ועדת הכספים, כנסת 24, פרוטוקול מספר 78, 2021-08-16 09:30

אלכס קושניר: היום ח' באלול תשפ"א, 16 באוגוסט 2021, יש לנו שני סעיפים על הפרק, כמובן נתחיל מהראשון, בבקשה.

אלכס קושניר: אישור בדבר העמדת ערבות מדינה עבור מתן סיוע לביטוח אשראי לעסקאות סחר חוץ לטווח בינוני.

אלכס קושניר: לפני שאנחנו עוברים לסעיף עצמו, חברי הכנסת, הצעות לסדר.

אלכס קושניר: חבר הכנסת גפני, הודעה אישית, בבקשה.

אלכס קושניר: טוב, אז אני אקח את הצעת הסדר הראשונה.

אלכס קושניר: חיכינו לך, לא פתחנו את הדיון, אבל הנה, עכשיו אני פותח, יש לנו אירוע היום מאוד מאוד חשוב, יום הולדת לחבר הכנסת ולדימיר בליאק, שיהיה לך המון המון מזל טוב, נכנסת לפה בסערה ואני בטוח שזו רק ההתחלה ואני מאחל לך כל מה שאתה מאחל לעצמך ועוד 10% פלוס מע"מ.

ולדימיר בליאק: תודה רבה, מאוד מרגש.

ולדימיר בליאק: אני מקווה שחברי האופוזיציה לא יגישו רביזיה על החגיגות ואז אני אקבל גושפנקה רשמית.

משה גפני: מה לא יגישו?

נירה שפק: שלא תגישו רביזיה על הברכה.

משה גפני: לא, אני מצטרף לעניין, לגמרי.

משה גפני: וזה סופי, המזל טוב, לא מערערים על זה.

אלכס קושניר: זה לקראת קריאה ראשונה.

אלכס קושניר: כן, חבר הכנסת גפני, הודעה אישית, בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב ראש, חשבתי להגיד על משהו אחר, אבל אני חשבתי שזה לא בסדר אם אני אעבור על זה לסדר היום, האמירה הזאת של איילת שקד שהיות שזה מגפה אנחנו מכילים את המתים.

משה גפני: אנחנו לא מכילים מתים, אין דבר כזה ביהדות, על יום הכיפורים, היום הקדוש ביותר לעם היהודי, על ספק פיקוח נפש אנחנו מחללים אותו.

משה גפני: מחללים אותו, עושים את הדברים הנדרשים כדי להציל חיי אדם.

משה גפני: אני לא מקבל בשום פנים ואופן את האמירה הזאת שאנחנו מכילים את המתים, את המגפה.

משה גפני: צריך לטפל במגפה, צריך להילחם בה, בשום פנים ואופן האמירה הזאת איננה אמירה שמקובלת עליי, היא לא מקובלת, לפי דעתי, על כולם, אבל אני יכול לדבר רק בשמי.

משה גפני: זה דבר חמור מאוד שמדברים על מכילים את המתים, על זה נאמר רַק אֵין יִרְאַת אֱלֹקִים בַּמָּקוֹם הַזֶּה וַהֲרָגוּנִי.

משה גפני: זה דבר שהוא נורא ואיום.

משה גפני: צריך להתמודד עם המגפה, צריך להילחם בה, צריך לעשות הכול על מנת שאנשים לא יחלו ובוודאי שלא ימותו ולא שאנחנו מכילים מתים.

משה גפני: אני חשבתי שאני לא יכול בלי זה לעבור לסדר היום.

משה גפני: אבל אני רוצה להגיד לך, אתה יושב ראש ועדת הכספים ואתה עומד בפני חוק הסדרים, שלפי מה שקראתי עד עכשיו הוא אנטי חברתי בצורה מאוד משמעותית, יש הרבה דברים שהביאו אליי בהיותי יושב ראש ועדת הכספים וחלק מהדברים אני לא הבאתי בכלל, פשוט אמרתי להם שאני לא מסכים בשום פנים ואופן.

משה גפני: אחד הדברים זה העלאת גיל הפרישה לנשים, שעכשיו יש דיון בוועדה לקידום מעמד האישה וזה יבוא אליך בחוק ההסדרים.

משה גפני: נראה לי שחלק גדול מדברים שבעבר לא נתנו לאגף התקציבים להביא הם מביאים את זה עכשיו.

