם להגיע לממ"ד.

רוביק דנילוביץ: אז למה אנחנו בכלל מסתכלים על חצי דקה?

רוביק דנילוביץ: באשדוד זה 40 שניות, אז זה לא איום מיידי?

רוביק דנילוביץ: אני חושב שאתם צריכים ביושר לומר: עד גבול ה-40 קילומטרים מדינת ישראל מתמודדת מאז עופרת יצוקה.

רוביק דנילוביץ: אני צריך להסתכל בעיניים אל המשפחות שנהרגו מאז עופרת יצוקה בבאר שבע.

רוביק דנילוביץ: מה אני יכול להגיד לאנשים, לאלה שספגו ולאלה שנפצעו?

רוביק דנילוביץ: מה אגיד להם?

רוביק דנילוביץ: שהדם שלנו פחות אדום?

רוביק דנילוביץ: אני בטוח שזאת לא הכוונה שלכם.

רוביק דנילוביץ: אנא מכם, תהיו ממלכתיים בהחלטה שלכם.

רוביק דנילוביץ: אני בעד שתיתנו הטבות מס.

רוביק דנילוביץ: הטבות מס הן חלק מן האמירה של מדינה, לעודד ישובים מסוימים.

רוביק דנילוביץ: אגב, אני נזכר שהייתי סגן ראש העירייה של טרנר בשנת 2001 בחוקי הנגב.

רוביק דנילוביץ: דומני שרצינו אז לצרף את אשקלון.

רוביק דנילוביץ: ראש העירייה היה אז בני וקנין, אם אינני טועה.

רוביק דנילוביץ: ואז מדינת ישראל פסלה את אשקלון בגלל שהיא קרובה לתל אביב.

רוביק דנילוביץ: אמרו: מה פתאום?

רוביק דנילוביץ: היא קרובה למרכז, באר שבע רחוקה 100 קילומטרים מתל אביב אז צריך לתת לה עדיפות.

רוביק דנילוביץ: לא אהבנו את זה אז ואני גם לא אוהב את ההפרדה הזאת היום.

רוביק דנילוביץ: אם רוצים לתת הטבות מס – תנו הטבות מס למי שחיוני ונכון.

רוביק דנילוביץ: אני חושב שצריך להגביל את זה לפרק זמן מסוים.

רוביק דנילוביץ: קחו את אשקלון, קחו את באר שבע, תגידו: אלה ערים שגם מתמודדות עם איום ביטחוני מאז עופרת יצוקה.

רוביק דנילוביץ: למה רק לספור לנו את הטילים מן המערכה האחרונה?

רוביק דנילוביץ: איפה עופרת יצוקה, שאז אנחנו ספגנו אולי יותר מכולם?

רוביק דנילוביץ: איפה עמוד ענן?

רוביק דנילוביץ: איפה צוק איתן?

רוביק דנילוביץ: לא צריך לעשות חשבונות של טילים ושניות.

רוביק דנילוביץ: צריך להסתכל על זה בצורה הרבה יותר רחבה: האם מדינת ישראל רוצה לחזק את אזורי הנגב והגליל, את הצפון והדרום, כי הם נכנסו להסכמי גג והם גם נמצאים באיום ביטחוני ואנחנו רוצים לעודד זוגות צעירים ואנשים צעירים לגור שם גם על ידי מתן הטבות מס, שישתכרו יותר בנטו שלהם ויניעו יותר את גלגלי הכלכלה.

רוביק דנילוביץ: אני חושב שהראייה צריכה להיות הרבה יותר רחבה.

רוביק דנילוביץ: במקביל מדינת ישראל והאנשים המכובדים שנמצאים בוועדת הכספים, שאני יודע עד כמה הם אנשים שמעמיקים בחומר, תסתכלו על מפת הטבות המס המיושנת והארכאית של מדינת ישראל ותראו איפה אפשר, אולי יש באמת דברים שאבד עליהם הכלח ולא צריך להעניק לישובים מסוים, ואיפה כן צריך לחזק ישובים אחרים שלקחו על עצמם משימה לאומית כבדה וחשובה.

רוביק דנילוביץ: הם גם נמצאים באיום ביטחוני.

רוביק דנילוביץ: כפי שאמר ראש עיריית אשקלון ידידי, אנחנו לא באים לפה כמסכנים או כמתבכיינים.

רוביק דנילוביץ: אני חושב שזה מגיע לתושבים שלנו.

רוביק דנילוביץ: ברגע שהם ישתכרו יותר הם גם יישארו פה, הם יניעו את גלגלי הכלכלה.

רוביק דנילוביץ: לכן אני ממש מבקש שיהיה היגיון בתוכנית שאתם הולכים להעביר.

רוביק דנילוביץ: תמיד מדדו אותנו עד 40 קילומטרים.

רוביק דנילוביץ: אתם יכולים להוסיף גם ערים גדולות בשטח של עד 40 קילומטרים שחתמו על הסכמי הגג.

רוביק דנילוביץ: הטבות מס הן לא רק בגלל איום ביטחוני.

רוביק דנילוביץ: הטבות מס רוצות לעודד אנשים לרכוש דירות.

רוביק דנילוביץ: אגב, זה היה בבסיס חוקי הנגב בשנת 2001, שאנשים ירכשו דירה, זה היה חוק הטבות המס, אבל לצד זה היה גם חוק עידוד השקעות הון, להביא כמה שיותר מפעלים, למגנט אותם, לשאוב אותם אל הנגב על מנת שיביאו עוד ועוד מקומות תעסוקה, והתווסף לזה החוק השלישי, חוק שרנסקי, על מענק בגובה 100,000 שקל למי שרוכש דירה בנגב.

רוביק דנילוביץ: שלושת החוקים האלה עשו באמת נפלאות.

רוביק דנילוביץ: אני חושב שאם נעבה במקצת את הצעת היושב-ראש ולא נעשה איפה ואיפה, נתייחס לכולם בצורה שווה ונגיד שעד קו 40 קילומטרים, בגלל כמה פרמטרים: איום ביטחוני, הסכמי גג, פיתוח המדינה, אנחנו רוצים לחזק את המקומות האלה, אני חושב שגם תקבלו את ההחלטה הנכונה והראויה וגם כולנו נוכל להסתכל בעיניים לתושבים, שהם האזרחים שלכם, שכולנו מייצגים אותם וכולנו מתמודדים, גם בעת חירום וגם בשגרה.

רוביק דנילוביץ: תודה רבה על ההזדמנות שנתתם לי לדבר.

אלכס קושניר: תודה רבה, ראש עיריית באר שבע.

אלכס קושניר: רשות הדיבור לחבר הכנסת ינון אזולאי.

ינון אזולאי: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

ינון אזולאי: תודה רבה גם לראש העיר רוביק דנילוביץ, שעושה עבודה טובה בבאר שבע.

ינון אזולאי: אדוני ראש עיריית אשקלון, הייתי באשקלון לא מזמן, טיילתי בטיילת.

ינון אזולאי: אני חייב להגיד לך, אתה מוביל את העיר בצורה מיוחדת, מכובדת.

ינון אזולאי: כיף לבוא, כיף לטייל, ואני בטוח שגם כיף לגור שם.

ינון אזולאי: לגופו של עניין, אני קודם כול בעד.

ינון אזולאי: מגיע לתושבים בזכות ולא בחסד.

ינון אזולאי: התושבים לא מסכנים, התושבים לא חלשים, התושבים חזקים, בואו נתחיל כך.

ינון אזולאי: אבל כן צריך לומר, ואמר את זה רוביק, אני בא מן העיר אשדוד.

ינון אזולאי: יש לי ילדים ואנחנו יודעים איך בקומות שאינן ממוגנות הם צריכים לרוץ.

ינון אזולאי: 40 שניות זה לא מספיק.

ינון אזולאי: אנחנו צריכים לעשות שינוי במפת הטבות המס.

ינון אזולאי: אנחנו יודעים שבחלק מן הישובים בארץ פג התוקף של הטבות המס.

ינון אזולאי: הבאנו את זה פה לדיון.

ינון אזולאי: לצערנו אלה עיוותים שקיימים והממשלה עדיין לא השכילה, למרות כל הדרישות של ועדת הכספים, להביא מפה מסודרת, עם קריטריונים מסודרים, מה צריך להיות.

ינון אזולאי: דווקא בגלל שיושב-ראש הוועדה הניח את הצעת החוק הזאת, שהיא חשובה, אם נגיד גם לממשלה כרגע שתביא כהחלטת ממשלה, שתקבע את המדיניות שלה, שעיר תחת איום של 30 שניות, 40 שניות, 40 קילומטרים – זה רק יחזק.

ינון אזולאי: סוף סוף נבין מה המדיניות של הממשלה הזאת, ולא רק של הממשלה הזאת, גם כאשר הממשלה הקודמת לא עשתה את זה ייתכן שזו הייתה טעות, זו טעות.

ינון אזולאי: אבל עכשיו כשיש הזדמנות שהצעת החוק הזאת נמצאת כאקדח על השולחן, זה הזמן להביא כהחלטת ממשלה לקבוע את המדיניות גם של הטבות המס בעניין הביטחוני שאנחנו נמצאים בו.

ינון אזולאי: לכן הדבר הזה חשוב, הצעת החוק הזאת חשובה.

ינון אזולאי: אני חוזר ואומר לך, אדוני היושב-ראש, אם זה יהיה כהחלטת ממשלה, כמדיניות, אנחנו נצליח יותר ונבין יותר שכך צריך, ואולי זה גם יביא את המשרדים להתכנס למפת הטבות נורמלית, מפת הטבות שצריכה להיות לא מעוותת.

ינון אזולאי: דיברנו על זה שלמשל בנוף הגליל לא מקבלים הטבות מס, עם כל הבעיות שלהם.

ינון אזולאי: אנחנו יודעים שיש עיוות גדול.

ינון אזולאי: לכן צריך לתת לאשקלון, צריך לתת לעוד ערים, זה חובה, לא רק צריך, אבל שהממשלה תקבע כבר את המדיניות.

ינון אזולאי: אני חושב שאם הממשלה תקבע את המדיניות תקבלו קרדיט גדול על העניין הזה.

ינון אזולאי: יחד עם זאת, אני מחזק גם את ראש העירייה, את תושבי אשקלון, את תושבי הדרום, את תושבי אשדוד, שגם להם זה מגיע וחשוב גם אותם לחזק.

ינון אזולאי: אולי נצליח ונצרף אל החוק הזה גם ערים שהן ב-40 שניות, כי באמת בשביל הילד שרץ או בשביל האישה המבוגרת שרצה זה קריטי מאוד וגם ב-40 שניות הם עלולים להיפגע.

ינון אזולאי: תודה רבה.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: נמצא איתנו בזום ראש מועצת שער הנגב, אופיר ליבשטיין.

אופיר ליבשטיין: שמעתי את כל מה שאמרו החברים.

אופיר ליבשטיין: אין לי עוד מה להוסיף כרגע לשיח הזה.

אופיר ליבשטיין: תודה.

אופיר ליבשטיין: כבר מיצו את מה שרציתי להגיד.

