הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 24, פרוטוקול מספר 2, 2021-08-04 09:32

יעל רון בן משה: בוקר טוב לכולם, אני פותחת את הישיבה של הוועדה לפניות הציבור, ישיבת עבודה ראשונה.

יעל רון בן משה: תודה לחברי הוועדה, חברות הכנסת, תודה למנהלת הוועדה, לאנשי הצוות הנוספים שאיתנו.

יעל רון בן משה: אני אשתדל לעמוד בנוהג שאני מציבה לעצמי, לפתוח את ישיבת הוועדה בהקראה של שירה עברית, אז היום אני אקריא את שירו של חיים חפר, "היו זמנים".

יעל רון בן משה: אני אקריא חלק קצר.

יעל רון בן משה: "היו זמנים, אז במשלט ישבנו, היו זמנים, לחמנו ואהבנו, עכשיו דבר אין להכיר, על המשלט יושבת עיר, אולי בזכות אותם זמנים".

יעל רון בן משה: חיים חפר כמו בא להזכיר לנו שהמקומות שבהם לחמנו, היום אנחנו מיישבים אותם, חיים בהם, ואנחנו, התפקיד שלנו, המדינה, זה לדאוג לזה שגם במקומות האלה יוכלו לחיות בשלום, באיכות חיים ושחלילה הם לא יחזרו להיות משלט או אזורים שרק צבא נמצא בהם.

יעל רון בן משה: אני קושרת קשר ישיר לישיבת הוועדה היום, על החיבור בין הצפון למרכז, בין הפריפריה למרכז.

יעל רון בן משה: כביש 6 כשנהגה, אחת מהתכליות העיקריות שלו הייתה הצורך בחיבור בין הגליל והנגב ואזורים מרוחקים יותר, הגולן, הערבה למרכז הארץ.

יעל רון בן משה: יש תפיסות נוספות שאומרות שצריך בכל אזור כזה להקים מטרופולין שיהיה של אותו אזור, אבל עד אז וגם כשיהיו מטרופולונים נוספים, עדיין למדינת ישראל יש את החובה לאפשר לאזרחים שגרים בכל מקום להגיע גם למרכז הכלכלי, התרבותי, האקדמי, הבריאותי כמו בכל מדינה מערבית.

יעל רון בן משה: והנה אנחנו מוצאים יותר ויותר פניות ותלונות בנושא כביש 6 בדגש על כביש 6 במקטעים הצפוניים, גם בנושא התעריפים וככל שאנחנו מתעמקים, גם בנושא הגבייה.

יעל רון בן משה: אני מבקשת מאסנת מהממ"מ של הכנסת להציג בבקשה את המצגת עם הנתונים שהיא אספה והמחקר המעמיק מאוד שהיא עשתה בשבועות האחרונים.

אסנת אלגום מזרחי: תודה רבה.

אסנת אלגום מזרחי: בוקר טוב לכולם, אני ממרכז המחקר והמידע של הכנסת.

אסנת אלגום מזרחי: בהזדמנות הזאת אני רוצה לברך אותך שוב אישית, את יושבת-הראש על התפקיד החדש ולאחל הצלחה.

יעל רון בן משה: תודה.

אסנת אלגום מזרחי: (הצגת מצגת) לקראת הדיון שנערך היום בנושא של פניות הציבור בנוגע לכביש 6 ולתעריפים שונים בכביש 6, מרכז המחקר והמידע של הכנסת התבקש להכין מסמך שלמעשה סוקר סוגיות שונות שבעצם נוגעות גם לנושא של תפעול כביש 6 ולרקע של הבניה והסלילה שלו והתפעול שלו על ידי גופים שונים, וגם לשים דגש על מספר נתונים מרכזיים שנוגעים למסלולים של המינויים, לנתונים של הנסועה, לנתונים של קשרים לוועדות ערר שמטפלות בפניות ציבור שמתקבלות בנוגע לכביש, וכמובן מספר סוגיות מרכזיות שעלו מתוך ההתבוננות בנתונים האלה.

אסנת אלגום מזרחי: השקף הראשון עוסק ברקע להקמת הכביש ולתכלית שלו.

אסנת אלגום מזרחי: הרקע הכללי להקמה ולסלילה של כביש 6, כמו שהזכירה יושבת-ראש, אנחנו יודעים שכביש 6 הוא למעשה איזשהו פרויקט תשתיתי רחב שמהווה ציר תנועה מרכזי שהמטרה שלו הייתה לחבר בין החלקים הדרומיים והצפוניים של הארץ, כשאנחנו רגילים להסתכל עליו ככביש אחד מרכזי ואחיד ורציף אבל למעשה הכביש נבנה בהדרגה עם השנים.

אסנת אלגום מזרחי: הוא התחיל כבר בראשית שנות ה-2000, נפתח בהדרגה לתנועה ועד לשנת 2019 שבה נפתחו החלקים הצפוניים ביותר של הכביש, מה שנקרא כביש חוצה צפון כדי בעצם להנגיש את המורכבות שיש במקטעים של הכביש שאנחנו מחלקים אותו לשני מקטעים מרכזיים למרות שהוא בנוי כמובן מהרבה מקטעים.

אסנת אלגום מזרחי: המקטע הראשון, כביש 6 מרכז זה בעצם מקטע ארוך שנמשך ממחלף סורק ועד מחלף עין צוק ומתפעלת אותו זכיינית, חברה פרטית בשם דרך ארץ הייוויז.

אסנת אלגום מזרחי: המקטע השני שזה בעצם המקטע הצפוני ביותר שנפתח לתנועה ב-2019, כביש 6 חוצה צפון, הוא בנוי משני מקטעים, מיוקנעם ועד סומך, ומי שמתפעלת אותו זו זכיינית אחרת בשם חברת שפיר הנדסה.

אסנת אלגום מזרחי: כאשר החברה הממשלתית, הזרוע הביצועית, מה שנקרא רגולטור שמפקחת על הפעילות של שתי הזכייניות הפרטיות בכביש, היא חברת כביש חוצה ישראל.

אסנת אלגום מזרחי: חברת כביש חוצה ישראל היא זרוע ממשלתית שלמעשה מונתה על ידי המדינה כבר ב-1998, שהתפקידים שלה זה לבצע פעילות של פיקוח, של בקרה על הזכייניות, לטפל בפניות ציבור וגם בערעורים שמוגשים לוועדת הערר כמו שאנחנו נפרט עוד מעט.

אסנת אלגום מזרחי: חשוב רק לציין שהשיטה של תפעול הכביש על ידי זכייניות פרטיות זו בעצם שיטה שנקראת BOT, Build–operate–transfer.

אסנת אלגום מזרחי: במסגרת הסכם הזיכיון החברה הפרטית מקבלת את האחריות על התפעול של הכביש למשך זמן קצוב, 30 שנה לצורך העניין, ואחרי הזמן הקצוב היא מחזירה כביש חוזר עם המתקנים שלו לידי המדינה.

אסנת אלגום מזרחי: בכל משך זמן ההפעלה ההסכמים שמעוגנים כמובן בחוזה ובחקיקה, כוללים את הזכות של החברות הפרטיות לגבות אגרת נסיעה מהנוסעים בכביש.

אסנת אלגום מזרחי: לעומת זאת הנסיעה במקטעים הדרומיים שזה בעצם ממחלף סורק דרומה ועד צומת שוקת, היא ללא חיוב אגרה והיא נבנתה מתקציב המדינה.

אסנת אלגום מזרחי: כל המקטעים הדרומיים נסללו ותוקצבו על ידי תקציב המדינה.

אסנת אלגום מזרחי: הם לא מתופעלים כיום על ידי חברות זכייניות אלא מתוחזקים על ידי חברת נתיבי ישראל ולכן הנסיעה בהם לא כרוכה באגרה.

אסנת אלגום מזרחי: אנחנו נעבור לשקף הבא כדי לראות את זה בצורה גרפית, את החלוקה שתיארנו עכשיו רק בצורה קצת יותר גרפית.

אסנת אלגום מזרחי: אנחנו יכולים לראות שבצד השמאלי יש לנו תיאור של כל המקטעים הדרומיים, מה שנקרא כביש 6 דרום שהנסיעה בהם לא כרוכה בחיוב אגרה.