משה גפני: אני אומר לך בתור חבר, אני מברך אותך על זה שאתה יושב ראש הוועדה, אני השלמתי עם זה שאני לא ואני יודע שבמערכת הפוליטית זה דבר שהוא מחויב המציאות, אנחנו נמצאים בבניין שהוא עגול, פעם מישהו למעלה ופעם מישהו למטה וזה מתהפך - - -

אלכס קושניר: אני לא בטוח שלהיות באופוזיציה זה להיות למטה.

משה גפני: לא, בסדר, נכון.

משה גפני: אתה יודע מה?

משה גפני: לגביי אתה קצת צודק אפילו, מה שאני מתכוון להגיד, תדע לך שההיסטוריה תשפוט את הוועדה כאן.

משה גפני: זאת ועדה שחלק גדול מחוק ההסדרים יבוא אליה, יש דברים שהם פשוט משוללי היגיון, אם אתה רוצה אני יכול לתת לך דוגמה אחת, זה הנושא של המשקאות הממותקים, ששם זה בכלל לא משנה מה גודל הבקבוק, אתה משלם את אותם שני שקלים, לפי מה שאגף התקציבים אמר.

משה גפני: אני לא מדבר על זה שתהיינה הברחות של קוקה קולה ושל דברים רבים, נגיע לדיון הזה ונדבר עליו, אבל זה אחד מני רבים.

משה גפני: ביקשו אצלי גם להביא את הדברים האלה, והכול, אתה יודע, הם עושים את זה כל כך יפה.

משה גפני: באמת, להתקבל לאגף התקציבים זה לא סיפור פשוט, אתה קודם כל מדבר על הבריאות, מדבר על זה שאתה לא רוצה שאנשים ישתו משקאות עם סוכר, אבל הם מתכוונים לזה שהם רוצים כסף בכל דרך אפשרית, בגלל שאם זה נכון אז למה הבקבוקים האלה שהם אינם ממותקים, שהם דיאט, למה זה גם עולה?

משה גפני: שאלתי את זה, אז אמרו לי: לא, יש שם עוד כמה חומרים לא בריאים.

משה גפני: לא בריאים?

משה גפני: גם לחיות זה לא בריא.

משה גפני: תודה רבה.

אלכס קושניר: תודה רבה, חבר הכנסת גפני.

אלכס קושניר: נירה שפק.

נירה שפק: כן, אני רוצה רק לפתוח בעוד ברכה, למושב נהלל, 100 שנה, המושב הראשון שלנו חוגג 100 שנה, זה סמל פה בוועדת הכספים לכך שהנה, בצמיחה משגשגת, חקלאות, עשייה, אנחנו מביאים לתוצאות מרשימות למדינת ישראל.

נירה שפק: אז התחלנו בטוב, מה שנקרא, ואני רוצה להעלות סוגיה שדיברנו עליה בעבר, כל הנושא של פיצוי קורונה.

נירה שפק: כבר יצא לנו שהמערכת נפתחה סוף סוף ואפשר להגיש טפסים, אממה?

נירה שפק: אני מקבלת הודעות מאנשים שרוצים להיכנס ולדרוש את מה שמגיע להם ולא יכולים, למה?

נירה שפק: כי המעביד שבהתחלה אמר:

נירה שפק: אני מביא לכם או ימי מחלה או ימי חופשה, לא בא לו לעשות את התהליך, הוא מבחינתו מסודר, הוא הזין לעובדים ימי מחלה, ימי חופשה, שהם לא רצו, הם לא באמת היו חולים והם לא באמת יצאו לחופשה, וכל עוד המעביד לא משנה את הסטטוס ומגיש בעצם הם לא מקבלים את מה שמגיע להם.

נירה שפק: לא טיפלנו בנקודה הזאת ואני חושבת שצריך להיכנס אליה כי זאת תופעה.

אלכס קושניר: בדיון הבא יהיו פה רשות המסים ואנחנו נעלה את הסוגיה הזו.