אלכס קושניר: כל הכבוד.

אלכס קושניר: חברת הכנסת נירה שפק, בבקשה.

נירה שפק: אני שמחה שאני מתייחסת עכשיו אחרי שדיבר ראש עיריית באר שבע כי נראה לי שיש חוסר הבנה על מהות הדבר שעליו אנחנו מדברים.

נירה שפק: קודם כול, אני מסכימה שצריך לעשות סדר בכל נושא הטבות המס, קולות קוראים, הסכמי גג, מה כן ומה לא, לקבוע מה המדיניות של מדינת ישראל, של ממשלת ישראל ולעשות סדר בדבר הזה, ואנחנו עושים את זה, אנחנו מדברים על זה כל הזמן, וכאן בוועדה אנחנו גם נעבד את הדברים.

נירה שפק: עובדים על הטבות מס ליישובי קו עימות, עסקים, מה, מו, באילו ענפים תומכים, רפורמות למיניהן – זה חלק מן התהליך הכולל, איך מחלקים את הסכום, שהוא לא גדל על העצים.

נירה שפק: בסוף על אותו שקל מתחרים המון דברים ראויים וצריך להחליט איפה שמים אותו ומה הקו.

נירה שפק: זה דבר אחד.

נירה שפק: במקביל העלו כאן דברים – אנחנו מדברים על הטבות מס ולא דיברנו על מיגון.

נירה שפק: את זה שרצים ואין מיגון נצטרך לפתור בעבודה שאנחנו עושים בנושא המיגון, זה לא ייפתר עם האחוזים.

נירה שפק: מה, הוא ירוץ עם ה-10% ביד?

אלכס קושניר: חד-משמעית.

נירה שפק: יש כאן קצת בלבול בדברים ורצוי שנעשה סדר.

נירה שפק: אני רוצה להתייחס לנושא 15, 20, 40 שניות.

נירה שפק: כולם מדברים על זה ככלל אצבע.

נירה שפק: אני מנצלת את הניסיון שלי בתחום, כמפקדת גזרה באוגדת עזה עסקתי בזה רבות, מעבר לזה שאני גרה בקיבוץ כפר עזה.

נירה שפק: יש תהליכים מאחורי 15 ו-20 שניות.

נירה שפק: את ה-15 ו-20 שניות לא אנחנו קבענו – האיום קבע אותם, הטווח, הרקטה, לאיזה טווח היא מגיעה, מה מהירות ההגעה שלה, מתי יש התרעה ומתי האזרח שומע אותה.

נירה שפק: אני מזכירה לכם שהיו תקופות בקיבוץ שלי ששמעתי את הבום וחיפשתי איזה בית נפגע לפני ששמעתי את הצבע האדום.

נירה שפק: כמפקדת גזרה, שזה היה תחום עיסוקה כמפקדת העורף האזרחי, עסקתי הרבה בקרב האזרחים כדי להכניס להם את תחושת הביטחון.

נירה שפק: אציג דוגמה: כשאצלנו היה ירי ילדים פחדו לצאת מן הממ"ד.

נירה שפק: הילד שלי אמר: אימא, אני מפחד.

נירה שפק: אז עשיתי איתו תהליך שהיום כל פסיכולוג חוסן כמעט עושה אותו.

נירה שפק: התחלתי להסתובב בבית, נכנסתי לממ"ד ואמרתי לו: תספור לי ואני אגיד לך סטופ ונראה לאן אני מגיעה.

נירה שפק: אני אומרת לו: אני הולכת לשירותים, והוא סופר: אחת, שתיים, שלוש, ארבע, שמונה.

נירה שפק: סטופ.

נירה שפק: תראה איזה יופי – בשמונה מגיעים לשירותים.

נירה שפק: עכשיו אנחנו רוצים ללכת למקרר לקחת מים או לקחת פרי, תתחיל לספור: אחת, שתיים, שלוש, שתים-עשרה, סטופ, הגעתי.

נירה שפק: בעצם עשינו מיפוי, מאיזה מקום בבית אפשר לרוץ.

נירה שפק: זה ברמה הפשוטה ביותר של חיי היום של האזרח, תבינו.

נירה שפק: ב-15 שניות אי אפשר להגיע מכל מקום.

נירה שפק: בגלל זה אצל חלקנו חדרי הילדים הם בתוך הממ"ד, בגלל זה אנחנו משנים את המבנה בבית.

נירה שפק: בגלל זה אני עד היום, כולל אתמול בלילה, לפני שאני הולכת לישון יש לי משהו שהוא כנראה מן הצבא רק הוא נכון גם לאזרחות: אני עושה סגירת לילה.

נירה שפק: אני עוברת בכל התהליכים, כל מי שנמצא באיזה חדר, ומפנה שלא תהיה נעל שנשארה, צעצוע של הנכד, כדי שהריצה לא תהיה כוללת נפילה ממשהו.

נירה שפק: זה החיים של אנשים באזור עימות.

נירה שפק: 30 שניות זה הגבול שבין להיכנס למקלחת ולצאת מהר.

נירה שפק: אצלנו שמים מגבות על הרצפה, כך גם באשקלון, פורסים מגבת גם ביום רגיל כמו היום, כדי שאם יהיה צבע אדום לא נרוץ וניפול.

נירה שפק: שמעתם כבר על סיפורים של אימהות שרצו עם ילד ביד או אנשים מבוגרים או כל האנשים שהחליקו ונפלו ונפצעו.

נירה שפק: זה הקו, והקו הזה של הדברים הבסיסיים נגמר ב-30 שניות.

נירה שפק: אחרת, אין לזה גבול.

נירה שפק: מה עם 45 שניות?

נירה שפק: אצלנו בעוטף אומרים: במצב חירום מה עושים?

נירה שפק: לא חופפים את הראש.

נירה שפק: ניסיתם פעם לחפוץ שיער ב-15 שניות, לשטוף את העיניים, לצאת ולרוץ החוצה?

נירה שפק: זה לא הולך.

נירה שפק: אז בעוטף עזה יודעים שלא חופפים את הראש, מחכים לחפוף.

נירה שפק: זו המציאות.

נירה שפק: אני באה לשקף לכם, מעבר להיותי חברת כנסת וחברת ועדת הכספים, את המציאות שלי כתושבת עוטף עזה ואת המציאות שלי כמפקדת גזרה.

נירה שפק: לכן אין לבלבל בין הדברים.

נירה שפק: לא דין באר שבע, לא דין אשדוד כדין תושבי טווח אפס עד 30.

נירה שפק: זה גם הקו התקציבי שאפשר.

נירה שפק: חשוב לי להבהיר את זה.

נירה שפק: לכן אני שמחה על ההגדרה עד 30 שניות כי היא נכונה.

נירה שפק: זה עשה עוד חסד.

נירה שפק: הרי אנחנו מדברים על ישובים תחת איום 30.

נירה שפק: יש לנו מועצות אזוריות שלמות, שיש בהן ישובים שהם תחת 30 שניות, שלא היו בפנים כי מה שעצר אותם זה קו השבע אבל גני הילדים שלהם, המרפאות שלהם, מרכז החיים שלהם נמצאים בטווח 30 שניות, למשל בעיר שדרות או בעיר אשקלון.

נירה שפק: אתמול הלכתי למרפאה באשקלון כי המרפאה המשלימה שלי היא באשקלון, היא חלק ממרקם החיים שלי, היא חלק מן המרכז המטרופוליטני שלי.

נירה שפק: לכן ההגדרה הזאת נכונה בהחלט.

נירה שפק: היום אותם ישובים, כמו רוחמה, צאלים, אורים, שהם ישובים שדיברנו עליהם במונח נוסף:

נירה שפק: ישובים צמודי בסיס, הם הישובים הראשונים שמטווחים כי משם מתכנסים כל הכוחות ויוצאים.

נירה שפק: זה עושה איתנו חסד ואומר לנו: לא צריך לפצל עוד ועוד בעבודת המטה שלנו.

נירה שפק: לכן אני מברכת מאוד על העבודה הזאת, אני חושבת שהיא נכונה.

נירה שפק: היא לא במקום כל שאר הדברים שדיברו עליהם כאן, אבל בואו לא נפריד ולא נמחא כפיים על מה שאין.

נירה שפק: אני בהחלט חושבת שזה הקו והעיר אשקלון צריכה את זה.

נירה שפק: כפי שאמרת: אף אחד לא עושה חסד.

נירה שפק: זה חובתנו, או לתת את הביטחון או לתת את תחושת הביטחון והחוסן.

נירה שפק: הדבר הזה הוא חלק מן החוסן.

נירה שפק: בכסף הזה נעשה דברים אחרים, נוכל לשלוח לטיפולים, נוכל לעשות עוד חוגים ולתת אופציות לאנשים להתפתח באזור.

נירה שפק: תודה.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: נשמע את גורמי המקצוע.

אלכס קושניר: הראשון הוא אלישיב ממן, בבקשה.

אלישיב ממן: בוקר טוב.

אלישיב ממן: אני העוזר המקצועי של מירי סביון.

אלישיב ממן: מירי לא יכלה להגיע היום אז אני אתייחס במקומה.

אלישיב ממן: כפי ששמענו מכלל החברים שדיברו כאן, נושא ההטבות לישובים הוא נושא מורכב מאוד ויש קושי לעשות בו כל מיני דברים.

אלכס קושניר: לפני שאתה אומר שהוא מורכב, אני רוצה לשאול אותך: אתה חושב שלגור תחת אש זה לא מורכב?

אלישיב ממן: לא אתייחס ברמה האישית אבל אין לי ספק שזה נושא מורכב מאוד, ויש הרבה נושאים מורכבים, כפי שגם ראש עיריית באר שבע הציף.

אלישיב ממן: אני לא מזלזל בשום מורכבות שיש במדינה שלנו ובשום מורכבות שיש לכל תושב ולכל עיר ולכל מקום שגרים בו.

אלישיב ממן: לאורך ההיסטוריה היו הרבה הטבות לישובים בכל מיני אזורים שונים עם מורכבויות שונות.

אלישיב ממן: אין לי ספק, דבר ראשון שלא יובן לא נכון, הנושא הזה מורכב ולגור בישוב כזה זה נושא מורכב.

נירה שפק: אמרת עשרים פעמים את המילה "מורכב" וערבבת בין הרבה דברים.

נירה שפק: תנסה להגיד מתי זה קריטריון, מתי מסובך לעשות.

נירה שפק: כבר לא ידעתי למה לשייך אותה.

אלישיב ממן: אתייחס ספציפית.

אלישיב ממן: סליחה אם אמרתי יותר מדי פעמים את המילה "מורכב" אבל בסדר גמור.

אלישיב ממן: צריך להבין שזה חוק חדש שבפועל עוקף את סעיף 11 לפקודה ומאפשר לישובים שאינם ישובים מוטבים כהגדרה בפקודה להיכנס לחוק.

אלכס קושניר: החוק מתקן את הפקודה ונכנס כסעיף בתוך הפקודה.