אסנת אלגום מזרחי: כפי שציינו, הם תוקצבו מתקציב המדינה, ובחלק הימני אנחנו יכולים לראות את החלקים הכחולים שמסמנים לנו את כביש 6 מרכז, כל המחלפים ממחלף סורק ועד עין תות בצפון שמתופעלים על ידי חברת דרך ארץ עם חיוב אגרת נסיעה, ושני המקטעים הצפוניים ביותר שמסומנים בירוק, יקנעם עד סומך, מה שנקרא 6 חוצה צפון שמתופעלים על ידי חברת שפיר אחזקות.

אסנת אלגום מזרחי: חשוב לי לציין שכל אחת מהחברות, יש לה גם מסלולי אגרה שונים לגמרי, תעריפים שונים לנסיעה וגם מסלולי מנוי שונים כפי שנראה בשקף הבא.

אסנת אלגום מזרחי: בשקף הבא יש לנו טבלאות של תעריפי אגרה בכל אחת מן הזכייניות.

אסנת אלגום מזרחי: אנחנו לא ניכנס עכשיו לכל הפירוטים, זה מופיע במסמך בהרחבה.

אסנת אלגום מזרחי: רק לצורך ההמחשה אני אציין שבכביש 6 מרכז יש לנו למעשה כמה מסלולים של מנויים, מנוי שיכול להיות לקוח מזדמן, שזאת נסיעה ללא מנוי, מנוי פסקל, מנוי וידאו, וגם חלוקה לפי סוגי רכבים, מספר המקטעים שבהם נוסע הנהג, כאשר קטע 18 הצפוני עד עין תות מחויב בתעריף נפרד.

אסנת אלגום מזרחי: בכביש 6 חוצה צפון לעומת זאת יש לנו שני סוגי מנויים, מנוי וידאו או בעצם לא מנוי, נוסע מזדמן, כאשר שם יש גם אגרה שמשתנה לפי שעות עומס או שעות פנויות יותר בכביש.

אסנת אלגום מזרחי: אתן רק דוגמה אחת.

אסנת אלגום מזרחי: אם נסתכל על כביש 6 מרכז, לקוח מזדמן שייסע עד חמישה קטעים ומעלה, ישלם אגרה של 27.80 שקלים.

אסנת אלגום מזרחי: מנוי פסקל ברכב פרטי שייסע באותם מקטעים ישלם 20.07 שקלים.

אסנת אלגום מזרחי: פנוי פסקל הוא בעצם התעריף הכי פחות יקר.

אסנת אלגום מזרחי: כמו שהמחשנו עד עכשיו, מדובר בקריטריונים אחרים לקביעת תעריפי הנסיעה, במסלולים אחרים, במנויים אחרים וגם במערכות גבייה שונות.

אסנת אלגום מזרחי: במסגרת המסמך אנחנו גם התבקשנו להציג נתונים שהתקבלו בוועדת ערר שאחראית למעשה על כביש 6.

אסנת אלגום מזרחי: ועדת הערר היא סמכות שיפוטית שמורכבת משלושה חברים, שלושה נציגים: יושב-ראש הוועדה הוא בדרגה של שופט בבית משפט שלום, נציג ציבור ונציג מטעם חברת חוצה ישראל שהיא הרגולטור הממונה כמו שציינו קודם, כאשר כל נהג שרואה את עצמו נפגע או שרוצה להגיש ערעור על חיוב שהוא קיבל, מסיבות שונות יכול להגיש בפני ועדת הערר את הערעור והוועדה תחליט כיצד לדון בעניין שלו.

אסנת אלגום מזרחי: אני יכולה רק לציין שבמסמך מופיעים לנו כל מיני פירוטים ודוגמאות לסיבות שבגינן הוגשו הערעורים לוועדות הערר בשנתיים האחרונות, 2019 עד 2020.

אסנת אלגום מזרחי: אני אתן דוגמה מרכזית שחזרה בכביש 6 מרכז בוועדת הערר, הרבה ערעורים בעצם.

אסנת אלגום מזרחי: מתוך 461 עררים שהוגשו בשנת 2019, מרבית הערעורים, 289 מהם שזה 63%, מגיש הערר טען כי הוא לא קיבל בדואר את הודעת החיוב שנשלחה אליו.

אסנת אלגום מזרחי: יש גם כמובן ערעורים אחרים על רקע של העברת בעלות או על רקע של נסיעה בכביש.

אסנת אלגום מזרחי: העורר טען שהוא לא ידע שהוא נסע בכביש אגרה או שהוא טען שהוא חשב שהוא מנוי, כל מיני סיבות.

אסנת אלגום מזרחי: בכביש חוצה צפון שכאמור המקטעים שם נפתחו רק בשנתיים וחצי האחרונות, יש לנו ועדת ערר נפרדת.

אסנת אלגום מזרחי: אחת הסיבות שחזרה שם בשנת 2020 היא הסיבה שהעורר או מגיש הערר לא ידע שמדובר בזכיינית שונה ונפרדת.

אסנת אלגום מזרחי: זה חשוב גם לציין.

אסנת אלגום מזרחי: אנחנו יכולים לראות עוד סיבה שהתרחשה בשנת 2020, עלייה בערעורים שהוגשו על רקע של מחסור באמצעים כספיים וקשיים בתשלום החיוב.

אסנת אלגום מזרחי: נציין רק שבמקרים מסוימים כשהחוב הוא חלוט, התהליכים עלולים גם לגרור תהליכי הוצאה לפועל ואי חידוש של רישיון הרכב על ידי רשות הרישוי.

אסנת אלגום מזרחי: עד שתעלה שוב המצגת, ננסה רגע אם אפשר לחזור לשקף של הגרף כי חשוב לי להראות לכם גם בצורה גרפית את הסטטוס של הטיפול בתיקים שהוגשו לוועדה.

אסנת אלגום מזרחי: חשוב לי רק להמחיש את הסיבות או את הסטטוס בעצם לתיקים שהוגשו לוועדת הערר בשנים 2019–2020.

אסנת אלגום מזרחי: כמו שאנחנו יכולים לראות, אני מדברת כאן על כביש 6 מרכז.

אסנת אלגום מזרחי: שנת 2020 מסומנת לנו באדום, שנת 2019 מסומנת בכחול.

אסנת אלגום מזרחי: אחד הדברים הבולטים, אנחנו יכולים לראות שבעצם תיקים שמוגשים לוועדת הערר יכולים להגיע לידי דיון ומתקבל בהם פסק דין.

אסנת אלגום מזרחי: לחלופין, יש תהליך שבו התיק נסגר בפשרה מחוץ לכותלי בית משפט, ובאמת הנתונים מראים לנו שהכי הרבה תיקים גם ב-2019 וגם ב-2020 נסגרו בפשרה בין הצדדים, פשרה שהושגה שלא במסגרת דיון.

אסנת אלגום מזרחי: 374 תיקים בשנת 2019 מתוך 461 תיקים כאמור.

אסנת אלגום מזרחי: 344 תיקים בשנת 2020 מתוך 663 תיקים שנפתחו.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זה נסגר באותה שנה שנפתח?

אסנת אלגום מזרחי: בדרך כלל זה נסגר באותה שנה אבל כמובן התהליכים הם משתנים.

אסנת אלגום מזרחי: יכולים להיות תהליכים שמתרחשים יותר זמן.

אסנת אלגום מזרחי: זו שאלה טובה מאוד.

אסנת אלגום מזרחי: מה שחשוב עוד להדגיש, שבשנת 2020 לעומת שנת 2019 אנחנו יכולים לראות בעמודה התחתונה ביותר ש-55 תיקים נותרו פעילים לעומת אחד בלבד בשנת 2019 ורק בשישה תיקים ניתן פסק דין ב-2020 לעומת 19 תיקים בשנת 2019.

אסנת אלגום מזרחי: עוד נתון שמאוד בולט בעמודה השנייה מלמטה, שלושה תיקים בלבד המתינו לפשרה במהלך דיון בשנת 2019 לעומת 175 תיקים בשנת 2020.

אסנת אלגום מזרחי: אני לא סתם מדגישה את הנתונים האלה, כי למעשה כשערכתי שיחה עם אילנה ויינברג שמנהלת את ועדת הערר בחברת חוצה ישראל, הובהר בשיחה שמנובמבר 2020 ועדת הערר של כביש 6 מרכז לא הייתה פעילה מאחר והתוקף של שלושת חברי הוועדה, פג תוקפו.

אסנת אלגום מזרחי: המינוי שלהם הוא למעשה תקף לשלוש שנים ובנובמבר 2020 פג תוקף חברי הוועדה.