נירה שפק: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בוקר טוב.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני רוצה, בבקשה, להתייחס לנושא של מתווה העלאת גיל הפרישה של נשים ולהגיד שב-2016 אני הוזמנתי להיות חברה בוועדה הציבורית שהקים שר האוצר אז כחלון שעסקה בנושא והציעה מתווה לארגוני הנשים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני אז בזמנו הצגתי סוגיה שבדרך כלל היא נעלמת וזה הסוגיה של מה שנקרא עקרות בית, נשים, במיוחד ערביות, אבל גם חרדיות, שהן מבוגרות, שהן כבר הגיעו לגיל הפרישה וצריך להתייחס גם בתוך המתווה לנושא הזה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: במתווה הקודם של 2016 הוצעה איזה שהיא חבילה עבור עקרות הבית ואני רוצה שנקיים דיון בהמשך שאנחנו נתמקד גם בסוגיה הזאת בדיונים שלנו לקראת אישור המתווה.

משה גפני: יש שם עוד כמה בעיות, זאת לא הבעיה היחידה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כמובן, אבל זו סוגיה שבדרך כלל אף אחד לא שם לב אליה ויש אלפים, אם לא יותר, של נשים מבוגרות, עקרות בית, שפשוט השקיעו את כל כולן בלגדל את הילדים, לגדל את המשפחה, וצריך גם לקחת אותן בחשבון במתווה.

משה גפני: כן, כן.

משה גפני: מאה אחוז.

אלכס קושניר: אני רק אתייחס ואני אומר שהנושא הזה של העלאת גיל הפרישה לנשים זה נושא מורכב והסוגיה היא הרת משמעות ואין ספק שאנחנו נקיים פה הרבה מאוד דיונים מעמיקים על הסוגיה הזאת ובסופו של דבר אני בטוח שאנחנו נוכל להגיע למתווה שמיטיב ומגן על כל הנשים החלשות שצריך להגן עליהן.

אלכס קושניר: מצד שני גם נצא לדרך עם המתווה כי אני חושב שכולם מבינים שזה הכרח, זאת מגמה בכל העולם, רק אנחנו צריכים לוודא שאנחנו בדרך בונים רשת ביטחון הולמת לכל אלה שבאמת צריכות.

יעל רון בן משה: אז למה בכזו חופזה ובמסגרת חוק ההסדרים?

יעל רון בן משה: התבלבלנו לגמרי עם חוק ההסדרים הנוכחי.

יעל רון בן משה: אני מרשה לעצמי להגיד את הדברים אחרי ההתבטאות של יושב ראש הכנסת ביום רביעי שעבר.

יעל רון בן משה: חוק ההסדרים הזה לא מאפשר התעמקות וניהול תקין של הדברים, זה נכון לגבי נושא גיל הפרישה לנשים, זה נכון לגבי הרפורמה בחקלאות.

יעל רון בן משה: אלה נושאים שראוי שנקיים עליהם דיון עמוק, כמו שהוא הגדיר, בדרך המלך, ולא בחוק הסדרים מהיר ועצבני.

אלכס קושניר: בסדר, אמרת את מה שאמרת.

אלכס קושניר: חבר הכנסת מאיר יצחק הלוי, יש לך הצעה לסדר?

מאיר יצחק הלוי: אני רוצה רק נושא אחד.

מאיר יצחק הלוי: קודם כל להגיד מזל טוב לחבר הכנסת היקר.

מאיר יצחק הלוי: אני אחזור בכל ישיבה שתהיה כאן על הנושא של כביש הערבה.

אלכס קושניר: שלחת לי תמונה בסוף השבוע.

מאיר יצחק הלוי: שלחתי תמונה ואני אדגיש את זה עד אשר הכביש הזה יאושר בתקציב.

מאיר יצחק הלוי: בכל פעם שאני נוסע הביתה או מגיע לכאן אני נוסע כשאני מודאג.

מאיר יצחק הלוי: לצערי הרב בארבע הפעמים האחרונות, שלוש מתוכן, הייתה גם תאונת דרכים קטלנית על הכביש הזה.

מאיר יצחק הלוי: זה פשוט כביש דמים.

מאיר יצחק הלוי: זה כביש שיש לו חשיבות אסטרטגית, כביש שהוא גם בינלאומי, כביש שהוא העורק הראשי ואם תרצו היבשתי היחיד שיש לעיר אילת, כמעט.

מאיר יצחק הלוי: לכן אין מקום כאן להיסוסים ואין מקום לעשות חישובים של כדאיות כלכלית בכל מיני נוסחאות מוזרות כי מבחינתי נפש אחת בישראל שווה הכול, עוברת כל נוסחה בכל צורה שהיא.