אלישיב ממן: אם הוא נכנס כסעיף בתוך הפקודה אז הוא בפועל עוקף את סעיף הגדרת "ישוב מוטב", שזה הגדרה שמחריגה ישובים כגון העיר אשקלון, ישובים עם יותר מ-80,000 תושבים.

אלכס קושניר: איך הגדרתם 80,000 תושבים?

נטליה מירוניצ'ב: התחלנו עם 50,000.

נטליה מירוניצ'ב: זה גדל ל-85,000.

אלכס קושניר: מתי זה גדל ל-85,000?

נטליה מירוניצ'ב: לפני שנתיים–שלוש.

ינון אזולאי: למה זה התחיל עם 50,000 ולמה זה גדל ל-85,000?

ינון אזולאי: תנו לנו את ההסבר.

אלכס קושניר: אני רוצה להבין איך נקבעים המספרים.

אלכס קושניר: לפי מה?

נירה שפק: למה?

נטליה מירוניצ'ב: אני מנהלת תחום בכירה תכנון, מחקר וסטטיסטיקה ברשות המסים.

נטליה מירוניצ'ב: כשאנחנו מדברים על הטבות מס מכוח סעיף 11 לפקודה, הכוונה למשוך אוכלוסייה חזקה לישובים פריפריאליים.

נטליה מירוניצ'ב: זו המטרה המוצהרת של המחוקק.

נטליה מירוניצ'ב: הסברה היא שלעיר גדולה יש כוח משיכה משל עצמה כי יש בתוכה את כל השירותים החיוניים, את כל התשתיות של חינוך, בריאות, בתי חולים, נגישות תחבורתית ומקומות עבודה ולכן עיר גדולה פחות זקוקה לתמריצים.

נטליה מירוניצ'ב: בערים קטנות יותר אנחנו כן נותנים תמריצים.

אלכס קושניר: מאיפה המספר 85,000 בא? איך הוא נקבע?

אלכס קושניר: למה לא 100,000?

אלכס קושניר: למה לא 75,000?

נטליה מירוניצ'ב: זה פחות או יותר המקום שאנחנו מדברים עדיין על עיר קטנה.

נטליה מירוניצ'ב: אין ערים שהן קרובות לגבול הזה, כלומר זה לא בולם את הצמיחה שלהן, ואין ערים קרובות יחסית מלמעלה.

אלכס קושניר: כלומר זה הנחיה שרירותית לפי מה שקיים בשטח.

אלכס קושניר: הבנתי.

נירה שפק: איך את מסבירה את זה שהעיר רהט, בדוח האחרון משנת 2019 רשומים בה 71,437 תושבים, מצב סוציו-אקונומי 1, זאת אומרת שעוד טיפה, אולי עכשיו היא כבר חזקה.

נירה שפק: לא צריך לתמוך בה למרות שהיא במצב סוציו-אקונומי 1?

נירה שפק: הייתי בה אתמול, אני יודעת בדיוק מה המצב שם.

נירה שפק: בדברים האלה מספיק לקחת נתון אחד ולסתור תיאוריה.

נירה שפק: תעדכני אותי למה רהט עוד מעט יוצאת מכל ההטבות כי היא תהיה עיר עם יותר מ-80,000 תושבים.

נטליה מירוניצ'ב: זה פותח דיון נוסף, האם ההטבות האלה בכלל אפקטיביות, כי עובדה שרהט כבר שנים רבות בתוך ההטבות וזה איכשהו לא שיפר את מצבה.

נירה שפק: להיפך, אני באה לבחון את המהות ואת חוזק הטענה שלך, שעיר של 80,000 תושבים היא עיר חזקה.

נירה שפק: אני בכוונה לוקחת את העיר רהט, עם מצב סוציו-אקונומי 1, שהנתון של 71,437 תושבים היה נכון ל-2019 ואנחנו ב-2021.

נטליה מירוניצ'ב: אנחנו צריכים לפתוח את כל הדיון על יעילות ההטבות האלה.

ינון אזולאי: אנחנו ביקשנו מזמן לפתוח את הדיון הזה.

נירה שפק: הטענה על עיר עם יותר מ-80,000 תושבים מבחינתי היא לא רלוונטית לדיון הזה.

יעל רון בן משה: אשמח להתייחס לכמה הערות שנאמרו כאן.

יעל רון בן משה: ההערות הן גם אליכם.

נטליה מירוניצ'ב: עוד לא סיימתי.

יעל רון בן משה: אני חייבת להתייחס לעניין הזה של עיר עם 85,000 תושבים ומעלה.

יעל רון בן משה: האם נלקחים בחשבון קריטריונים נוספים כמו שטח המסחר פר נפש, כמות המשרות בעלות שכר מסוים פר נפש?

יעל רון בן משה: אם כן, תראי באשקלון שחסרים שטחי תעשייה משמעותיים מאוד.

יעל רון בן משה: יכול להיות שאם עכשיו נקדם גם את חוק עידוד השקעות הון ואזור עדיפות לאומית א' אז בעוד עשר שנים נראה שיפור בזה.

יעל רון בן משה: אבל להסתכל רק על נתון אחד, כמו כמות התושבים, זה מעוות את התמונה.

יעל רון בן משה: אני חוזרת גם לתחילת דבריך, על משיכת אוכלוסיות חזקות, והנה אנחנו רואים שבישובים קטנים יותר, שהצליחו בגלל משיכת אוכלוסיות חזקות להעלות את המצב הסוציו-אקונומי של הישוב, מייד גם שם נותנים את המכה על הראש, גם של התושבים וגם של ההנהגה המקומית.

יעל רון בן משה: יש פה משהו מעוות בנוסחה הזאת שמסתכלת על מספרים בצורה צרה מאוד, כאשר התחושה שניתנת לי כחברה בוועדה וגם כתושבת הגליל היא שהנוסחה מסדרת כך שאו שאף אחד לא יקבל או שרק אוכלוסיות חלשות מאוד יהיו זכאיות כשהן בכלל לא מגיעות לתקרת מס.

יעל רון בן משה: הרי אין למי שמרוויח שכר מינימום עניין בהטבות מס.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: נטליה, תמשיכי.

נטליה מירוניצ'ב: אמרת נקודה חשובה ואתייחס אליה.

נטליה מירוניצ'ב: אני לא רוצה לפתוח עכשיו את כל הדיון הרחב סביב הטבות מס באופן עקרוני.

נטליה מירוניצ'ב: לגבי ההצעה הזאת אני יכולה להגיד כמובן בפן המקצועי שהקריטריון של 30 שניות הוא קשה לנו מבחינה מקצועית, הוא בלתי ישים מכיוון שהטבות מס הן דבר שנקבע באופן שנתי מראש ואילו 30 שניות זה דבר דינמי.

נטליה מירוניצ'ב: מפת פיקוד העורף היא דינמית, היא חוצה ישובים.

נירה שפק: היא לא חוצת ישובים.

נירה שפק: בפיקוד העורף כל פוליגון הוא פר ישוב.

נירה שפק: אין פוליגון שמחבר בין שני ישובים, לכן כל ישוב הוא בפני עצמו.

נירה שפק: אם את מכירה את מפת פיקוד העורף, ואני מצפה שתכירי, תדעי כמה שינויים היו בה בחמש השנים האחרונות – לא היו בה שינויים, וגם לפני.

נירה שפק: אני בקיאה בה, אני לומדת אותה בכל יום, שעה-שעה, שנה-שנה.

נירה שפק: לכן מה שמכתיב זה האיום, כפי שמכתיב המצב הסוציו-אקונומי.

נירה שפק: מכיוון שלא נכנס שלום עולמי אז כנראה גם בחמש השנים הקרובות יהיה.

נירה שפק: לכל היותר זה ירד.

נירה שפק: אני מבקשת לדייק בנתונים.

נטליה מירוניצ'ב: לא הספקנו להשיג את רשימת הישובים של פיקוד העורף.

נטליה מירוניצ'ב: כשאני נכנסת לאתר זה ברמה של מספר בית.

נירה שפק: זה פוליגון, כל פוליגון פר ישוב.

נטליה מירוניצ'ב: האתר של פיקוד העורף הוא בעייתי.

נירה שפק: אני מכירה את האתר של פיקוד העורף, הוא מצוין, הוא פר ישוב.

נירה שפק: כל פוליגון פר ישוב.

נטליה מירוניצ'ב: תלוי איזה ישוב.

נירה שפק: לא, ממש לא.

נטליה מירוניצ'ב: הרבה פעמים הוא שואל על רחוב.

נירה שפק: הוא יכול לשאול אותך על רחוב.

נירה שפק: בנתונים האלה אני בקיאה כנראה יותר ממך.

נירה שפק: פוליגון הוא פר ישוב.

נטליה מירוניצ'ב: יש לנו קושי עם הקריטריון הזה.

נירה שפק: לא הבנתי למה יש בעיה עם הקריטריון הזה.

נירה שפק: הוא פר ישוב.

ינון אזולאי: מסבירים לך שלא אמור להיות קושי.

נירה שפק: תסבירי לי למה אחרי כל שאמרתי לך, שהמפה היא קבועה, שהיא נקבעת בכל שנה, היא לא זזה במשך כמה שנים - - -

נטליה מירוניצ'ב: מישהו מבטיח לי שהיא קבועה?

נירה שפק: מה זה, אני מבטיחה לך שלום עולמי?

נירה שפק: אני מבטיחה לך שהתקציב בשנה הבאה יהיה כמו השנה?

נירה שפק: לא.

נירה שפק: בשביל זה כתוב כאן בכל שנה לאותה שנה.

נירה שפק: לא ביקשו ממך לאשר דברים לתמיד.

נירה שפק: כתוב כאן:

נירה שפק: פר שנה מי שב-30.

נירה שפק: אז תנו לנו בבקשה תשובות שהן יותר רלוונטיות.

נטליה מירוניצ'ב: לא אתעכב.

נטליה מירוניצ'ב: אני אומרת שתפעולית זה מקשה עלינו.

נירה שפק: אני רוצה להבין למה, סליחה שאני מקשה עליך.

נטליה מירוניצ'ב: העלויות של ההטבות האלה גבוהות מאוד.

אלכס קושניר: מה העלות התקציבית?

נטליה מירוניצ'ב: באשקלון לבדה זה מעל 300 מיליון שקל לשנה, ויש ישובים נוספים שרמת ההטבות שלהם משתדרגת או שנכנסים למפה.

אלכס קושניר: איך משתדרגת?

אלכס קושניר: מבקשים פה 10%, כמו מה שיש לנתיבות.

אלכס קושניר: אני לא בטוח שיש מישהו שמשתדרג שם, וגם אם כן אז מדובר בישוב קטן מאוד ואז העלות היא שולית.

נטליה מירוניצ'ב: יש פה השלכות רוחב מיידיות, ואנחנו שמענו אותן, על ישובים נוספים שיבקשו.

נטליה מירוניצ'ב: ההבדל בין 30 ל-45 שניות – זה אולי מקל בחפיפת ראש אבל הטווח עדיין בעייתי בדברים אחרים

נירה שפק: לא הבנתי את המשפט האחרון שלך.

נטליה מירוניצ'ב: אני אומרת שב-45 שניות יש הרבה מאוד דברים וגם זה קשה.