אסנת אלגום מזרחי: הוא לא חודש מאחר והממשלה עדיין לא קמה והייתה תקופה של בחירות, אז מי שאמון על חידוש התוקף שזה שר התחבורה בשיתוף שר המשפטים, למעשה נוצר מצב שבו לא חודש התוקף ולכן זה מסביר לנו גם למה כל כך הרבה תיקים עדיין המתינו לפשרה או נשארו בסטטוס פעילים, מכיוון שהייתה לזה השלכה גם על עיכוב או הקפאה של דיונים בוועדת הערר עד היום.

יעל רון בן משה: זאת אומרת שכרגע אין ועדת ערר?

יעל רון בן משה: מה זה אומר מבחינת האזרח שקיבל עכשיו את החשבונית עם קנס, אולי כפל קנס?

יעל רון בן משה: מה הכלים שעומדים בפניו?

אסנת אלגום מזרחי: קודם כל זה אומר שהמסלול של הקנסות הוא מסלול נפרד.

אסנת אלגום מזרחי: הוא לא מפסיק לצבור ריביות, אלא אם האזרח יגיש בקשה נפרדת לעצירת ההליכים עד לסיום הדיון בעניין שאלת חוב.

אסנת אלגום מזרחי: האזרח צריך ביוזמתו במסלול מקביל להגשת הערר גם מסלול של בקשה לעצירת ההליך.

אסנת אלגום מזרחי: כמו שציינו, זה יכול להיות מאוד בעייתי במקרים שבהם החוב מגיע לידי תהליכי הוצאה לפועל או אי חידוש רישיון רכב.

אסנת אלגום מזרחי: כל התהליכים נתקעים כל עוד לא מושגת פשרה מחוץ לכותלי בית משפט,

יעל רון בן משה: לא יכולה להיות מושגת פשרה כזו.

אסנת אלגום מזרחי: יכולה להיות מושגת בין הצדדים שלא במסגרת דיון ואז התיק נסגר בפשרה, או לחלופין לחכות שוועדת הערר תתכנס שוב ויהיה דיון.

אסנת אלגום מזרחי: שאלנו את חברת חוצה ישראל לגבי הסטטוס כיום שיש כבר ממשלה פעילה, אמנם צעירה אבל הממשלה פעילה ונאמר לנו שהדבר נמצא בהליכים לקראת פגישה.

אסנת אלגום מזרחי: נעבור לשקף הבא.

אסנת אלגום מזרחי: אני רק אציין שוב שבמסמך יש בהרחבה גם נתונים על ועדת ערר של כביש 6 חוצה צפון שהוא יותר חדש המקטע הזה, וגם שם יש לנו פילוח לפי סוגים של סיבות בגינן הוגשו העררים וסטטוס של התיקים שם.

אסנת אלגום מזרחי: נציין שלמעשה הנתונים שהזכרנו עד עכשיו מעלים מספר סוגיות בולטות לדיון שאנחנו נשמח באמת להעלות אותן כשאלות ולקבל התייחסות של הגופים הרלוונטיים.

אסנת אלגום מזרחי: השאלה הראשונה נוגעת למה שהזכרנו כבר בהתחלה, איזה השלכות עשויות להיות לחלוקה של תפעול הכביש בין שתי זכייניות שונות, איזה השלכות יש לכך גם על הנושא של המודעות של הציבור, גם על פניות הציבור שמגיעות וגם על פעילות ההסברה, האם נעשתה פעילות הסברה מספקת מבחינת ההיקף, פרסום, קמפיינים וכו', מה הן ההשלכות של שתי מערכות גבייה נפרדות של כל אחת מן הזכייניות והאם יש חסמים לפני מהלך כזה של איחוד שתי המערכות כפי שאולי היינו יכולים לצפות שיקרה בעתיד.

אסנת אלגום מזרחי: מה הם השיקולים שעומדים מאחורי ההחלטה לתפעל חלק מהמקטעים של הכביש המרכזי והצפוני באמצעות אגרה לעומת החלקים הדרומיים שפטורים מאגרה, וכמובן מה שהעלינו קודם בנושא עצירת הפעילות של ועדת הערר והתוקף של שלושת חברי הוועדה שפג בנובמבר 2020.

אסנת אלגום מזרחי: תודה.

יעל רון בן משה: תודה רבה, אסנת, על הסקירה המקיפה.

יעל רון בן משה: ברשותכם, הנקודה השלישית, בעצם השיקולים בהפעלת הכביש על ידי שתי חברות וכל ההשלכות של הדבר הזה, כי סעיפים 1 ו-2 הם בעצם נגזרות של החלטה 3.

יעל רון בן משה: במסגרת ההחלטה הזו לעבוד בשתי שיטות שונות עם שתי חברות שונות, אנחנו בעצם מוצאים את מה שאני מסמלת כעוולה הכי גדולה בעצם, שתושבי הדרום לא משלמים, תושבי הצפון כן משלמים.

יעל רון בן משה: תושבי הדרום, נמנע מהם באמת הטרחה, הטרטור, באמת ברדק בנושא הגבייה, למי הם מערערים, איך הם מערערים, למי הם צריכים להירשם כמנוי, איך נרשמים כמנוי.

יעל רון בן משה: בכביש 6 חוצה צפון בכלל מכבידים על הציבור עם תעריפי גודש ותעריפים בשעות אחרות.

יעל רון בן משה: הציבור לא יכול לעמוד בבלבול הזה והכול נובע בעצם מאותה חלוקה לשיטות עבודה שונות בדרום, במרכז, בצפון, בעוד יותר צפון.

יעל רון בן משה: על מקטע 18 בכלל עוד לא דיברנו אבל הכול נובע משם, בעצם באיזושהי החלטה של המדינה לעשות את החלוקה הזו, מה שמאוד מקשה על האזרח בלהבין את המצב, בסופו של דבר גם לשלם ועד אפילו שהוא מגיע להוצאה לפועל ודברים אחרים.

יעל רון בן משה: כל נושא הגבייה שאנחנו צריכים לבחון איך זה נעשה, איך האזרחים יודעים על זה, ועוד לא אמרנו כלום על השירות עצמו, על טיב השירות שאנחנו משלמים עבורו, האזרחים משלמים עבורו ובסופו של דבר האם הם מקבלים שירות או לא.

יעל רון בן משה: אז אני פותחת את הדיון להתייחסות חברי כנסת ולאחר מכן גורמי המקצוע.

יעל רון בן משה: בבקשה.

אחמד טיבי: גם מה ההסבר למה בדרום לא משלמים ובצפון כן.

אסנת אלגום מזרחי: אמרנו את זה בהתחלה.

אחמד טיבי: לא הייתי.

יעל רון בן משה: אז בשני משפטים.

אסנת אלגום מזרחי: מאחר שהמקטעים הדרומיים נסללו מתקציב המדינה בעצם מצומת שוקת ועד מקטע סורק, והמקטעים המרכזיים והצפוניים נסגרו במסגרת חוק כבר ב-1995 והם יתופעלו על ידי זכייניות פרטיות.

יעל רון בן משה: חשוב לי רגע שנבין את הדבר הזה.

יעל רון בן משה: בסוף גם תקציב המדינה וגם השירותים האחרים זה כסף של אזרחי המדינה, זאת אומרת שכשהמדינה מבצעת פעולות תשתית בדרום שאנחנו כמובן כולנו בעד ועינינו לא צרה, כל תושבי המדינה משלמים על זה במיסים שלהם.

יעל רון בן משה: אחר כך כנראה נגמר הכסף בקופה, עוד מעט נשמע את נציגי האוצר או משרד התחבורה מתייחסים לדבר הזה, ועכשיו מי שמשתתף בהשקעה בפיתוח תשתיות בצפון זה רק תושבי הצפון.

יעל רון בן משה: זה בעצם מה שהמדינה אומרת לנו, תושבי הצפון, ולאזרחי הצפון שעושים שימוש בכביש 6 ממקטע 18 והלאה.

יעל רון בן משה: זאת אומרת שלתושב הדרום גם בשוטף, מעבר להשקעה בתשתית יש עלות פחותה עד אפסית בהגעה למרכז הארץ, המרכז הכלכלי, התעסוקתי, הבריאותי כפי שציינתי קודם, ולתושב הצפון גם בשוטף יש תעריף אחר וזה הכול בחסות החלטות של המדינה, אז אולי זה המקום לבחון את הדבר הזה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זה גם לאזרח הפשוט וזה גם לעסקים.