מאיר יצחק הלוי: אני יודע את עמדתך, אדוני, ואני יודע גם את עמדת מנהל הקואליציה בוועדה ואני שמח על כך ואני בטוח שתסייעו לתושבי העיר ולתושבי מדינת ישראל להביא את הכביש הזה לכך שהוא יוכל להיות באמת נגיש ובטוח לתושבי מדינת ישראל ולתושבי העיר אילת.

מאיר יצחק הלוי: עד לכאן.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: טוב, אני רוצה לעבור לנושא עצמו, מי מציג?

גל לנדאו: אנחנו מבקשים היום את אישור ועדת הכספים להעמיד מסגרת ערבות מדינה בסכום של 200 מיליון דולר לחברות ביטוח האשראי הפרטיות, תיכף אני אגיד בדיוק מה זה אומר, עבור ביטוח עסקאות סחר חוץ לטווח הבינוני.

גל לנדאו: יצואנים ישראלים מתקשרים כל הזמן בעסקאות סחר חוץ, בעצם עסקאות עם קונים מחו"ל ליצוא מוצרים או שירותים לטווח הבינוני.

גל לנדאו: טווח בינוני הכוונה לעסקה שאורכת מעל שנה ועד שבע שנים בערך, זה הטווח.

גל לנדאו: עסקה מתחת לשנה זה נקרא טווח קצר, ומעל שבע שנים זה טווח ארוך.

גל לנדאו: כחלק מהעסקאות האלה נדרש ביטוח לעסקה, ביטוח אשראי שמגן על היצואן מפני סיכון שהקונה לא ישלם לו את התשלומים.

גל לנדאו: בלי ביטוח כזה היצואנים הרבה פעמים לא יכולים לקבל מימון בנקאי לעסקה ובעצם העסקה לא יכולה לצאת לפועל.

גל לנדאו: השוק הפרטי וחברות ביטוח האשראי הפרטיות זה כלל, כלל ביטוח אשראי, בססח, שהייתה חברה ממשלתית והופרטה במהלך השנים וקופאס, הן מטפלות היום באופן שוטף בטווח הקצר, אנחנו נכנסנו בתקופת הקורונה לסייע להם כדי להמשיך לתת ביטוחים למשק, ויש לנו תוכנית שהוועדה אישרה לטווח הקצר.

גל לנדאו: הטווח הבינוני זה טווח שהן לא כל כך יודעות לטפל בו, הן לא יודעות להעריך את הסיכונים שבו ולכן הרבה פעמים הן פשוט לא מאשרות ביטוחים ועסקאות של יצואנים, זה יכול להיות החל ממישהו שעושה חממות לחקלאים בארגנטינה ואנרגיה ירוקה וטיפול במים ומוצרים אחרים, פשוט לא מבוצעות, או בורחות לחו"ל ומבוצעות על ידי חברות בחו"ל ובעצם יצואנים לא יכולים הרבה פעמים להתחרות והנגישות שלהם לשווקים הבינלאומיים נפגעת.

גל לנדאו: לכן אנחנו מבקשים מוועדת הכספים להעמיד ערבות מדינה שתאפשר לנו לעשות תוכנית עם חברות ביטוח האשראי שבמסגרתה אנחנו נהווה מעין מבטח משנה, אנחנו נעזור לחברות ביטוח האשראי לבטח את העסקה וניקח על עצמנו חלק מהסיכון, הסיכון שהן לא יודעות לטפל בו.

גל לנדאו: כנגד הדבר הזה אנחנו נקבל גם פרמיה כמו בשוק החופשי, ממש עסקה תתומחר בהתאם לסיכון שלה ויקבלו פרמיה ואז אנחנו נוכל להוציא את העסקאות לפועל, זה יגדיל את הנגישות של יצואנים, יאפשר להם לעשות עסקאות.

גל לנדאו: כמובן שבכל עסקה, וזו דרישת סף פה בתוכנית, כמו כל התוכניות שלנו, יש מרכיב ישראלי, אנחנו דורשים לראות שיש פה ייצור ותועלת למשק הישראלי, בתעסוקה, בתרומה לכלכלה וכדומה.

גל לנדאו: אם אין כאן אז מן הסתם אין לנו שום אינטרס כמדינה לסייע.

גל לנדאו: זהו, זה בגדול התוכנית, אם יש איזה שהן שאלות אני אשמח לענות.