נירה שפק: אם כך, לשיטתך גם 15 שניות זה כמו 30 שניות אז אם אישרת 15 שניות למה לא תאשרי 30 שניות?

אלישיב ממן: אין חקיקה שמאשרת 15 שניות.

אלישיב ממן: החקיקה היום בנויה על קריטריונים אחרים.

אלישיב ממן: יש שתי חקיקות נפרדות.

אלישיב ממן: יש את החקיקה של שבעה קילומטרים, של עוטף עזה, ויש את החקיקה של הטבות לישובים, של סעיף 11, והיא בנויה בצורה אחרת.

אלישיב ממן: היא לא בנויה בצורה של זמן–מרחק, של 30 שניות.

נירה שפק: סליחה שאני אומרת, לא באנו לעשות לכם חיים קלים.

שגית אפיק: זה לא רק עניין של חיים קלים.

נירה שפק: זכותי להגיד את מה שאני חושבת.

נירה שפק: לא באנו לעשות חיים קלים בהיבט הזה של להיכנס לאותן תבניות.

נירה שפק: אם אנחנו מזהים – וזה תפקידנו, לזהות את המורכבות, לזהות את צווארי הבקבוק, לזהות את המענים החסרים לציבור אז אני לא יכולה לתת להם את זה בתוך שני הריבועים הקיימים.

נירה שפק: לכן תקבלי את ההערה שלי, שאומרת לא ברמה האישית אלא ברמה הזאת, שאם הייתי יכולה לנתב את זה לתוך, תסמכי עלינו שהיינו עושים את זה.

נירה שפק: אבל מכיוון שראינו ששתי ההגדרות האחרות לא נותנות מענה אין אלא להוסיף קריטריון שלישי.

שגית אפיק: אני רוצה להתייחס בשתי מילים.

שגית אפיק: נטליה, תני לי לעזור לך פעם באלף שנים.

אלכס קושניר: כאשר היועצת המשפטית של הוועדה מסייעת לרשות המסים זה אירוע.

ינון אזולאי: זה אומר שזו הפעם הראשונה.

ינון אזולאי: ..

שגית אפיק: כפי שנאמר כאן מאגף התקציבים, זה כן מנוסח, לפחות כפי שזה מונח כרגע על השולחן, כהצעת חוק שעומדת בפני עצמה, לא כהצעת חוק שמשתלבת בתוך חוק הטבות המס, וככל הנראה לא בכדי, מכיוון שכפי שאמרה גם חברת הכנסת נירה שפק חוק הטבות המס מסתמך על שלושה קריטריונים: ביטחוני, חברתי-כלכלי ופריפריאלי.

שגית אפיק: הקריטריון שמופיע כאן הוא קריטריון חדש שלא עונה על אף אחד מן הקריטריונים האלה, ולכן אולי הכוונה הייתה לעקוף את סעיף 11.

שגית אפיק: לפחות כרגע זה מנוסח כחוק שעומד בפני עצמו, כמו אגב שיש את חוק שדרות ועוטף עזה, אבל שם הקריטריון רלוונטי כי הוא מדבר בסופו של דבר על מרחק מגבול ועל ישובים שיש ביחס אליהם שיקולים ביטחוניים.

שגית אפיק: אני מניחה שבסופו של דבר מה שרציתם לומר ביחס לקריטריון הזה, חברי הכנסת המציעים וחברי הכנסת התומכים כאן, רציתם בעצם לדבר על קריטריון ביטחוני אחר, שלא מופיע בחוק הטבות המס, ושביטאתם אותו באמצעות דחיפות הזמנים.

שגית אפיק: אבל בסופו של דבר חוק הטבות המס, וכל חקיקה שמעניקה הטבות מס בדרך שנעשית כאן, שהיא דרך פרטנית לתושב מסוים שמתגורר בישוב מסוים, נעשית בהתאם לקריטריון שמתבסס על מדיניות ממשלתית, על החלטת ממשלה שאומרת שזה קריטריון שהיא מוצאת לנכון לתעדף.

שגית אפיק: אותו הדבר העניין של 85,000 תושבים כקריטריון – זה לא קריטריון, זה בעצם תנאי סף להיכנס בכלל לחוק הטבות המס, תנאי סף שהתקבל גם על ידי הוועדה הזאת בדיונים שלה.

שגית אפיק: חברי הוועדה הזאת תיקנו את ה-50,000 ל-85,000, מתוך הנחה שלא רוצים לתת לכל ישוב קטן ולכל התיישבות ספורדית אלא באמת רוצים לתת, מצד אחד, לישוב שהוא יחסית מבוסס שרוצים להמשיך ולחזק אותו, ומצד שני, לא רוצים לתת לעיר שהיא כבר מספיק גדולה, מספיק מבוססת ולא בטוח שהטבות המס הן מה שימשוך את התושבים אליה.

שגית אפיק: ביחס לקריטריון הזה וביחס בכלל להערות אחרות שנשמעו כאן על הטבות מס, שוב, זה חוזר לנושא של עבודת ממשלה, בחינת הקריטריונים מחדש.

שגית אפיק: יכול להיות ששלושת הקריטריונים שמופיעים בחוק הטבות המס כבר לא מתאימים, שצריך לעשות עבודה אחרת, שצריך לבחון את הדברים.

אלכס קושניר: בהחלט צריך.

שגית אפיק: אבל כל עוד הממשלה לא אמרה שהיא מכירה בקריטריון כזה, שהוא קריטריון שבעיניי מעורר בעיות גם ברמה היישומית שלו, גם ברמה התפעולית שלו וגם ברמה התיאורטית אקדמית, של להבחין בטווחי זמנים בשיטה כזו או אחרת כקריטריון שנכנס לחקיקה ושמזכה בהטבת מס, לכן אני באמת חושבת – גם דיברנו על זה בישיבה הקודמת – הממשלה צריכה לקיים דיון על הקריטריונים האלה.

שגית אפיק: אם יש בממשלה התבוננות אחרת על הטבות המס ועל הדרך שצריך לחלק אותן אז כמובן שהוועדה תהיה שותפה, כפי שהיא הייתה גם בעבר.

שגית אפיק: אני לא חושבת שנכון לוועדה להוביל שוב, כפי שנעשה ב-2015, את המהלך של הטבות מס ולקבוע את החלוקה הזאת.

שגית אפיק: זו חלוקה שבסופו של דבר צריכה לבטא מדיניות ממשלתית.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: אני רוצה להזכיר לכולם שבכנסת הקודמת היה פה תיקון שנעשה עבור העיר עכו, והתיקון הזה בסופו של דבר הוביל לשיפור בהטבות מס להרבה מאוד ישובים נוספים.

אלכס קושניר: אני לא זוכר את המספר ולכן אני לא רוצה לנקוב בו.

אלכס קושניר: הדבר הזה מוכיח לי בעצם שכאשר יש רצון אז יש גם יכולת.

אלכס קושניר: לכן אני פתחתי את דבריי, ואני אומר את זה שוב, אני שומע את מה שאתם אומרים ואת מה שאומרת היועצת המשפטית של הכנסת ושל הוועדה, ואני גם מכיר במורכבות של האירוע הזה.

אלכס קושניר: זה לא אירוע פשוט, אני מבין.

אלכס קושניר: אבל עד עכשיו שמעתי איך לא.

אלכס קושניר: אני מבקש שמעכשיו נשמע איך כן.

אלכס קושניר: מעין ספיבק, בבקשה.

נטליה מירוניצ'ב: סליחה, אני מבקשת לסיים במשפט.

אלכס קושניר: אני הבנתי את דבריך, נטליה.

אלכס קושניר: אחר כך אם ארצה שתוסיפי אני אפנה אליך.

אלכס קושניר: אחזור אליך.

אלכס קושניר: מעין ספיבק, בבקשה.

מעין ספיבק: תודה רבה.

מעין ספיבק: קודם כול, התיאורים לא פשוטים וכל מה שאני אגיד כאן הוא בלי קשר לאמירה הזאת.

מעין ספיבק: הטבות המס במהות, כפי שנקבעו בעבר, מיועדות למשיכת אוכלוסייה חזקה לישובים, שאלמלא כן לא היו מתגוררים שם אותם התושבים, במטרה לחזק את הפריפריה.

מעין ספיבק: בהקשר הזה לכאורה חיים תחת איום מיידי מהווים סיבה שלא להגר לאשקלון ואז הטבות המס הן כלי נכון בהקשר הזה.

מעין ספיבק: אבל לפי הנתונים שלפנינו והנתונים שהציג ראש העיר זה לא המצב של אשקלון, להיפך, אשקלון היא העיר המתפתחת ביותר בישראל החל מ-2014 ועד היום, בחמש שנים אנחנו רואים גידול של כמעט 17%.

אלכס קושניר: בגלל שראש העיר לקח פה סיכון ונכנס להסכמי גג ועשה פה דברים מדהימים.

מעין ספיבק: ללא ספק, וזה גם מבטא את העובדה שאשקלון נמצאת בסמוך למוקדי התעסוקה שהולכים ומתפתחים, למרכז הכלכלי של ישראל והקושי בהשגת דיור במחירים סבירים במרכז הארץ גם מביא אוכלוסייה גדולה ומשמעותית להתעניין באשקלון.

מעין ספיבק: אנחנו באמת רואים תנופת בנייה, שראש העיר גם לקח בה חלק משמעותי מאוד.

מעין ספיבק: בשורה התחתונה אנחנו רואים שאשקלון היא מאוד אטרקטיבית מבחינת תושבים חדשים.

מעין ספיבק: לכן לדעתי צריך לשאול מה אנחנו מצפים שיקרה בעקבות הפעלת הטבות המס הללו.

מעין ספיבק: אם מדובר במעין שיפוי של התושבים על המצב שבו הם חיים, שזה היה קצת רוח הדברים, צריך לזכור שהטבות המס מטיבות עם אוכלוסייה בעלת הכנסות גבוהות.

מעין ספיבק: כך אותן דוגמאות שהציג קודם יושב-ראש הוועדה, מאוד יכול להיות שאותו זקן שבוחר לא לצאת מן הדירה שלו ולרוץ למקלט בכלל לא יוטב מהטבת המס הזו, וכך גם אימא שרוצים שתקבל הטבות מס.

נירה שפק: בהתחלה אמרתי שהמיגון הוא דבר נפרד.

מעין ספיבק: אגיע לזה, אבל אני אומרת שבהקשר הזה הטבות המס אפילו לא יסייעו, גם לא בעקיפין, לאותה אוכלוסייה שנפגעת באופן הכי משמעותי מהמצב הביטחוני שבו תושבי אשקלון חיים.

מעין ספיבק: זה לגבי סוגיית הטבות המס והאם היא מסייעת.

מעין ספיבק: לגבי הסיכון בפתיחת הקריטריון הזה, צריך להגיד שסוגיית זמן, קריטריון של 30 שניות הוא קריטריון נושם במהות שלו, שתלוי ביכולות הארטילריה של חמאס.