יעל רון בן משה: בבקשה חברת הכנסת טטיאנה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: יש קושי גם לאזרח פשוט ולמשפחות, אלה שמתגוררים בצפון ועובדים במרכז הארץ.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: יש שעות עומס, שעות שיא שהתעריף יותר גבוה ויש שעות מוקדמות יותר שהתעריף הוא נמוך יותר.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: משפחות עם ילדים שהם חייבים לשים בבוקר את הילדים במסגרות חינוך, הם לא יכולים לצאת לפני 07:30 ממקום המגורים שלהם, אז הם יוצאים בדיוק בשעות השיא, משלמים תעריף יותר גבוה, אז הם יעדיפו לעזוב את הפריפריה ולהתגורר קרוב למקום עבודתם.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זה פוגע בפיתוח ערים בפריפריה ופוגע באוכלוסייה של הפריפריה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: גם זה קשור לבעלי עסקים, גם חברות גדולות, גם עסקים קטנים ועצמאיים שמתגוררים בצפון ויש להם עסקים במרכז הארץ והם נאלצים להשתמש ברכב כבד יותר שהמחיר הוא עוד יותר גבוה, תעריף עוד יותר גבוה וזה פוגע בהכנסות של העסק.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זה הכול נכנס לכיס של האזרח הפשוט.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: יש את ההון למדינה שזה נבנה על ידי חברה פרטית ויש גם תוכניות להוסיף נתיב רביעי עד כמה שידוע לי, שזה גם מאריכים את ההסכם עם החברה שמפעילה את הכביש על מנת שהחברה תתחייב לבנות עוד נתיב נוסף, נתיב רביעי ודו כיווני.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: בעצם זה כן מחבר את הפריפריה לצפון.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני בעצמי תושבת פריפריה ואין שבוע שאני לא נוסעת במקטעים האלה, אבל זה מייקר את המחיר של האזרח.

יעל רון בן משה: תודה רבה.

יעל רון בן משה: חברי כנסת נוספים שרוצים להתייחס?

יעל רון בן משה: אם לא, אז נעבור בקשה לגורמי המקצוע.

יעל רון בן משה: בקשה, נציגי משרד התחבורה.

יעל רון בן משה: ולדימיר סימון ממשרד התחבורה איתנו בזום.

ולדימיר סימון: בוקר טוב.

ולדימיר סימון: קודם כל בהצלחה.

ולדימיר סימון: ועדה חשובה.

ולדימיר סימון: ראשית, נפתח בכך שאת החומר שהוצג הבוקר קיבלנו רק הבוקר, חלק מאיתנו אתמול בערב, כך שאין לנו שום יכולת להתייחס לטיב הנתונים ונכונות הנתונים.

ולדימיר סימון: נוכל להתייחס לכך כמובן לא היום, בהמשך.

ולדימיר סימון: נקבל את הדוח, נעביר אותו לרשות הממונה, חברת חוצה ישראל, כמובן גם אנחנו ונוכל להתייחס.

ולדימיר סימון: אכן מרבית העובדות הן נכונות.

ולדימיר סימון: המדינה החליטה בסוף שנות ה-90' להקים כביש אגרה ראשון וחדשני במדינת ישראל, כביש חוצה ישראל, כביש 6, קטעים מרכזיים ולאחר מכן קטע 18.

ולדימיר סימון: בחלוף כ-15 שנה המדינה קידמה את המשך קטעים 3 ו-7 בצפון מיקנעם לסומך, פרויקט לאומי חשוב מאוד, כלכלי, תורם ומקדם את הפריפריה ובהחלט הקל על התנועה צפונה.

ולדימיר סימון: כפי שכולנו מכירים, התנועה הייתה גדושה באזור יקנעם ובמקומות אחרים ואכן הפרויקט יצא לדרך בצורה מוצלחת.

ולדימיר סימון: פורסם מכרז כמו כל התקשרות, מכרז פומבי ואפילו בין-לאומי.

ולדימיר סימון: הממשלה החליטה שהפרויקט הזה יקודם כפרויקט PPP, Public Private Partnership, פרויקט בשיתוף הסקטור הפרטי.

ולדימיר סימון: כמו כל פרויקט יש תחרות.

ולדימיר סימון: לחלק מהפרטים תיכף יתייחסו נציגים של חברת חוצה ישראל אבל כמו כל תחרות, זכה זכיין אחר, חברה אחרת לחלוטין ואכן יש לנו פרויקט.

ולדימיר סימון: תעריפי האגרה בכוונת המכוון הוגדרו כתעריפים נמוכים מאוד.

ולדימיר סימון: בכוונת המכוון התעריפים הוגדרו שונים בשעות עומס ובשעות שפל כדי לנווט את התנועה, ובין היתר גם בכל זאת בשעות השיא לנווט את התנועה לשימוש בתחבורה הציבורית, ואכן משרד התחבורה משקיע תקציבים משמעותיים רבים מאוד גם בפריפריה בכל מה שנוגע לתחבורה הציבורית.

ולדימיר סימון: ברור מאליו שבמסגרת התהליך המכרזי נדונה שאלה האם ניתן להכריח וליצור מערכת אגרה אחודה אחת, ובהחלט מכיוון שאנחנו נמצאים בעולם תחרותי עם התקשרויות, עמדת ועדת המכרזים הבין-משרדית בראשות סגן בכיר לחשב הכללי ובהשתתפות נציגי משרד התחבורה ואגף התקציבים, הוחלט להשאיר את הנושא לתחרות.

יעל רון בן משה: סליחה, לא הבנתי את הנקודה הזו.

יעל רון בן משה: איזה תחרות?

יעל רון בן משה: אלה שתי החברות שגובות מהאזרח.

יעל רון בן משה: אנחנו מדברים על שיטת הגבייה.

ולדימיר סימון: אני אסביר לכולם שוב.

ולדימיר סימון: במסגרת בניית המכרז לקטעים 3 ו-7, בטרם המרכז פורסם נדונה השאלה מה יקרה במידה ומישהו אחר זוכה, מערכת אחרת, האם ניתן למנוע מצב כזה?

ולדימיר סימון: אכן לא ניתן למנוע.

ולדימיר סימון: יש חשיבות גם של תחרות וחוק חובת המכרזים, לכן זכתה חברה אחרת.

ולדימיר סימון: נכון, יש היום שתי חברות שונות שמפעילות קטעים שונים, אפילו מרוחקים אחד מהשני של כביש חוצה ישראל, כביש 6, ונכון, עם שתי מערכות אגרה שונות בשיטות גבייה מאוד מאוד דומות עם האפשרות להירשם מראש וכניסה למזדמנים, כלומר כל אחד יכול.

ולדימיר סימון: כל השיטה הזאת, תעריפים, חוק, הכול הוצג ונדון בכנסת ואושר בוועדות הכנסת הרלוונטיות ומעוגן בתקנות ובחוקים.

ולדימיר סימון: אני חייב להגיד שביחס לפחות לנתונים כפי שהוצגו, ביחס לכמות הנסיעות, וצריך לזכור, הפרויקט של הקטעים הצפוניים נפתח טרם קורונה, אבל ביחס למצב הנוכחי יש עלייה מתמדת בכמות הנוסעים בכביש.

ולדימיר סימון: הוא פרויקט מאוד מאוד מוצלח לפחות לטעמי, לכל הדעות.

ולדימיר סימון: כמות העררים לפחות ביחס לכמות הנסיעות היא קטנה.

ולדימיר סימון: כמובן היינו שמחים כולנו לשאוף לאפס, אבל זה המצב.

ולדימיר סימון: ברור מאליו שבטרם הופעל הפרויקט, גם הזכיין, ותיכף הנציגים של חוצה ישראל יכנסו לפרטים.

ולדימיר סימון: גם טרם הפעלת הפרויקט גם הזכיין וגם חברת חוצה ישראל עשו פרסום, אני קורא לזה אגרסיבי חיובי מאוד משמעותי כדי להסביר לציבור שזה שני זכיינים, שני מפעילים שונים ויש להירשם, ואכן גם אני בתור נוסע וכאזרח מקבל הודעות גם במיילים וגם במערכות אחרות שמדגישות שאכן שני הקטעים הללו מופעלים על ידי זכיינים אחרים, ומתזכרים אותי שיש להירשם.