אלכס קושניר: היה לכם ניסיון כזה בעבר.

גל לנדאו: נכון, היה ניסיון כזה בעבר, בשנת 2014 למיטב זיכרוני אושרה תוכנית כזאת, ממש אותו קונספט.

גל לנדאו: התוכנית, אני אומר בכנות, לא הצליחה.

גל לנדאו: היא לא הצליחה מכל מיני סיבות שעכשיו כשנכנסנו לתמונה למדנו מה היו הבעיות.

גל לנדאו: אני יכול להגיד שהיו שתי בעיות מרכזיות, הראשונה בהן זה התנאים שהיו בתוכנית עצמה, מה זו עסקה שניתן לבטח, מה משך הזמן שלה, מה הסכום, כל מיני ניואנסים כאלה שעכשיו, אחרי שיחות שעשינו גם עם חברות הביטוח, גם עם הבנקים וגם עם היצואנים עצמם, אז הפקנו את הלקחים והתאמנו את הצרכים שלהם בפועל.

גל לנדאו: זו הסיבה הראשונה.

גל לנדאו: הסיבה השנייה הייתה שהממשלה עצרה את התוכנית אחרי בערך שלוש שנים, אמרה לחברות הביטוח: לא הוצאתם עסקאות, אנחנו עוצרים את התוכנית.

אלכס קושניר: כאן אתם מבקשים אישור לכמה זמן?

גל לנדאו: האישור הוא בתוקף למשך שנתיים, כמו שהוועדה תמיד מאשרת לפי חוק ערבויות מטעם המדינה.

גל לנדאו: מה שאני רוצה להגיד, ביחסים מול חברות הביטוח, עד שהם נכנסו לתחום הזה, שזה היה שוק חדש שהן צריכות לחדור אליו, לקח זמן ולכן לא הייתה בשלות לעסקאות באותה עת.

גל לנדאו: היום השוק הרבה הרבה יותר בשל.

גל לנדאו: כשישבנו עם חברות הביטוח ועם היצואנים נאמר לנו שיש פייפליין של עסקאות שאנחנו לא יכולים לבצע היום, שאנחנו רוצים למכור ואנחנו פשוט לא יכולים.

גל לנדאו: אני רוצה להגיד גם שכל הצורך הזה מתחדד מאוד לאור משבר הקורונה.

גל לנדאו: הסיכון בשווקים הבינלאומיים מאוד מאוד מאוד עלה, במיוחד במדינות המתפתחות, אם זה באפריקה ובדרום אמריקה ובאסיה, הסיכון שם של הקונים לאי תשלום מצדם מאוד מאוד עלה ואנחנו, כדי להמשיך ולסייע ליצואנים לעבוד בתקופה הזאת לצד משבר הקורונה ולהניע את הכלכלה, אז חשוב לנו להעניק את התוכנית.

אלכס קושניר: יש מגבלה על שיעור הערבות?

גל לנדאו: כן, שיעור הערבות מוגבל, המדינה לוקחת על עצמה את הסיכון לחלק השני של העסקה, כל עסקה תחולק לשתיים, נגיד יש עסקה של חמש שנים, בשנתיים הראשונות חברת הביטוח הפרטית נושאת במלוא הסיכון לעסקה, בתקופה השנייה של העסקה אנחנו וחברת הביטוח הפרטית מתחלקים בסיכון.

גל לנדאו: יש סף עליון לסיכון שהממשלה לוקחת על עצמה, זה 90% מהסיכון לסיכונים מסחריים זה נקרא, ו-95% לסיכונים פוליטיים.

גל לנדאו: סיכונים פוליטיים זה אם העסקה נופלת בגלל היבט פוליטי, הלאמה, הגבלה על המט"ח במדינה, כל מיני היבטים כאלה.

גל לנדאו: גם היצואן נושא בסיכון מסוים, אנחנו לא מכסים לו 100% מהתשלומים, ככה זה - - -

נירה שפק: אתה יכול לתאר באחוזים?

גל לנדאו: כן, אז אני אומר, היצואן מקבל, זה נקרא אחוז הכיסוי שהיצואן מקבל, זה 95 לסיכונים פוליטיים ו-90 לסיכונים מסחריים, זה עד 90 אפשר בפועל, כל עסקה נבדקת בפני עצמה ואם יש פה סיכון עודף אפשר להגיד לו שאנחנו מוכנים לאשר עד 80% כיסוי, זה ממש כל עסקה בפני עצמה.