מעין ספיבק: ככל שהם ישתפרו ההכנסות של המדינה ירדו, וברור לכולנו שבעוד חמש שנים נסתכל על מפה אחרת לגמרי.

מעין ספיבק: אז השאלה היא האם אנחנו מוכנים לכך.

אלכס קושניר: לכן אנחנו עוצמים עיניים ונשארים על שבעה קילומטרים, שזה טווח פצמ"ר, שכבר מזמן לא רלוונטי?

נירה שפק: למה זה ברור אם אני אומרת לך שלפחות ממתי שאני הייתי מפקדת גזרה ב-2010 ועד היום זה לא השתנה?

מעין ספיבק: אז אני לוקחת את דבריי בחזרה, זה לא ברור, זה עשוי לקרות, את צודקת.

נירה שפק: כמו עוד הרבה דברים בחיים שעשויים לקרות, גם יכול לפרוץ מצור ימי, יכולים להיות עוד הרבה דברים.

מעין ספיבק: את צודקת.

מעין ספיבק: את מסכימה איתי שזה קריטריון נושם.

מעין ספיבק: בהקשר הזה, זה פותח את האפשרות.

נירה שפק: גם מצב סוציו-אקונומי הוא קריטריון נושם, גם חוזק של עיר הוא קריטריון נושם.

נירה שפק: בכל שנה אנחנו בודקים את שנת המס הרלוונטית וזה מה שביקשנו, לא ביקשנו להכניס את זה בבסיס התקציב לעולמי עולמים.

מעין ספיבק: אני מקבלת ויכולה להרחיב את הדיון הזה.

מעין ספיבק: אשלים את מה שרציתי לומר בהקשר הזה.

מעין ספיבק: מעבר לסוגיה הזאת, הטבת מס לעיר אשקלון צפויה להחליש את האפקטיביות של הטבות מס באזורים סמוכים.

מעין ספיבק: עבור אישה עם שני ילדים, גם עם משכורת של 16,000 שקלים, אין הבדל בין הטבת מס של 10% להטבת מס של 20%.

מעין ספיבק: זאת אומרת שעוטף עזה ושדרות, אדם שבחר עד היום להגר לשם עשוי כנראה לבחור להגר לאשקלון, ובהקשר הזה הטבות המס, שבבסיס שלהן נועדו לחזק את הפריפריה, יחזקו את הפריפריה פחות כי הן יחזקו יותר את ההגירה החיובית לאשקלון.

מעין ספיבק: אני חוזרת לשאלה החשובה מבחינתי.

מעין ספיבק: מכיוון שמדובר פה על מנגנון שיש בו הרבה בעייתיות, אני חוזרת לשאלה מה אנחנו מבקשים להשיג.

ינון אזולאי: האמירה הזאת לא תמיד נכונה.

ינון אזולאי: את אומרת לראש העיר: אל תהיה ראש עיר טוב.

ינון אזולאי: זה מה שאומרים.

ינון אזולאי: כמו במענקים, שכאשר מגיעים לעיר איתנה כבר אין לה מענקים.

ינון אזולאי: אומרים לראשי הערים: ככל שתהיו טובים יותר התושבים שלכם יקבלו פחות, יקבלו פחות מענקים, יקבלו פחות עזרה.

ינון אזולאי: אם אתם חושבים אחרת, תגידו לי.

מעין ספיבק: באופן עקרוני, כמי שאחראית גם על תקציבי משרד הפנים, אני יכולה לומר לך - - -

נירה שפק: אני שמחה שאת חושבת שהעיר אשקלון הפכה להיות בתחום גדרה–חדרה.

מעין ספיבק: על פי הנתונים אנחנו רואים את זה, שהיא גדלה משמעותית.

מעין ספיבק: אסיים רק בשאלה העקרונית.

מעין ספיבק: אני חוזרת לשאלה: מה מבקשים להשיג באמצעות הטבות המס הללו?

מעין ספיבק: ככל שהמטרה היא השגת ביטחון אז לאור הדברים שתיארתי ולאור זה שאנחנו מבינים שאין קשר בהכרח בין אותם 10% – כפי שחברת הכנסת אמרה, הם לא ירוצו עם ה-10% למקלט ויגיעו מהר יותר – עמדתי המקצועית היא שיש לדאוג לפתרונות שמחזקים את הביטחון של התושבים, כגון פתרונות מיגון, ולא קידום של הטבות מס לעיר אשקלון.

מעין ספיבק: תודה.

אלכס קושניר: בסדר.

אלכס קושניר: ראש העיר, בבקשה.

תומר גלאם: קודם כול, חשיבה מעניינת מאוד, אבל שמעודדת בצורה משמעותית להיות כושלים.

תומר גלאם: זה דבר אחד.

תומר גלאם: לא ראיתי בקריטריונים של העוטף, כפי שהזכיר גם ראש עיריית באר שבע, את נושא המצב הסוציו-אקונומי.

תומר גלאם: אלה שיש להם הרבה, גם להם אולי לא ניתן ולא מגיע להם?

תומר גלאם: אחת הסיבות לתת את אותן הטבות היא גם כפיצוי לאותם תושבים שחיים תחת קו האש.

תומר גלאם: אני מבין שאף אחד מכם לא נמצא בקו האש.

תומר גלאם: אם הייתם חיים שם הייתם מבינים מה המשמעות.

תומר גלאם: אין בית בעיר שלי, גם אצלי בבית, שאין בו את התופעה של לחיות תחת איום, אם זה ילד בן 12 שמפחד להיות לבד בבית, ויש לי את זה בבית ויש את זה בבתים אחרים.

תומר גלאם: צריך לתת לתושבים את הכלים.

תומר גלאם: הסכום שאתם מדברים עליו, של 300 מיליון שקלים, זה כמו בעלויות שלי להקים עוד שבעה בניינים בשנה.

תומר גלאם: אני מרים כ-12,000 יחידות דיור בשנה, פותר את בעיית הדיור של מדינת ישראל, פותר את הבעיה התקציבית של מדינת ישראל.

תומר גלאם: אתן לכם כמה רעיונות פשוטים שאתם הפקידים מעכבים באוצר כדי שהם לא יבואו לידי מימוש – תופעת המיגון, בואו ניקח את פתרון המיגון.

תומר גלאם: נחתם הסכם גג על 32,000 יחידות דיור, מתוכן 8,000 יחידות מגיעות היום לעיר אשקלון לטובת התחדשות עירונית.

תומר גלאם: אני אומר לך באופן פשוט: אני לא רוצה כסף, אני לא צריך כסף.

תומר גלאם: את 8,000 היחידות תשווקו לתושבים שלי, תעבירו את הכסף למשרד הבינוי והשיכון, כך תמגנו את כל 12,000 יחידות הדיור בלי להוציא שקל.

תומר גלאם: אבל באוצר וברמ"י חושבים אחרת, איך לדפוק את התושבים, איך להצליח לא למכור את 8,000 יחידות הדיור ולהכניס אותן להתחדשות עירונית, כאשר הנושא של התחדשות עירונית יכול לקחת חמש או שש שנים.

תומר גלאם: למה?

תומר גלאם: כי אולי ייכנסו עוד כמה ג'ובות לקופה כדי לתת מענה, כדי לפתור את הבעיות של מדינת ישראל.

תומר גלאם: ואם מדברים על 300 מיליון שקל, מה הדיבידנד שמקבלת מדינת ישראל מחברת קצא"א, אתם יודעים?

תומר גלאם: את יודעת את המספרים, אז בואי תגידי לכולם את המספרים.

תומר גלאם: תבינו, זה אפילו לא 10% ממה שתושבי אשקלון תורמים למדינת ישראל.

תומר גלאם: למה הגירה חיובית?

תומר גלאם: כי ראש העיר יילחם, וימשיך להילחם עבור התושבים, שהם החלוצים האמיתיים.

תומר גלאם: אנחנו לא מעודדים מסכנות, וזה הבעיה פה בחשיבה.

תומר גלאם: רהט תישאר באשכול סוציו-אקונומי 1 כי משהו שם לא מתנהל נכון, ואם תביא להם עוד 300 מיליון שקל זה לא יעזור.

תומר גלאם: פקידי האוצר, אתם חייבים להבין דבר אחד בתפיסה, אתם צריכים לתת חכות ולא דגים.

תומר גלאם: בנושא הזה אתם חוזרים שוב לאותה טעות.

תומר גלאם: מי שמנהל את העיר בצורה נכונה ותושבים שמגיעים אלינו ועושים את השיווקים ברמה גבוהה – זה ימשיך להתבצע, כי זו ציונות אמיתית.

תומר גלאם: לא רק כדי לתת את התקורות למשרד האוצר אלא כדי לתת מענה לתושבים במדינת ישראל, שיהיה להם מקום טוב וראוי לחיות ולגור בו.

תומר גלאם: אני יודע שכאשר הייתי מקבל 100 במבחן במתמטיקה, שזה לא קרה הרבה, הייתי מקבל צ'ופר.

תומר גלאם: פה אני לא רוצה צ'ופר, אני רוצה את מה שמגיע לי.

תומר גלאם: תגידו לי אתם כפקידי משרד האוצר, כבעלי מקצוע.

תומר גלאם: אני מזמין אתכם בסבב לחימה, שתבינו על מה מדובר – זה לא מבצע, זה מלחמה.

תומר גלאם: אני צריך להתחנן למרכז חוסן, ועד שקיבלתי מרכז חוסן, מבקר המדינה אומר לכם, הביאו מבנה יביל לא ממוגן, שאי אפשר בכלל לעשות בו פעילות.

תומר גלאם: אז מה הועילו חכמים בתקנתם?

תומר גלאם: מה אתם מנסים להראות ולהוכיח?

תומר גלאם: בסופו של דבר יש לי התחייבות מול שר האוצר, מול יושב-ראש הוועדה, מול כל חברי הכנסת שצריך לתת מענה, גם בפערי המיגון וגם בהטבות המס, אבל אנחנו לא צריכים לעודד למסכנות.

תומר גלאם: אני מוכן לעשות אפילו עסקה אחרת, כפי שעושה ינון אזולאי עם יושב-ראש הוועדה: בואו נקבל את האחוזים של הדיבידנדים של קצא"א.

תומר גלאם: קחו את הטבות המס.

תומר גלאם: הם יקבלו 20%–30% במיסוי.

תומר גלאם: בואו תנו הטבות בארנונה לאותן שכבות מוחלשות, ואין אצלנו מסכנים, ותחזקו אותן ב-300 מיליון שקל בשנה, שזה הוראת שעה, ותנו מענה.

תומר גלאם: אולי מהכסף הזה הן יוכלו לבנות ממ"ד שהמדינה לא בונה.

תומר גלאם: אני מכבד מאוד, ומכיר את רובכם, אני מכיר את הנפשות הפועלות.

תומר גלאם: בסופו של דבר, גברתי היועצת המשפטית מכירה גם את הנושא הזה מקרוב, וזכיתי להכיר אותה עוד בהיותה בוועדה הקודמת.

תומר גלאם: העיר אשקלון ואני התמודדנו עם אתגרים לא פשוטים בכלל.