ולדימיר סימון: אני כמובן רשום, ביצעתי כמו שנדרש.

ולדימיר סימון: אני מציע שחלק מהפרטים והטענות בתוך הדוח, לכאורה, או הסקירה, ככל שאנחנו יכולים בשלב הזה, כמובן יתייחסו כרגע נציגים של חברת חוצה ישראל.

ולדימיר סימון: גם הם נמצאים בדיון.

אסנת אלגום מזרחי: ברשותך גבירתי יושבת-הראש אני רק רוצה להגיד ולציין, בכלל במסמכי הממ"מ ובפרט במסמך הזה שאנחנו סרקנו, המטרה שלנו היא לא להעלות טענות אלא להביא את הנתונים כפי שהם, להביא את עמדות כל הצדדים וכמובן להציג סוגיות שעולות מתוך סקירת הנתונים.

אסנת אלגום מזרחי: מי שיקרא בהרחבה בהמשך את הדוח, אז גם יראה שיש התייחסות לעוד פגיעות שמפאת קוצר הזמן לא התייחסנו, עם המענה של כלל הגורמים שאליהם פנינו, ולציין כמובן לחיוב את שיתוף הפעולה של כל הגורמים שאיתם עמדנו בקשר.

ולדימיר סימון: אין לי צל של ספק שנעשתה עבודה מקצועית ואני מכיר את אגף המחקר של הכנסת ומאוד מעריך את העבודה שלהם.

ולדימיר סימון: כל מה שציינתי ואמרתי, אנחנו איננו מכירים, לא אני ולא נציגי חוצה ישראל, גם דיברתי עם נציגי אג"ת וחשכ"ל.

ולדימיר סימון: אנחנו לא מכירים את הדוח כי הוא התקבל - - -

יעל רון בן משה: בסדר גמור, ולדימיר.

יעל רון בן משה: ציינת את זה בתחילת דבריך.

יעל רון בן משה: תודה רבה.

יעל רון בן משה: בבקשה חבר הכנסת טיבי.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אני מתעניין בנושא בגלל תלונות ציבור רבות ובגלל שהגשתי הצעת חוק פעם אחר פעם בנושא הזה.

אחמד טיבי: הפעם האחרונה הייתה, חבר הכנסת לשעבר איתן כבל, הצעת חוק שמדברת על הפחתת התשלום או ביטול האגרה כאשר יש או עומס, פקק בגלל לחץ וגודש או בגלל עבודות בכביש.

אחמד טיבי: מטבע הדברים, כביש אגרה מטרתו לקצר את הזמן של הנוסעים כדי להגיע לתחנה הסופית.

אחמד טיבי: בשנים האחרונות יש עומס בחלק מהמקטעים.

אחמד טיבי: נהגים רבים מלינים על העומס הזה.

אחמד טיבי: במקום לקצר עם מבלים שעות רבות בכביש 6, ואני אחד מהם שעושה את הדרך מטייבה לירושלים, ירושלים וטייבה וכך אלפי נהגים בארץ.

אחמד טיבי: כמעט הצלחנו להעביר את זה בטרומית פעם אחת כי יושב-ראש הקואליציה אז תמך, אבל הייתה התנגדות של משרד התחבורה ומשרד האוצר בעיקר, והטענה הייתה, גבירתי היושבת-ראש, שהמדינה חתומה בחוזה עם הזכיין ולכן אם היא תבוא לקראת הנהגים זה יחייב אותה בתשלום של 15 מיליון שקל.

אחמד טיבי: אני חושב שהסכום הזה הוא קטן יחסית והמדינה יכולה לשאת אותו וצריכה לשאת אותו, לכן אני אמשיך לנסות לקדם את החוק הזה.

אחמד טיבי: אשמח מאוד לבדוק אם יש נתונים על יעילות השימוש בכביש, כמה זמן ממוצע של נסיעה וכמה זמן מאבד כל נהג כאשר יש עומס וגודש בפקקים בתוך כביש 6 הן בגלל עבודות והן בגלל עומס בכביש.

אחמד טיבי: תודה רבה.

יעל רון בן משה: תודה רבה חבר הכנסת טיבי.

יעל רון בן משה: כן חשוב לי להגיד בנקודה הזו שנבין שאת ה-15 מיליון שקלים האלה בכל מקרה אזרחי המדינה משלמים, אלא שכאן מי שמשלם זה סוג של מס צפון, רק מי שגר צפונית.

יעל רון בן משה: אם ירצו אנשי משרד התחבורה להתייחס למה החלופות עבור אותם תושבי צפון שצריכים להגיע למרכזים הכלכליים במדינה.

יעל רון בן משה: אני אשמח שנשמע התייחסות של הציבור, אזרחית שביקשה רשות דיבור.

יעל רון בן משה: ליאורה אברמוב, בבקשה.

ליאורה אברמוב: תודה.

ליאורה אברמוב: אני מדברת בעיקר בשם אימא שלי, רגינה.

ליאורה אברמוב: אני דווקא רוצה לשים דגש בעיקר על איכות השירות הירודה שנתקלתי בה ועל הליכי הגבייה הדורסניים.

ליאורה אברמוב: בערך לפני חודש וחצי קיבלתי מכתב התראה ממשרד עורכי דין ובו היה רשום שבעצם עליי לשלם 70 שקלים על נסיעות בכביש 6.

ליאורה אברמוב: מאוד הופתעתי כי בראש שלי יש לנו מנוי לכביש 6 אבל באמת חיפשתי ברשת וראיתי שיש הבדל בין כביש 6 לכביש 6 חוצה צפון.

ליאורה אברמוב: כמובן שנכנסתי מייד לשלם.

ליאורה אברמוב: אין לי שום כוונה שיהיה לנו חוב כלשהו למישהו, ואז נתקלתי בסכומים הזויים על נסיעות בודדות.

ליאורה אברמוב: בעצם החוב שמתחלק לסכום שאני יכולה לשלם באתר מייד, ולסכום שאני צריכה לפנות לעורך דין כדי לסגור אותו.

ליאורה אברמוב: את מה שיכולתי לסגור באתר זה היה 180 שקלים, אז שילמתי מייד על מנת להיפתר מזה, ובעצם מייד חייגתי לעורך דין.

ליאורה אברמוב: חשוב לי לציין שבמכתב היה כתוב 70 שקלים.

ליאורה אברמוב: ברגע שהתקשרתי לעורך דין, אמרו לי שהסכום הגיע ל-580 שקלים בגלל שכר הטרחה של עורך הדין ועליי לשלם מייד או שיינקטו נגדי הליכי הוצאה לפועל, שזה ברור לכל אזרח במדינת ישראל שזה כתם גדול על דירוג האשראי.

ליאורה אברמוב: יש לזה המון השלכות.

ליאורה אברמוב: בעצם מאוד נבהלנו.

ליאורה אברמוב: חשוב לי גם לציין שלא הוצגה בפניי האופציה להגיש ערעור.

ליאורה אברמוב: הנציג של משרד עורכי הדין רק לחץ עליי לשלם כמה שיותר מהר.

ליאורה אברמוב: בסופו של דבר אחרי דין ודברים ארוכים באמת שילמתי וסגרתי את השיחה בצער רב.

ליאורה אברמוב: אחר כך התחלתי קצת לחקור וגיליתי שיש קבוצה לא מבוטלת של אזרחים שחוו בדיוק את אותו מקרה.

ליאורה אברמוב: העניין הוא שבנוסף לסכומים הגדולים האלה פר נסיעה, הבעיה המרכזית שלי ושל עוד רבים זה שבעצם המכתבים והחשבוניות מכביש 6 חוצה צפון פשוט לא מגיעות ליעד.

ליאורה אברמוב: אין לי שום כוונה להיות חייבת למישהו.

ליאורה אברמוב: העניין הוא שפשוט לא ידעתי שאני חייבת.

ליאורה אברמוב: יוצא שהסכום תופח ותופח עד שהוא מגיע לעורך דין ורק אז הם בעצם יוצרים קשר עם האזרח.

יעל רון בן משה: ליאורה, תודה רבה אלא אם יש לך עוד נקודות אחרות שאת רוצה להעלות.

ליאורה אברמוב: רק דבר אחד קטן, שכשניסיתי ליצור קשר עם כביש 6 חוצה צפון, נתקלתי באטימות ובתשובות חצופות ובאמת באיכות שירות ירודה מאוד.

ליאורה אברמוב: במקום לעזור לאזרח ולהסביר מה קורה, קיבלתי את ההיפך.