גל לנדאו: זה מבחינת מה שהיצואן מקבל מהמבטח.

גל לנדאו: נגיד אושר ליצואן 85%, בתוך ה-85% יש חלוקת סיכונים פנימית, חלק מהסיכון מושת על השוק הפרטי, חלק על הממשלה.

גל לנדאו: אני רגע אתייחס כי שאלתם על התהליך.

גל לנדאו: התהליך הוא שחברות הביטוח הן אלה שאליהן מוגשות העסקאות, הן מאשרות אותן במנגנונים שלהן, מנגנונים מאוד יעילים, הם מאוד מתמחים בזה.

גל לנדאו: אנחנו נכנסים ונמצאים איתם במנגנון שלהם ונציג מטעם המדינה יושב שם, מפקח ומאשר גם הוא כל עסקה ועסקה שמגיעה.

אלכס קושניר: יש לכם צפי פחות או יותר לכמות ערבויות שתיתנו בשנתיים הקרובות?

גל לנדאו: אז אנחנו מאוד מקווים שיהיה – אנחנו כשישבנו בתוך הצוות והערכנו ושאלנו מה מבחינתנו יהווה הצלחה בשנה הראשונה, אנחנו אמרנו שאם יהיו לנו בסביבות עשר עסקאות בשנה הראשונה זה יהיה מבחינתנו - - -

אלכס קושניר: לא, מעניין אותי הסכום.

נירה שפק: כתוב 200 מיליון דולר, זה מה שכתוב במסמך.

אלכס קושניר: לא, זה הקאפ, כנראה.

גל לנדאו: זה הקאפ.

גל לנדאו: העסקאות כאן הם בסכומים קטנים, צריך להבין, אלה עסקאות שיכולות להיות מיליון דולר, 800,000 דולר, חמישה מיליון, אלה לא סכומים גדולים.

גל לנדאו: יש לנו עולם אחר של עסקאות ענק של עשרות ומאות מיליוני דולרים, הם לא מטופלות במסגרת התוכנית הזאת, כאן אלה עסקאות קטנות.

גל לנדאו: אנחנו לא יודעים להגיד לאיזה קאפ נגיע, ביקשנו מסגרת, היא תנוצל לפי העסקאות בפועל.

גל לנדאו: לפי המידע שנמסר לנו, גם מהיצואנים וגם מהמבטחים, יש פייפליין לא קטן של עסקאות ואנחנו מאוד מאוד רוצים לבטח.

אלכס קושניר: אתם רוצים לדווח לנו מדי פעם מה מצב התוכנית, נגיד פעם בשנה?

גל לנדאו: אנחנו גם מדווחים בכל מקרה כמובן בדוחות הכספיים של מדינת ישראל.

גל לנדאו: הוועדה, נוכל להעביר לה גם דיווח.

שיר שפר: אני רק רוצה לחדד משהו, בבקשה, אמנם החוק קובע שהאישור של הוועדה הוא לשנתיים, אבל היא רשאית גם לקבוע תקופה קצרה יותר, אז גם זה אפשר לקחת בחשבון.

שיר שפר: ואתם מבקשים לשנתיים?

גל לנדאו: כן.

נירה שפק: אני חושבת שצריך להתאים את זה לתקציב, הרי כל פעם מחדש, כאילו תסבירו לי - - -

אלכס קושניר: לא, אין לזה משמעות תקציבית.

נירה שפק: לא, אני אומרת, תסבירו לי למה כן או למה לא.

אלכס קושניר: לא, אני דווקא חושב שבמקרה הזה צריך לתת שנתיים גם כדי לייצר ודאות עבור אותם היצואנים והתוכנית הזאת, מה שאני לפחות אוהב בה, זה שהיא נותנת פתרון לסיכון לעסקים קטנים, זאת אומרת ליצואנים קטנים ובינוניים שללא הדבר הזה יהיה להם מאוד מאוד קשה להתחרות ולקחת את הסיכונים בעסקאות היצוא.

נירה שפק: אני אגיד למה אני שואלת את זה, כי בסוף זו מדיניות של תקציבים, מחר-מחרתיים - - -

אלכס קושניר: לא, זה לא קשור לתקציב.