תומר גלאם: אם הייתי רוצה להפוך את העיר למסכנה הייתי עושה את זה עם גירעון שקיבלתי עם כניסתי לתפקיד של קרוב ל-300 מיליון שקל, אבל נלחמתי וגייסתי תקציבים ועשיתי הכול כדי לשמור על העיר איתנה, מתוך נכונות ומתוך רצון לשמור על הרשות כרשות איתנה.

תומר גלאם: כפי שאמר ינון אזולאי, ככל שאנחנו טובים לוקחים לנו כסף.

תומר גלאם: יש לך כסף, עכשיו תיתן לרשויות המוחלשות.

תומר גלאם: למה?

תומר גלאם: זה תפקיד של המדינה, לא שלי.

תומר גלאם: אדוני היושב-ראש, אני מאמין שגם שר האוצר יעמוד בהבטחתו וגם כל חברי הכנסת וכל הסיעות, וגם אתה כיושב-ראש.

תומר גלאם: כיף להיות בוועדה היום, לא בגלל הנושא שעלה אלא בגלל השיח שמתקיים פה.

תומר גלאם: בדרך כלל זה היה כמו בכלוב של תרנגולים, סליחה על הביטוי, והיום זה קצת שונה, ועל כך יישר כוח.

תומר גלאם: היו ישיבות שבהן התביישתי לשבת.

תומר גלאם: אבל פה יש לנו משימה לאומית, איך אנחנו מפצים את התושבים שמגלים חוסן ברמה הלאומית עבור צבא ההגנה לישראל ובעיקר עבור מדינת ישראל.

תומר גלאם: תודה.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: לירון נעים ממשרד המשפטים, בבקשה.

לירון נעים: שלום אדוני, שלום לכולם.

לירון נעים: אתייחס בקצרה לקשיים המשפטיים שמעוררת הצעת החוק הזאת.

לירון נעים: רק אגיד שכולנו פה מדברים בלי החלטת ממשלה, מכיוון שהצעת החוק הזאת לא עברה בוועדת השרים לחקיקה, ולכן אציין את הקשיים.

לירון נעים: רק אגיד שאנחנו לא בדקנו מול היועץ המשפטי לממשלה האם הקשיים האלה עולים כדי מניעה.

לירון נעים: לצורך הדיון הזה נסתפק בהצגת הקשיים.

לירון נעים: הקושי המרכזי הוא שזו הצעת חוק שמציעה קריטריון שמתאים, ואולי הותאם, לישוב אחד בלבד.

אלכס קושניר: זה לא נכון.

נירה שפק: לא הסתכלת על המפה המצורפת.

נירה שפק: יש מפה רשמית של מדינת ישראל שאומרת מה 15, מה 20, מה מעבר.

נירה שפק: זה חלק משיעורי הבית.

לירון נעים: אנחנו נבדוק.

לירון נעים: אני מתבססת כמובן על נתונים שנמסרו לי.

שגית אפיק: הרבה מן הישובים שמופיעים במפה מקבלים ממילא מן החוק.

שגית אפיק: אשקלון היא ככל הנראה העיר היחידה שנמצאת במפה ולא זכאית מכוח חוק.

אלכס קושניר: זה רק מחריף את העיוות.

נירה שפק: דרך אגב, רוב הישובים שמוגדרים ב-30 שניות לא זכאים, רוב הישובים אם לא כולם.

נירה שפק: בדקתי אותם אחד-אחד.

לירון נעים: לפי הבדיקה הממשלתית שנעשתה יש פה בעצם ישוב אחד שנכנס, אבל אתקדם מעבר לטיעון הזה כי הוא לא הטיעון היחיד.

שגית אפיק: יכול להיות שיש יותר ישובים שנכנסים לחוק.

לירון נעים: אנחנו מדברים פה על קושי משפטי בהיבטי שוויון.

לירון נעים: אני מזכירה שלפני שהמחוקק קבע את הקריטריונים למתן הטבות מס ב-2015 חיינו בעידן של רשימות שמיות.

לירון נעים: המחוקק היה קובע שמות של ערים קונקרטיות שהיו מקבלות הטבות מס.

לירון נעים: בג"ץ קבע שהשיטה הזאת צריכה להיפסק ויש לקבוע קריטריונים שוויוניים, שקופים ואחידים.

לירון נעים: ככל שמדובר בקריטריון כזה, שמכניס רק עיר אחת, צריך לבחון מה ההצדקה שלו ומה הבסיס שלו.

ינון אזולאי: בג"ץ פסק שצריך שיהיו קריטריונים.

ינון אזולאי: מצד אחד הפסקתם את מתן ההטבות, מצד שני לא קבעתם קריטריונים.

ינון אזולאי: אנחנו גם יודעים שיש כאן בעיה ולכן כשאנחנו מביאים את זה לוועדה זה בגלל הפעמים הרבות שכבר ביקשנו מכם יהיו קריטריונים, ועדיין אין קריטריונים, לא פעם, לא פעמיים ולא שלוש פעמים.

ינון אזולאי: אני יכול להסכים איתך בעניין אבל צריך להבין, כשבג"ץ קובע משהו, או שאתם הולכים עם בג"ץ עד הסוף או שאנחנו לא הולכים איתו עד הסוף.

לירון נעים: אומר ברמה העקרונית: יש היום קריטריונים שקבע המחוקק.

לירון נעים: הם קבועים בסעיף 11 לפקודת מס הכנסה.

לירון נעים: ייתכן שיש מקום לשנות אותם, או על ידי המחוקק או על ידי הממשלה, אבל אנחנו מדברים כרגע על מצב משפטי נתון.

אלכס קושניר: אני רוצה שנדייק: מי שיושב פה זה המחוקק וזה מה שהמחוקק כרגע מנסה לקבוע.

לירון נעים: המחוקק רשאי בהחלט לקבוע קריטריון חדש, אין שום ספק בזה.

אלכס קושניר: היה חשוב להבהיר את זה.

לירון נעים: הוא בוודאי יכול לקבוע קריטריון חדש.

לירון נעים: הוא גם יכול לקבוע קריטריון שאינו מבוסס על מדיניות ממשלתית.

לירון נעים: המחוקק תמיד יכול לחוקק מדיניות חדשה.

לירון נעים: זה מובן מאליו.

לירון נעים: לגופו של הקריטריון: הוא צריך להתכתב עם התכלית של החוק.

לירון נעים: התכלית של הטבות מס, כפי שאנחנו מכירים אותה במודל הקלאסי, היא תכלית של עידוד הגירה של אוכלוסייה משלמת מס לישובים מוחלשים.

לירון נעים: אם זו המטרה, אם המטרה היא עידוד הגירה של אוכלוסייה משלמת מס, אז השאלה למה צריך לסטות מן המודל הקלאסי שקבע המחוקק בסעיף 11 לפקודת מס הכנסה.

לירון נעים: השאלה אם יש תשתית של נתונים שמצדיקה את הצורך לעודד הגירה לאשקלון.

לירון נעים: אם התכלית איננה עידוד הגירה אלא התכלית היא אחרת, למשל פיצוי לתושבים על תקופה באמת קשה באופן קיצוני שעברה עליהם, אם התכלית היא של פיצוי אז עולות שתי שאלות.

לירון נעים: השאלה הראשונה היא למה דווקא 30 שניות?

לירון נעים: האם אין מקום לפצות גם ישובים שבהם יש יותר מ-30 שניות לרוץ למרחבים המוגנים?

לירון נעים: והשאלה השנייה והחשובה לא פחות היא: אם התכלית היא פיצוי למה אנחנו מפצים רק אוכלוסייה משלמת מס ולא את מי שאינו מגיע לרף המס?

לירון נעים: אלה הקשיים המשפטיים שעולים מן ההצעה הזו.

לירון נעים: אני חושבת שצריך יהיה ללבן אותם.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: אני רוצה לתת לנטליה להשלים את דבריה, בבקשה.

נטליה מירוניצ'ב: מעין ספיבק כבר התייחסה בקצרה לנקודה הזאת, אני רק אחדד.

נטליה מירוניצ'ב: מערכת המס בישראל בנויה כך שקרוב ל-60% מן האנשים לא משלמים מס בכלל, כלומר לא מגיעים לסף המס.

נטליה מירוניצ'ב: כ-40% ומשהו כן משלמים מס, בעלי ההכנסות הגבוהות ביותר משלמים את המס, וקרוב ל-60% לא משלמים.

נטליה מירוניצ'ב: כשאנחנו מסתכלים על מי שנפגע, ברור שכל הישוב אשקלון נפגע וגם ישובים נוספים, אבל האוכלוסייה שנפגעה הכי הרבה היא זאת שמתגוררת בדירות שכורות, בדירות ישנות, בדירות שאין בהן ממ"ד, שנאלצים לרוץ בכל פעם במדרגות המשותפות עם כל השכנים, שאין להם גמישות להעתיק מקום מגורים, לעבור לבית מלון או למקום אחר בתקופת הלחימה.

נטליה מירוניצ'ב: כלומר אלה האנשים שהם הכי פחות מבוססים.

נטליה מירוניצ'ב: הם לא מגיעים לסף המס.

נטליה מירוניצ'ב: אם אנחנו רוצים לתת למי שסבל הכי הרבה – אנחנו פשוט מנסים להגיע פה משני קצוות של מדרג ההכנסות ואנחנו לא מתכנסים.

ולדימיר בליאק: יש גם מנגנון מס שלילי שאולי דרכו אפשר להפעיל את ההטבות.

אלכס קושניר: אני רוצה לתת לחברי הכנסת להתייחס.

אלכס קושניר: נירה שפק, בבקשה.

נירה שפק: אני שמחה ששמעתי את כל ההתייחסויות כי הצלחתם לבלבל אותי.

נירה שפק: תודה רבה על כך שהדגשת את מה שרציתי להגיד.

נירה שפק: ראשית, אני המחוקקת, אני יכולה לחוקק, שגית.

נירה שפק: שנית, אני לא חייבת לחוקק על פי מדיניות.

נירה שפק: אני יכולה להוביל מלמטה.

נירה שפק: נכון שבסוף אני תלויה בהחלטה של ממשלה, אבל זה תפקידי.

נירה שפק: תסמכי על יכולת השכנוע שלנו ביחד.

נירה שפק: היה חשוב לי לתקן בקול רם ואני שמחה שקיבלתי גם סימוכין ממשרד ממשלתי שזה תחום עשייתו.

נירה שפק: תודה.

נירה שפק: נראה לי שאם ניקח את הנחת היסוד של הנושא של אוכלוסייה חזקה, יש כאן שני דברים שלא הצלחתם להבהיר לי אותם.

נירה שפק: ראשית, כשמדברים על אוכלוסייה חזקה לא חוכמה רק להביא אותה, צריך גם לשמר אותה.

נירה שפק: אם אני אומרת: אני מבוססת, אני יכולה לקנות בית בכל מקום אחר, אני מסכנת 1, 2, 3, 4, העסק שלי יכול להיות שהוא בעוטף, יכול להיות שהוא מחוץ לעוטף או מחוץ לפריפריה.

נירה שפק: יש דברים שכן ישכנעו.