יעל רון בן משה: תודה רבה גב' אברמוב.

אחמד טיבי: יעל, מה לגבי תשלום במסלול מקוצר?

אחמד טיבי: הגבייה שתהיה במסלול מקוצר.

יעל רון בן משה: מה אתה מתכוון?

אחמד טיבי: זה יכולה לעשות החברה הזכיינית או חוק שיכריח אותם לעשות את זה.

אחמד טיבי: לא מסלול ארוך כזה.

אחמד טיבי: אגב, ההצעה הזאת היא הצעה מגורמים שקשורים בגבייה.

יעל רון בן משה: אוקיי, אנחנו מייד נפתח התייחסויות לגבייה.

יעל רון בן משה: אני רוצה לשמוע בבקשה את מנכ"ל כביש 6 חוצה צפון, שי שנמצא בזום.

שי לינדנר: קודם כל בוקר טוב, תודה רבה על המחקר, על הדברים.

שי לינדנר: קודם כל בואו נבין, כביש 6 חוצה צפון כמו שולדימיר תיאר מקודם, זה מקטע נפרד, זה זכיין נפרד.

שי לינדנר: את מספר הכביש שזה חלק מכביש 6, זה פשוט כי ככה זה התוכניות של המדינה.

שי לינדנר: אנחנו בתחילת הדרך עוד בזמן ההקמה מאוד התחבטנו בנושא ובאמת חלק מכל המיקוד שלנו היה לייצר מיתוג כמה שיותר שונה מחברת דרך ארץ שזה המפעיל של הקטע הוותיק של כביש 6.

שי לינדנר: אז יש לנו לוגו אחר, שם אחר ככל האפשר.

שי לינדנר: את מספר הכביש לצערנו לא ניתן היה לשנות כי זה חלק מתוכניות של המדינה.

שי לינדנר: עשינו כל מה שאנחנו יכולים כדי להבליט את זה ויצאנו בהמון קמפיינים.

שי לינדנר: הנה חלק ממה שקורה עכשיו, יש קמפיינים בתקשורת, עוד קמפיין.

שי לינדנר: הרבה גלי תקשורת להסביר לציבור את ההבדל בין הזכיינים.

שי לינדנר: למעשה אם תסתכלו על כל הפרסומות שלנו מתחילת הדרך, בשום מקום לא אמרתי איזה כביש נהדר בנינו שפתח את הפקקים בצפון, אלא בואו תעשו מנוי נפרד, ובאמת הרוב המכריע של הציבור הבין את הנקודה הזאת.

שי לינדנר: מעל 85% כמו שראיתם בנתונים, זה נסיעות של מנויים וגם רוב הציבור משלם בזמן.

שי לינדנר: מבחינת מנגנון הגבייה, צריך להבין שקודם כל יש פה שירות.

שי לינדנר: בן אדם צרך שירות וקודם כל הוא צריך להבין ממי הוא צרך את השירות ולשלם עליו, ואנחנו כמה שיכולים להסביר את ההבדלים, אנחנו עושים את זה.

שי לינדנר: איך הדרך שלנו להגיע ללקוחות?

שי לינדנר: אז כמו שהציגו, מי שמנוי בווידאו זה מנוי הכול אוטומטי, הוא מקבל את החשבונית באימייל והכול עובד כרגיל.

שי לינדנר: ברגע שנסע בן אדם שהוא לא מנוי על הכביש, אין לי עליו שום נתון חוץ מאת מספר הרכב שלו.

שי לינדנר: אני עם מספר הרכב הזה פונה למשרד הרישוי, והיו לי גם הרבה שיחות גם עם תומר שנמצא פה, שהוא ראש מערך האכיפה, גם עם חברת חוצה ישראל שהיא הרשות הממונה, גם עם רשות האוכלוסין וגם עם כל מי שיכול.

שי לינדנר: אני אומר, יש לנו היום מספר רכב שאיתו אנחנו פונים למשרד הרישוי ומקבלים את כתובת המגורים של הבן אדם.

שי לינדנר: אני אומר פה בוועדה, אם מישהו ייתן לי את הטלפונים של כל אותם נוסעים, אני מתחייב שכל נוסע כזה יקבל הודעה שהוא צריך לעשות מנוי, שהוא צריך לשלם, שיש לו חוב, לפני שהחוב תופח, רק שהעניין הוא שמכל מיני שיקולים של הגנת פרטיות ומאגרי מידע, אני לא מקבל את הנתונים האלה.

שי לינדנר: מה אני כן?

שי לינדנר: קיבלתי את מספר הרכב, פניתי לרשות הרישוי, קיבלתי כתובת.

שי לינדנר: אני פועל לפי התקנות, לפי החוקים שאנחנו במסגרתם התמודדנו במכרז ושולח מכתב.

שי לינדנר: קודם כל האקט הראשון, יש לי את הכתובת, אני שולח מכתב לכתובת של החייב, ובאמת הסכומים פה הם לרוב זניחים.

שי לינדנר: אנחנו מדברים פה על שלושה, ארבעה שקלים לנוסע פלוס השקל של התוספת למזדמנים.

שי לינדנר: שתביאו בחשבון, ה-19 אגורות זה עם המע"מ, זאת אומרת זה סכומים כוללי מע"מ.

שי לינדנר: אנחנו עם התוספת של השקל הזה צריכים לפנות למשרד הרישוי לקבל את הפרטים לתשלום, צריכים לפנות לדואר, צריכים לשלוח את המעטפה ומחזיקים מוקד שירות ונמדדים ובאמת נותנים שירות.

שי לינדנר: נכון שלפעמים יכול להיות בן אדם כזה או אחר שיגיד שהוא לא מרוצה, אבל אנחנו משרתים מעל 100,000 אנשים ביום.

שי לינדנר: שלחנו בדואר את המכתב, עבר תקופה והחוב לא שולם, השלב הבא זה שאנחנו שולחים דואר רשום.

שי לינדנר: נשלח דואר רשום ללקוח, קיבלנו מהדואר אישור מסירה של דואר רשום כמו במקרה של ליאורה.

שי לינדנר: קיבלנו אישור מסירה והחוב עדיין לא שולם, זה השלב שבו הדבר היחידי שנשאר לנו לעשות על פי ההסכם זה ללכת להליכי גבייה של הוצאה לפועל, ופה באמת אנחנו יכולים לראות חוב שגדל משלושה שקלים לעשרה שקלים, יכול לגדול ל-500 ו-600 שקלים כי אלה עלויות עורכי הדין שלנו.

שי לינדנר: אני לא רואה כסף מזה, אני לא רואה ערך מזה.

שי לינדנר: אני מבחינתי, 100% מהאנשים שיהיו מנויים, שכולם יהיו מנויים ואף אחד, אני לא אצטרך לפעול איתו בהליכים.

שי לינדנר: אני לא רואה בזה ערך, זה לא טוב לי.

שי לינדנר: כחלק מהתפיסה הזאת השקענו באמת מיליונים רבים בשיווק, עוד עשרות מיליונים במערכות הגבייה ועשינו הסכמים כי הבנו שלא כל האנשים רוצים להיות מנויים דרך לעשות מינוי אצלנו.

שי לינדנר: עשינו הסכמים עם פנגו וסלופארק.

שי לינדנר: בלחיצת כפתור אתה יכול להיות מנוי דרך פנגו וסלופארק.

שי לינדנר: הכול עשינו ואנחנו עושים כדי שיהיה כמה שיותר קל.

שי לינדנר: באמת עשינו פה כביש בהשקעה אדירה שמביא ערך גדול ומבחינתי שכולם יסעו כמנויים, שאני לא אצטרך להתעסק לא עם גבייה.

שי לינדנר: זה לא טוב לי.

שי לינדנר: אני לא אוהב את זה כנותן שירות.

שי לינדנר: אני נותן שירות והדבר הכי גרוע שיכול להיות לי זה שאני הולך להליכים משפטיים עם הלקוחות שלי, אבל צריך להבין שאני מחויב, כי רוב הכסף שאני גובה הוא בכלל הולך למדינה.

שי לינדנר: זה כסף של המדינה שאני גובה ואני מחויב הסכם לגבות אותו.

יעל רון בן משה: אוקיי.

יעל רון בן משה: שי, תודה רבה.