נירה שפק: רגע, אני אמרתי מראש, אני פחות מתמצאת בתחום הזה, אבל אני קראתי את המסמך מראש וקצת קראתי ובסוף הערבות, היא לא נטולת כל מסגרת, ואם עכשיו ערבות מדינה תרצה לתת במדיניות אחרת לתחומים אחרים יש לך מגבלה של הסך הכול שאתה נותן, ולכן אני מחברת את זה.

נירה שפק: אם מחר-מחרתיים במדיניות מסוימת נרצה לתת את ערבות המדינה, סתם, למיגון הצפון, ויבואו ויגידו לי שזה מתחרה על אותו דבר, אז אני שואלת את השאלה למה לא להתאים את זה למדיניות של שנת תקציב?

נירה שפק: הפעם היא דו שנתית, אמנם שנה וארבע, אבל זאת השאלה שלי.

נירה שפק: יכול להיות שאני טועה, אבל אני שואלת אותה מראש.

גל לנדאו: אני אגיד שמבחינת משך התקופה אני באמת מצטרף ליושב ראש הוועדה, המבטחים צריכים ודאות, בסוף זה לחדור לשוק שהם היום לא נמצאים בו, הם הולכים להשקיע תשומות מאוד גדולות גם בשיווק, גם בהיערכות, בהיערכות לניהול סיכונים, במערכות, והם צריכים לדעת שיש להם איזה שהיא ודאות לתקופה הזאת אחרת לא יהיה להם שווה פשוט להיכנס לזה אם בעוד כמה חודשים יגידו להם שהתוכנית נסגרת ולא מבטחים.

נירה שפק: לא דיברתי על כמה חודשים, מדובר על שנה וארבע.

אלכס קושניר: בהמשך למה שאומרת חברת הכנסת שפק, האם אפשר להעריך איזה שהוא מספר, מה מסגרת הערבות שמדינת ישראל נותנת בכל העסקאות שהיא עושה, בכל הערבויות שהיא נותנת?

גל לנדאו: אז הדוחות של מדינת ישראל ממש פורסמו לפני חודש, לדעתי, ויש שם את הנתון, מסגרת הערבות היום עומדת על בערך כ-22 מיליארד שקל ערבויות שהוקצו.

גל לנדאו: יש עוד ערבויות שהוועדה אישרה ועדיין לא הוקצו, כמו לקרן לעסקים קטנים ובינוניים של הקורונה.

אלכס קושניר: אז מה סך הכול המסגרת כולל אלה שהוקצו ואלה שלא?

נירה שפק: יש הגבלה?

גל לנדאו: כן, המסגרת מוגבלת ל-10%, אבל יש אפשרות להעלות אותה לפי החוק ל-25% במידת הצורך בהחלטת ממשלה.

אלכס קושניר: 10% ממה?

גל לנדאו: 10% מתקציב המדינה ללא הוצאות הפיתוח שלו.

גל לנדאו: בשנת 2019, שזו השנה האחרונה בה אושר תקציב זה עמד על 35 מיליארד שקל בערך ולממשלה יש אפשרות להעלות את זה ל-25% בדיוק בשביל המקרים שבהם פתאום צריך לתת איזה ערבות חדשה למשהו אחר.

נירה שפק: זאת אומרת זה סכום שהוא בטל ב - - -

גל לנדאו: כן, הסכום הזה באמת סכום - - -

נירה שפק: תודה, בסדר, רציתי לדעת.

ולדימיר בליאק: יש לי הערה כללית ואולי שאלה או שתיים.

ולדימיר בליאק: אנחנו בסוף כאן בוועדת כספים, אתם יודעים, מנסים גם להתכונן לישיבות ולגבש עמדה גם לפני.

ולדימיר בליאק: אני קראתי את המכתב שלכם ונוצרה לי התחושה שאתם שומרים עלינו מלהיכנס לפרטים, כלומר המכתב מאוד מאוד כללי, כמעט שאין בו מספרים וחוזים והכול.

ולדימיר בליאק: אז אני אשמח להבא שאם אתם כבר מבקשים מאיתנו לקבל החלטה אז שתכניסו אותנו לפרטים יותר כדי שאנחנו יותר נכיר את הסכום ונוכל לגבש עמדה גם לפני.