נירה שפק: אותה הטבה שבאמצעותה רציתם להביא אותי לכאן צריכה גם לשמר אותי.

נירה שפק: אז לא חוכמה רק להביא את האוכלוסייה החזקה.

נירה שפק: דבר שני, המעגלים – אני כל הזמן אוהבת להשתמש בסיפור של תומר גלאם, וקשה לחשוד בי שאנחנו מאותו צד, אבל ברמה האנושית ובתפיסה אנחנו בדיוק באותו צד.

נירה שפק: תומר סיפר לי את סיפור חייו וראיתי כמה זה שהוא מסתכל על אלה שיכולים מעודד אותו להגיע לאן שהוא הגיע.

נירה שפק: כשסיפרתי לתומר שאני רוצה ביום אפטר לקחת את הנכד שלי לחוג אז תומר תפס אותי בצד ואמר לי: נירה, את יודעת, אף פעם לא הייתי בחוג, אבל הסתכלתי על אלה שכן היה להם ואמרתי: כזה אני רוצה.

נירה שפק: האוכלוסייה החזקה שנמצאת מושכת למעלה את אלה שלא.

נירה שפק: לכן יש עלינו חובה לא רק להביא אותה אלא גם לשמר אותה.

נירה שפק: יושב כאן ראש עירייה שמראה לנו את כל הדרך של למה כן.

נירה שפק: זו הערצתי לאיש הזה.

נירה שפק: דבר נוסף שאני רוצה להגיד, כאשר יש סביבה מבוססת היא גם צורכת יותר תרבות וחינוך.

נירה שפק: זה מאפשר לרשות מקומית להרחיב את המניפה ולתת לאחרים, כי היא לא צריכה להתעסק רק באוכלוסייה שרובה במצב סוציו-אקונומי 1 או 2, כלומר זה מחזק גם את הרשות המקומית במתן הפתרונות שלה.

נירה שפק: עסקים שנכנסים לעיר מעסיקים את החלשים יותר, נותנים להם אפשרות במדרג.

נירה שפק: אני יכולה להמשיך עם הדוגמאות.

נירה שפק: לכן כשאתם אומרים שמהות החוק מתייחסת להגירה, אתם בחרתם להגיד את המילה הגירה חיובית.

נירה שפק: אני מדברת גם על מניעת הגירה שלילית.

נירה שפק: אם אנחנו מכניסים את ההגירה על כל המשמעויות שלה עדיין אנחנו נשארים באותו הדבר.

נירה שפק: אסיים במשל אווזי הבר, שמצליחים להגיע ליעד שלהם בזכות חיזוק החזקים ולא רק חיזוק החלשים.

נירה שפק: זה שהמבנה יכול להתחלף ומישהו שהיה חלש מתחזק ומחליף את החזק שנח, וזה שחלש עוצר ויורד ולא יכול להמשיך ואז מגיע אווז חזק איתו, שומר עליו, מטפל בו עד שהוא יכול להצטרף למבנה.

נירה שפק: לכן זה חשוב.

נירה שפק: אשקלון מבחינתי היא משל אווזי הבר.

נירה שפק: תודה רבה.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, עניין הטבות מס, דשנו בזה, לפחות אני מאז שנבחרתי בכנסת ה-20 והצלחנו להכניס כמה ישובים ערביים בצפון, בפעם הראשונה הם קיבלו הטבת מס.

אוסאמה סעדי: מאז ועד היום אני שומע על עיקרון השוויון.

אוסאמה סעדי: אין חולק על כך שצריך שוויון וצריך קריטריונים, והמחוקק יקבע את הקריטריונים.

אוסאמה סעדי: אני זוכר שהיועצת המשפטית של הוועדה דאז והיועצת המשפטית של הכנסת ושל הוועדה היום דיברה על זה כל הזמן, ובצדק.

אוסאמה סעדי: אדוני ראש עיריית אשקלון, מדובר בכמה תושבים?

תומר גלאם: 161,000.

אוסאמה סעדי: אני מדבר על ישוב של 3,000 תושבים, כאוכב, שקיימנו דיונים עם היושב-ראש הקודם, עם שגית אפיק, עם משרד האוצר, עם מי לא, שהם בתוך הקו, אפילו חלק מן הבתים פה ושם, ועד היום הם לא מקבלים.

תומר גלאם: יותר קל להעביר אותם לאשקלון...

אוסאמה סעדי: אז אתה מדבר על 160,000?

אוסאמה סעדי: קיבלנו מכתב מראש מועצת אל קסום, שהיא מועצה אזורית בדרום, אבו בסמה בעבר, שאמר לי: גם אנחנו על הגבול ואנחנו אפילו בתוך המפה הזאת.

אוסאמה סעדי: בגלל שאנחנו תושבים וכפרים לא מוכרים אז אנחנו לא מקבלים.

אוסאמה סעדי: בדוח של מבקר המדינה על המשילות בנגב נכתב:

אוסאמה סעדי: איך יכול להיות שבאל קסום רשומים 4,000 בעלי זכות הצבעה אבל גרים 28,000?

אוסאמה סעדי: מה, הם עב"מים?

אוסאמה סעדי: הם קיימים, הם תושבים, אבל הם לא רשומים.

אוסאמה סעדי: אלה לא מקבלים הטבות מס למרות שעל פי החוק הקיים היום הם צריכים לקבל.

אוסאמה סעדי: אנחנו מבקשים, אדוני היושב-ראש, שכל מי שמגיע לו יקבל.

אוסאמה סעדי: אני זוכר שעשינו פה לפני שבועיים–שלושה ישיבה על המועצות האזוריות.

אוסאמה סעדי: אמרו: כל ההטבות האלה הן בערך 100–120 מיליון שקל.

אוסאמה סעדי: זה כלום בכל התקציב האדיר של 500 מיליארד שקל.

אוסאמה סעדי: אם פה נותנים עוד 100–200 מיליון שקל בשביל לעודד, את מדברת על הגירה חיובית – כן אנחנו רוצים שאנשים יגורו במועצת אל קסום, שילכו לשם, שילכו לצפון.

אוסאמה סעדי: ואם מדבר פה ראש עיריית אשקלון, 100–200 מיליון שקל מתוך התקציב האדיר הזה זה כלום, אבל זה נותן הטבות מס חיוביות מאוד.

אוסאמה סעדי: אני מרגיש את זה על האנשים.

אוסאמה סעדי: אני תושב הישוב עראבה שקיבל בשנת 2016 הטבת מס של 10%, ועכשיו זה עלה ל-12% בגלל עכו.

אוסאמה סעדי: האנשים הרגישו את זה ישר בכיס שלהם.

אלכס קושניר: באשקלון זה אפס.

אלכס קושניר: עוד מישהו מחברי הכנסת רוצה להגיד דבר מה?

שגית אפיק: אני רוצה להתייחס לעניין של עכו וגם לעניינים נוספים ואולי גם לחדד דברים שאמרתי קודם.

שגית אפיק: לעכו לא קבענו קריטריון חדש, שזה מה שמוצע כאן.

שגית אפיק: נכנסנו באותם שלושה קריטריונים קיימים וחידדנו את ההבחנות ביניהם ביחס למבחנים שקבועים בתוכם.

אוסאמה סעדי: שם זה היה 7%.

שגית אפיק: יש שלושה קריטריונים שמנוקדים באופן שונה בתוך עצמם, כל קריטריון.

שגית אפיק: המדד החברתי-כלכלי – שונה מדד 4 ממדד 6.

שגית אפיק: שינינו את הניקוד ושיחקנו עם הקריטריון עצמו, אבל לא קבענו קריטריון חדש כפי שמוצע כאן.

שגית אפיק: לא עקפנו את כל המפה כדי להנחית את עכו.

שגית אפיק: עכו כבר הייתה בתוך המפה.

שגית אפיק: שינינו את הקריטריונים כדי לחזק את עכו וישובים נוספים שחברי הוועדה ראו כדבר נכון לחזק אותם עוד יותר ממה שהם מחוזקים כדי לייצר שוויון בצורה אחרת מול ישובים אחרים וזה מה שנעשה באותו תיקון.

שגית אפיק: לאור הדברים שאתם אומרים כאן וגם לאור דבריה של נציגת משרד המשפטים, בעיניי אם אתם מגיעים למסקנה שאתם חושבים שנכון שאשקלון תהיה זכאית גם היא להטבות מס, שהיא לא נמצאת היום בעצם במפת הטבות המס, אז אולי הנכון הוא לעשות איזו בדיקה של הרחבת קווי האורך והרוחב שנמצאת בחוק הטבות המס, הגדלת הפריפריה, עם או בלי מדיניות ממשלתית, זה באמת כבר לא משנה.

שגית אפיק: אם הוועדה חושבת שהיא יודעת להצדיק את ההוספה הזאת של אשקלון, בין אם משיקול חברתי-כלכלי, בין אם משיקול פריפריאלי ובין אם משיקול ביטחוני, אלה שלושה קריטריונים שממילא מצויים בחוק הטבות המס.

שגית אפיק: ואז יש מכשול חדש, שגם אותו צריך לבחון ולהתגבר עליו, האם רוצים שחוק הטבות המס יחול גם ביחס לערים גדולות.

שגית אפיק: כאשר הוועדה חוקקה את החוק ב-2015 היא סברה שהתשובה לזה שלילית אבל יכול להיות, על פי הדברים שאני שומעת מכם עכשיו אתם חושבים שגם עיר צריך לשמר בה את התושבים החזקים שלה ולשמר אליה הגירה חיובית של אנשים.

שגית אפיק: אבל אז, שוב, הפתרון בעיניי, אם זה הכיוון שהוועדה רוצה ללכת אליו, הוא לא בייצור של קריטריון חדש של ישוב מאוים אלא להיכנס בחזרה למפת הטבות המס, לחוק הטבות המס ולנסות לראות אם אפשר בתוכו לעשות את השינויים האלה.

שגית אפיק: לשינויים האלה תהיה כמובן עלות תקציבית מכיוון שברגע שאנחנו מרחיבים את המפה אז זה לא רק אשקלון אלא צריך לבחון הרחבה עניינית ונכונה ומתאימה בהתאם לעובדות שתציבו בפנינו.

שגית אפיק: בעיניי אם זה הכיוון אז זאת הדרך הנכונה ולא בדרך של קביעת קריטריון חדש שמתבסס על זמנים ושלא ברור עד כמה הוא ענייני ועד כמה הוא מתאים.

אלכס קושניר: קודם כול, אני חושב שהוא מאוד מאוד ענייני.

אלכס קושניר: נירה שפק הסבירה על היציבות.

נירה שפק: הייתי עוזרת השר להגנת העורף והייתי חלק מן החקיקה בדבר הזה אז אני בהחלט מודעת.

אלכס קושניר: יש פה מפה מקצועית של משרד הביטחון, לא של אף גורם פוליטי.

אלכס קושניר: לכן אני חושב שהמפה הזאת כן ברת ייחוס.

קרן ברק: טוב ששגית דיברה לפניי.