יעל רון בן משה: אני רוצה שאנחנו בזמן שנותר לנו נתייחס לשתי סוגיות מרכזיות, אחת, זה שהאוצר יתייחס לכל נושא ההפעלה מראש ולמה המדינה בחרה לפעול באופן הזה, כולל התייחסות לפערים בין הדרום לצפון.

יעל רון בן משה: הנושא השני זה נושא הגבייה, ואני אבקש לשמוע את תומר מוסקוביץ' מרשות האכיפה.

יעל רון בן משה: כן אני רוצה להגיד אחרי הדברים של מנכ"ל 6 חוצה צפון, אם יש לו 100,000 לקוחות ו-15%, 15,000 בשנה לא מבינים את השיטה, וכמשתמשת אני יכולה להגיד שגם בין ה-85% שמשלמים בזמן, לפחות ברמה האישית אני לא מבינה את הסיפור, מתי אני משלמת, על מה ואיך ולמה, אז אני חושבת שזה בהחלט נושא לוועדה הזו, לבית הזה.

יעל רון בן משה: 15,000 אזרחים שמשתמשים, לא כאלה שלא משתמשים, ולא מבינים את השיטה זה חמור ביותר, בלי להתייחס ל-85% שאולי עובדים על אוטומט כמוני, אבל זו העת לעצור ולשאול את השאלות, אז בבקשה נציגי האוצר עם התייחסות להבדל בתעריפים בין הצפון לדרום ואחר כך נושא האכיפה והגביה.

יעל רון בן משה: בקשה.

שי ששתיאל: בוקר טוב, אני רכז תשתיות ופרויקטים באגף החשב הכללי.

שי ששתיאל: אני אתחיל רגע מציר הזמן של איך נבנה הכביש הזה.

שי ששתיאל: אז קודם כל נבנה הקטע המרכזי, זה תיקון קל שאנחנו אומרים שהוא מהדרום ועד החלק של 3 ו-7, אז החלק המרכזי.

שי ששתיאל: אחר כך החלק הדרומי, התקציבי, ובסוף ב-2019 החלק של חוצה צפון.

שי ששתיאל: בתחילת הדרך כשהוחלט לצאת למכרז לחלק המרכזי, נבחר זכיין, דרך ארץ, שהיא ביצעה את הכביש הזה והיא מתפעלת אותו.

שי ששתיאל: בחלק הצפוני עמדו לפתח ועדת המכרזים מספר שיקולים, האם באמת לתת את זה לאותו זכיין שיתפעל או לצאת למכרז.

שי ששתיאל: בגלל שהמדינה כפופה לחוק חובת המכרזים, גם משיקולים של שוויוניות ותחרות הוחלט לצאת למכרז חדש ונבחר זכיין חדש, שמענו את המנכ"ל מדבר קודם.

שי ששתיאל: לגבי הקטע הדרומי, הוחלט לצאת לפרויקט הזה במתכונת תקציבית.

שי ששתיאל: קודם כל אנחנו מסתכלים אם יש צורך בפרויקט.

שי ששתיאל: אחרי שעברנו את השלב הזה, אנחנו בודקים איך לבצע את הצורך הזה ואנחנו בודקים האם אפשר לעשות את זה באמצעות מודל של PPP.

שי ששתיאל: יש כמה שיקולים.

שי ששתיאל: בודקים את מידת ההתאמה למודל כזה.

שי ששתיאל: אני לא יכול להגיד מה היה השיקולים אז כי לא הייתי, אבל אני כן יכול להגיד שהיום אנחנו בודקים ומסתכלים, ואם אין התאמה אז אי אפשר לבצע את הפרויקט במתכונת של PPP.

שי ששתיאל: אנחנו מסתכלים על יתרונות שיש למודלים האלו, בין אם זה קיצור לוחות זמנים, חסכון בעלויות, שיפור רמת השירות וכמובן זה גם צריך להיות כלכלי.

שי ששתיאל: בסוף זכיין לוקח את הפרויקט הזה והוא גם צריך להרוויח.

שי ששתיאל: הפרויקט צריך להחזיק את עצמו אחרת הוא פשוט לא יהיה.

שי ששתיאל: זה לעניין הזה.

שי ששתיאל: הנקודה השנייה שדיברנו זה היה על האגרות עצמן.

שי ששתיאל: קודם כל יש שוני באגרות כי האגרה הזאת משרתת את הסלילה של הכביש.

שי ששתיאל: בעצם בפרויקט כזה זכיין שזוכה בפרויקט, הוא הולך ונוטל חוב ועם החוב הזה הוא מממן את הסלילה של הכביש.

שי ששתיאל: האגרות שנגבות הן משרתות את החוב הזה.

יעל רון בן משה: איך זה עובד בחלקים הדרומיים של הכביש?

יעל רון בן משה: מי מחזיק את זה?

שי ששתיאל: אז בחלק הדרומי של הכביש זה לא זכיין לקח חוב ומימן, המדינה תקצבה.

יעל רון בן משה: זאת אומרת בדרום אני ותושבי הצפון מתקצבים ובצפון גם תושבי הצפון מתקצבים.

יעל רון בן משה: כן, אוקיי, בוא נמשיך.

שי ששתיאל: אוקיי.

שי ששתיאל: בדרום מידת ההתאמה למודל של PPP לא הייתה מספקת.

יעל רון בן משה: בסדר גמור.

יעל רון בן משה: גם לחיות בצפון זה לא מתאים ל-PPP ועדיין המדינה רוצה שהאזרחים יגורו בצפון.

שי ששתיאל: אוקיי.

שי ששתיאל: אני רק אתייחס גם לאמירה הזאת.

שי ששתיאל: יתכן מאוד שגם האלטרנטיבה הייתה שפשוט אין דרך אחרת.

יעל רון בן משה: אני מבינה.

יעל רון בן משה: תראה, אתם עושים את עבודתכם נאמנה, רק ההתייחסות לתשתית כבישים כשאין אלטרנטיבה אחרת של תחבורה ציבורית, כאילו זה איזה מותרות, היא התייחסות שגויה מיסודה.

יעל רון בן משה: גם להקים בית ספר בצפון ולהביא מורים לצפון זה עולה כסף אבל אף אחד לא אומר לאזרח, זה מותרות.

יעל רון בן משה: אתה אומר לי, את רוצה לנסוע על כביש, את רוצה להגיע למקום עבודה?

יעל רון בן משה: גבירתי, זה מותרות, תשלמי על זה, ואני שואלת אותך כנציג משרד ממשלתי, האם אתה רוצה שכולנו נגור בין חדרה לגדרה?

יעל רון בן משה: אם כן, אוקיי, אז בוא נכריז על זה ונתקדם משם.

יעל רון בן משה: עד שאין הכרזה כזו, כביש איננו מותרות.

שי ששתיאל: אני מבין את האמירה שלך.

שי ששתיאל: אני לא אומר איפה אנשים צריכים לגור.

יעל רון בן משה: לא, אתה מספר לי שזה צריך להחזיק את עצמו.

יעל רון בן משה: גם בית חולים בנצרת או בנהריה צריך להחזיק את עצמו, נכון?

יעל רון בן משה: המדינה מוצאת לזה את המשאבים ואת התקציבים, וגם כשאזרח שמבוטח בקופת חולים א' נשלח לבדיקה במכון ב', הוא לא מקבל אחר כך חשבוניות ומטרטרים אותו וגבייה וקנסות.

יעל רון בן משה: מצאו הסדרים, קוראים לזה גם הסדר, כך שהאזרח מבין על מה הוא משלם ומה הוא מקבל פעם אחת בחודש.

יעל רון בן משה: משרד התחבורה, לא יודעת אם אתם עוד איתנו בזום, נשלח את התושבים לגור בהר, במדבר ושיסתדרו.

יעל רון בן משה: אחר כך יבוא גם נציג מקורות ויגיד תקשיבי, צינור מים מתוקים עד לאילת, את יודעת כמה זה עולה?

יעל רון בן משה: מישהו צריך לממן את זה.

יעל רון בן משה: אני לא מקבלת את הגישה הזו.

יעל רון בן משה: אני מבקשת גם מכם, הרפרנטים שעוסקים בתשתיות תחבורה באוצר, להבין שתשתית תחבורה היא לא מותרות, היא בסיס.

יעל רון בן משה: בקשה.

אריאל הבר: רק אם ברשותך אפשר להתייחס רגע?

אריאל הבר: אני מאגף תקציבים.

אריאל הבר: נעשתה השקעה אדירה בתשתיות גם בצפון וגם בדרום וגם במרכז.