ולדימיר בליאק: אתם מציינים במכתב שחברות הביטוח צמצמו מאוד את החשיפה הביטוחית בשנה האחרונה, אז אני אשמח לדעת יותר על זה, מה בדיוק ובאיזה אחוזים ובאיזה חשיפה.

ולדימיר בליאק: והשאלה השנייה, אתה טיפה ענית על זה, ובכל זאת, מה רמת הסיכון של המדינה, בכמה אחוזים אתם פחות או יותר מעריכים את הסיכון שהערבויות האלה ימומשו?

גל לנדאו: אני אתחיל עם השנייה.

גל לנדאו: הסיכון, בסוף כל עסקה נבדקת באופן פרטני, אין פה איזה מסגרת כללית, מה שאנחנו מבקשים מהוועדה שתאשר זה מסגרת כללית לעבודה.

ולדימיר בליאק: אבל אתם מעריכים, לפי מצב השוק, לפי –

גל לנדאו: לא, זה מאוד תלוי בתיק החשיפות שבסוף נגיע אליו, כלומר לא דין עסקה שתהיה עם קונה בצרפת כדין עסקה עם קונה באתיופיה או בארגנטינה או בכל מדינה אחרת ולכן קשה בעת הזו להעריך, אבל אני יכול להגיד שברמה הפרטנית לכל עסקה ועסקה נעשתה הערכה של שווי הוגן ותוחלת הסיכון והיא מתומחרת בהתאם.

גל לנדאו: יש כללים בינלאומיים של ה-OECD לאיך מתמחרים את הפרמיות ביטוח והיא מתומחרת באמת לפי עלות הסיכון שלה.

גל לנדאו: הכסף נצבר אצלנו ואמור לכסות את עצמו, זו בעצם קרן שמכסה את התשלומים של עצמה.

גל לנדאו: זה לגבי הסיכון.

גל לנדאו: לגבי צמצום החשיפה.

גל לנדאו: בסוף חברות ביטוח האשראי הפרטיות נעזרות במבטחי משנה בינלאומיים שעוזרים להם לקחת את העסקאות.

גל לנדאו: מבטחי המשנה האלה, כמו גם החברות עצמן, הם בסוף חברות למטרת רווח.

גל לנדאו: הסיכון פה מאוד עלה בשנה האחרונה, כמעט שנתיים, אנחנו בשנה וחצי, לאור משבר הקורונה ובאמת הם החליטו על עסקאות שהם לא עושים.

גל לנדאו: הרבה פעמים אנחנו רואים את זה בעיקר במדינות המתפתחות, עוד פעם, אם זה דרום אמריקה, מרכז אמריקה, אפריקה, אסיה, הן פשוט לא מאשרות עסקאות.

גל לנדאו: גם כאן עסקאות הרבה פעמים נבדקות ברמה פרטנית ואומרים לנו שעסקה כזאת כן, עסקה כזאת לא, ובאמת היצואנים הקטנים והבינוניים שיכולת המיקוח שלהם היא הרבה יותר נמוכה מהיצואנים הגדולים פשוט נשארים מאחור, לא מקבלים את המענה הזה והעסקה לא יוצאת לפועל.

אלכס קושניר: עוד שאלות, חברי הכנסת?

אלכס קושניר: יש מישהו בזום שרוצה לשאול שאלות?

אלכס קושניר: אין?

אלכס קושניר: טוב, אז איך אנחנו עושים את זה, צריך להקריא משהו?

שיר שפר: צריך להקריא את השם של הבקשה ולהצביע.

אלכס קושניר: אז אני רוצה להעלות להצבעה את הבקשה בדבר אישור העמדת ערבות מדינה עבור מתן סיוע לביטוח אשראי לעסקאות סחר חוץ לטווח בינוני, לשנתיים, לפי מה שקבוע בחוק.

אלכס קושניר: מי בעד?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: אין נמנעים.

אלכס קושניר: הבקשה אושרה.

אלכס קושניר: אושר.

אלכס קושניר: לפני שאנחנו עוברים לסעיף הבא אנחנו נצטרך לקחת הפסקה של חצי שעה, נחזור כנראה בעשר וחצי, אני רק אעדכן את חברי הוועדה, יש כרגע כל מיני דיוקים בנוסח של ההצעה ואנחנו לפני שנתחיל את הדיון אנחנו כמובן נעדכן אתכם איפה הדברים עומדים בהקשר לחוק הבא.

אלכס קושניר: תודה רבה.