קרן ברק: בתכלס אני די מסכימה איתה, שאם רוצים לשנות, לתת הטבות מס לאשקלון, ומן הסתם זו עיר שסופגת לאחרונה את מטח הטילים הגדול ביותר, אזורי התעשייה והתושבים שם נכנסים לסיכון, בכל רמה שהיא קשה להביא לשם עסקים, ובנוסף לכך התושבים צריכים להמשיך ולחיות שם, אבל אם רוצים לעשות את זה אז צריך להבין, קושניר, שיש גם מחירים לכך שאין הפרדה מבנית בין שר האוצר לבין יושב-ראש ועדת הכספים, כולל כל השדרות שבאמצע.

קרן ברק: יש לזה יתרונות, שאפשר להעביר דברים מהר, אבל יש לצד זה גם אחריות כבדה.

קרן ברק: אם יימצא לזה התקציב – כולנו פה מבינים שבסוף זה אירוע תקציבי גדול – אז היתרונות שלך כיושב-ראש הוועדה שהוא גם תושב אשקלון וגם קשור לברז של הכסף הם לבנות את הקונסטלציה המשפטית הנכונה.

קרן ברק: בתכלס את אומרת: להכניס את אשקלון לישובי עוטף עזה.

נירה שפק: זה לא מה שנאמר.

קרן ברק: זה בערך האירוע.

קרן ברק: מן הסתם אם אתה מזיז את כל הגבולות, זה לא רק אשקלון אלא עוד כמה ישובים ייכנסו.

קרן ברק: אי אפשר יהיה לקפוץ מעל אלא צריך לשנות את המדדים, את המספרים כך שגם אשקלון תיכנס אל תוך הסיפור הזה בקטע הביטחוני.

קרן ברק: היא אומרת: יש מדד פריפריאלי ויש את המדד הביטחוני.

קרן ברק: את המדד הביטחוני צריך להסדיר כך כדי שאשקלון תיכנס פנימה.

אלכס קושניר: ראית מה הקריטריון החדש שכתוב בהצעת החוק?

אלכס קושניר: הוא מדבר דווקא על האיום הביטחוני.

קרן ברק: אני מבינה שבסוף, בסוף, לקפוץ כל פעם מעל זה הרבה יותר - - -

אלכס קושניר: מה זה לקפוץ מעל?

אלכס קושניר: אני לא מבין את הביטוי הזה.

שגית אפיק: לעשות את זה כחוק שעומד בפני עצמו ושהוא לא חלק מחוקי הטבות המס הקיימים.

אלכס קושניר: לקפוץ מעל מה?

אלכס קושניר: מעל מי?

אלכס קושניר: מעל 160,000 תושבים?

קרן ברק: אני בעד, אני לא נגד.

קרן ברק: אני אומרת שאין מה לעשות אלא לשנות את החוק ההוא.

קרן ברק: מה שצריך זה לא את הצעת החוק הזאת אלא לתקן את החוק שהיא מדברת עליו, שבתוכו אשקלון תיכנס.

אלכס קושניר: אז אולי נכניס את הסעיף הזה אל תוך פקודת המס, בסדר.

קרן ברק: התוצאה תהיה אותה תוצאה אבל הדרך היא הדרך הזאת.

קרן ברק: בסוף נצטרך לשבת פה ולהגיד – גם אמרתי את זה בחוקים אחרים.

קרן ברק: יכול להיות שברגע שיהיה תג מחיר לאירועים הביטחוניים יתייחסו אחרת גם למה שקורה שם.

קרן ברק: יכול מאוד להיות שהפעולות שם יהיו הרבה יותר קיצוניות.

קרן ברק: אם כל דבר כזה יעלה הרבה יותר כסף לנו כמדינה, הפיצויים האלה, אז מאוד יכול להיות שזה ישדרג אותנו כמדינה ברמה הביטחונית שלנו מולם כי כל אירוע כזה יעלה הרבה יותר כסף מאשר לפני כן.

קרן ברק: בעיניי זו תהיה בשורה טובה מאוד גם לביטחון שלנו, לא רק למצב הכלכלי של תושבי אשקלון.

קרן ברק: ככל שנצטרך לפצות יותר ויותר על התגובות היותר מינוריות אז אולי תהיה תגובה אחת חזקה שתגמור את כל האירוע הזה.

קרן ברק: לכן אני כמובן בעד למצוא פתרון לתושבים ולעיר עצמה, לתושבים, לאזורי התעשייה ולכול.

קרן ברק: יש לי גם הצעת חוק לתיקון חוק עידוד השקעות הון שקשור לאזורי תעשייה.

קרן ברק: כל כולי בסיפור הזה.

קרן ברק: אני חושבת שצריך למצוא את הדרך הנכונה כדי שזה ייצא, לא כסיסמה אלא שזה יקרה בפועל.

נירה שפק: אני חייבת רק לתקן את קרן: זה לא ישוב אחד, יש כאן 49 ישובים.

קרן ברק: בסדר, אבל ייכנסו יותר.

אלכס קושניר: ראש עיריית אשקלון, תומר גלאם, בבקשה.

תומר גלאם: קודם כול, אני שמח שאנשים מבהירים את דעתם אחרי הבחירות, זה חשוב מאוד.

תומר גלאם: קרן, אני יודע שאת בעד אותו חוק, כמו כולם פה.

תומר גלאם: אני רואה פה קונצנזוס של 100%, שאין לזה אח ורע בדיונים שבהם השתתפתי פה.

תומר גלאם: נמצא פה גם חבר הכנסת סמוטריץ', שגם הבהיר ואמר עד כמה גדולה החשיבות לתת את אותן הטבות לתושבי אשקלון.

תומר גלאם: הדרך היא חשובה, אבל בעינינו פחות.

תומר גלאם: אשקלון הייתה מוגדרת כאזור עדיפות לאומית א' עד שהתקבלה החלטה שכל הישובים עד שבעה קילומטרים יהיו זכאים לקבל את אותה הטבה.

תומר גלאם: מה לעשות שאשקלון היא במרחק 7.2 קילומטרים – 200 מטרים, זה מה שמפריד בין אשקלון לבין אותן הטבות.

תומר גלאם: למה עשו את זה?

תומר גלאם: כדי לגרוע את העיר אשקלון.

תומר גלאם: מה לעשות שבעבר הכוח והעוצמות של החמאס והג'יהאד היו שונים, הם היו פוגעים בצורה משמעותית ומהותית, כמו היום גם, בישובי העוטף כי זה האמל"ח שהיה להם.

תומר גלאם: יושבת פה מפקדת הגזרה לשעבר שמבינה מקרוב מה הולך.

תומר גלאם: אני לא אומר את זה בגלל שהיא דיברה ברמה של כמה חשובה לה אשקלון, שזה חשוב, אבל החשיבות היא גדולה יותר מבחינתכם.

תומר גלאם: אתם חייבים להבין דבר אחד – אני נמצא עכשיו על התפר בין להגדיל את העיר בצורה משמעותית, להמשיך את הסכם הגג בעוד 17,000 יחידות דיור, ובין לעצור את זה.

תומר גלאם: אני חייב לקבל החלטה כלכלית הגיונית עבור העיר שלי.

תומר גלאם: אותן הטבות שקיבלנו מן הממשלה הקודמת, שזה אומר:

תומר גלאם: חוק עידוד השקעות הון בנושא של מסחר ותעשייה, במקרה הטוב, גם אם אני סופרמן, קשה מאוד להביא את אותם מפעלים לידי מימוש בפחות מארבע–חמש שנים.

תומר גלאם: אני צריך כלי כדי לגרום לזה שלא תהיה לי הגירה שלילית, כי זה מתחיל להיות באוויר.

תומר גלאם: עם כל הנתונים שמוצגים פה: אנחנו מובילים, יש הגירה חיובית, העיר המבוקשת ביותר במדינת ישראל, אני חייב את הכלי הזה לפחות לשנתיים–שלוש כדי למצוא את המאזן, כדי למצוא את הדרך איך אנחנו הופכים את אשקלון לעיר כמו במרכז.

תומר גלאם: אני מדבר על מספר תושבים שתוך פחות מעשור גדל ב-300,000 תושבים.

תומר גלאם: אתם מבינים מה המשמעות של זה?

תומר גלאם: כך מדינת ישראל פותרת את מצוקת הדיור, זה משחרר את כל העומסים במרכז, הופך את העיר אשקלון לאחת הערים המתקדמות והגדולות במדינת ישראל.

תומר גלאם: אני אומר פה לחברי הכנסת, זו ציונות אמיתית.

תומר גלאם: יש ראשי ערים שאומרים: מה אני צריך את הסכם הגג?

תומר גלאם: יבואו תושבים חדשים שלא מכירים אותי, לא יהיו לי כלים כדי לתת להם, אז הם לא יבחרו בי.

תומר גלאם: אותי פחות מעניין אם יבחרו בי או לא יבחרו בי.

תומר גלאם: אותי מעניין לבנות את מדינת ישראל, מעניין אותי שתמשיך אותה הגירה חיובית.

תומר גלאם: חבר'ה, אני אומר לכם פה, זה תלוי בכל מי שיושב פה, גם בפן המקצועי, וכמובן ברשות המחוקקת.

תומר גלאם: כאשר אנחנו רואים קונצנזוס של 100% ברשות המחוקקת אנחנו צריכים להרים גבה ולהגיד: חבר'ה, יש פה משהו הגיוני, בואו נבדוק אותו יותר.

תומר גלאם: אני מתעקש ואומר, ואני אומר גם לך, קרן, באופן אישי כחברת סיעה מן הליכוד, הדברים צריכים להיות ברורים לחלוטין, שמגיע, ואיך מגיע, ואיך עושים.

תומר גלאם: אבל לא לקחת עכשיו את כל הנושא הגדול ולמרוח אותו לעוד שנתיים–שלוש עד שהדרג המקצועי יחליט איך עושים את אותו תהליך.

תומר גלאם: לאשקלון מגיע כבר לפני 15 שנים.

תומר גלאם: לקחו לה את זה.

תומר גלאם: אני לא מבקש לקבל רטרואקטיבית.

תומר גלאם: אני מבקש את מה שמגיע.

תומר גלאם: תודה, אדוני היושב-ראש.

אלכס קושניר: תודה רבה, אדוני ראש העיר.

אלכס קושניר: אני רוצה לסכם את הדיון.

אלכס קושניר: יש פה קונצנזוס בין חברי הכנסת מכל הסיעות, אין כל ספק בכך.

אלכס קושניר: יחד עם זה, שמעתי את כל גורמי המקצוע ואני מבין שאתם צריכים לעשות עוד כמה הכנות.

אלכס קושניר: שמעתי את נציגת משרד המשפטים, שעוד לא בחנתם את ההצעה מבחינה משפטית.

אלכס קושניר: הנחישות של חברי הכנסת ברורה מאוד.

אלכס קושניר: לכן אני מבקש מכם לעשות את עבודת המטה המתאימה.

אלכס קושניר: אנחנו נקבע דיון המשך בנושא הזה בקרוב, לא נחכה עם זה הרבה, על מנת שנוכל לראות איך אנחנו מתקדמים.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: הישיבה נעולה.