אריאל הבר: בסוף השמיכה היא נתון, היא עובדה קיימת ויתכן שאם היה מוחלט בזמנו לצאת לפרויקט המרכזי באופן תקציבי, כמובן שזה היה בא על חשבון פרויקטים אחרים.

יעל רון בן משה: בסדר, אבל זה שהתקבלה החלטה שהיום אנחנו יודעים לבקר אותה בקול רם, מסיבות פוליטיות או מסיבות אחרות, אז אי אפשר לחזור ולהגיד התקבלה החלטה ועכשיו נשים איזה טלאי על טלאי על טלאי ואין מה לעשות ויש שתי חברות ותחרות וחובת מכרזים.

יעל רון בן משה: בסוף אנחנו, המדינה, שולחים אנשים לגור בכל מיני מקומות כי זה חשוב לנו, מסיבות דמוגרפיות, מסיבות חברתיות, מסיבות לאומיות, ואנחנו המדינה, האחריות שלנו להקל עליהם את המגורים במקום הזה.

יעל רון בן משה: זה כדאי לנו, למדינה.

יעל רון בן משה: האזרח, אין לו שמיכה יותר ארוכה.

יעל רון בן משה: גם הוא צריך להחליט איך הוא מותח את השמיכה.

יעל רון בן משה: הוועדה הזו היא הוועדה לפניות הציבור.

יעל רון בן משה: היא לא הוועדה לאיך נשים פלסטר על פלסטר ונסביר למה בשנת 95' התקבלה החלטה מעוותת, ולהמשיך אותה עוד 20 שנה קדימה ולהסביר לי גם אחר כך, עוד רגע אם יהיה זמן אז נדבר גם על ההמשך של כביש 6 צפונה שאני מבינה שגם הוא הולך להיות בתשלום, עד כברי, אולי עד שלומי גם.

יעל רון בן משה: כן, בקשה חבר הכנסת.

אוסאמה סעדי: בוקר טוב גבירתי היושבת-ראש, חבריי, חברותיי חברי הכנסת.

אוסאמה סעדי: תראו, זו ועדה, אני חושב מהוועדות החשובות.

אוסאמה סעדי: אני הייתי חבר בוועדה הזו בכנסת ה-20 ובאמת אפשר להעלות פה נושאים שהם מהחיים.

אוסאמה סעדי: טוב שאת בחרת בישיבה הראשונה של הוועדה נושא באמת חשוב שזה כביש 6 עם כל הכרוך בעניין הזה מבחינת אגרות, אכיפה, גבייה.

אוסאמה סעדי: זה נושא שנוגע לכל אזרח ואזרח שמשתמש בכביש הזה ואני אחד מאלה שמשתמשים בכביש הזה באופן כמעט קבוע.

אוסאמה סעדי: אני מבין את הרציו ואת ההיגיון שעושים כבישים עם אגרות, להקל, את הכביש המהיר בכניסה לתל אביב, אז לפעמים בבוקר אתה משלם 70–80 שקל, לפעמים 100 שקל אבל זה חוסך.

אוסאמה סעדי: אתה אומר, אני מוכן לשלם.

אוסאמה סעדי: כשהייתי עורך דין והייתי צריך להגיע לבית משפט בתל אביב, הייתי אומר, אני מוכן לשלם 70–80 שקל ולהגיע בזמן, אבל פה בכביש 6 וגם חוצה צפון משלמים אגרה מלאה אבל לא מקבלים תמורה.

אוסאמה סעדי: הפקקים נוראיים.

אוסאמה סעדי: אתה כבר לא יודע אם זה רק בשעה 17:00 או בשעה 16:00, שעות אחר הצוהריים, בשעות הבוקר.

אוסאמה סעדי: זה כבר כמעט כל שעות היום.

אוסאמה סעדי: אתה כבר לא יודע לתכנן מתי לצאת, מתי לבוא.

אוסאמה סעדי: אתה מתכנן להגיע תוך שעתיים, פתאום שעתיים, שעתיים וחצי, שלוש, ארבע.

אוסאמה סעדי: מה זה?

אוסאמה סעדי: ובסוף אתה צריך לשלם גם אגרה.

אוסאמה סעדי: זה נורא ואיום ולכן הצעת החוק של חברי, חבר הכנסת אחמד טיבי שדיבר עליה, שבאמת בכנסת ה-20 כמעט הגענו להסכמה עם הקואליציה וכולם תומכים.

אוסאמה סעדי: אף אחד לא אומר לך שהיא לא צודקת.

אוסאמה סעדי: כולם אומרים לך שהיא הצעת חוק צודקת, אבל אומרים, תשמע, אם אנחנו נקבל את זה, לפי ההסכם בין החברה לבין משרד האוצר, אז עשו הסכם טוב אבל לא על גבי האזרחים.

אוסאמה סעדי: תמיד אפשר למצוא דרך עם החברות האלה, ואנחנו יודעים שהם מרוויחים המון.

אוסאמה סעדי: אנחנו לא מקנאים, אבל לא על חשבון האזרחים הפשוטים, לכן אני אומר, גם העניין הזה של חוצה צפון שעכשיו פתחו אותו, אז בסדר, שם לפחות הפקקים הם לא כל כך נוראיים.

אוסאמה סעדי: יש את צוואר הבקבוק ביקנעם ואחרי זה זה זורם עם כל המנהרות, אבל אני חושב שבאמת המדינה צריכה להכניס את היד לכיס ולסבסד או שתשנה את ההסכם הזה עם החברות.

אוסאמה סעדי: גבייה ואכיפה זה גם נורא.

אוסאמה סעדי: לפעמים אתה לא מקבל את ההודעה ואחרי זה פתאום אתה, איך שאמרה האזרחית, 400–500 שקל מתוך 17 שקל.

אוסאמה סעדי: למה?

אוסאמה סעדי: כי יש עורכי דין ואף אחד לא מוכן לשמוע.

אוסאמה סעדי: נכון אמר המנכ"ל, זה לא נכנס לכיס של החברה אבל זה לכיס של עורכי דין ושל כל החברות שעוסקות בגבייה, אז גם כאן אפשר לבוא ולעשות איך שעשינו עכשיו בהוצאה לפועל בזמן הקורונה, ובוועדת חוקה חוקקנו חוק שיגביל את התעריף של שכר טרחה של עורכי הדין.

אוסאמה סעדי: אפשר פה גם לעשות את זה.

אוסאמה סעדי: אז שלחו מכתב.

אוסאמה סעדי: למה מ-17 שקל צריך לשלם אזרח 400–500 כשלא קיבל את הדואר ויש מלא בעיות עם הדואר?

אוסאמה סעדי: הדואר לא מגיע.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אבל אם היה דואר רשום עם אישור מסירה, זה משהו אחר.

אוסאמה סעדי: גם לא מגיע.

אוסאמה סעדי: יש לנו מלא בעיות עם הדואר שלא מגיע.

אוסאמה סעדי: אני חושב, גבירתי היושבת-ראש, צריך להסיק מסקנות ולעשות חקיקה.

אוסאמה סעדי: תודה.

יעל רון בן משה: אוקיי.

יעל רון בן משה: בקשה, תומר מוסקוביץ'.

תומר מוסקוביץ': ברשותכם, אני מנהל רשות האכיפה והגבייה שזה הגוף שאחראי גם על ההוצאה לפועל וגם על המרכז לגביית קנסות.

תומר מוסקוביץ': לעניינו, התכנסנו פה היום בגלל ההוצאה לפועל.

תומר מוסקוביץ': ההוצאה לפועל היא גוף שגובה בין גופים פרטיים, בין בנקים ללקוחות, בין אזרחים לאזרחים.

תומר מוסקוביץ': המרכז לגביית קנסות זה חובות עבור המדינה.

תומר מוסקוביץ': הגבייה שם הרבה יותר זולה.

תומר מוסקוביץ': אם היה אפשר תיקון חוק להסמיך את המרכז לגביית קנסות לגבות את החובות הקטנים האלה של כביש, אז זה היה יכול לעזור אבל יש פתרון גם בהוצאה לפועל.

תומר מוסקוביץ': אני רוצה לתת לכם את המספרים מתיק אחר אבל שתבינו על מה מדובר.

תומר מוסקוביץ': אם ניקח חוב של 716 שקל קרן, סתם זה דוגמה שיש לי פה נתונים עליה.

תומר מוסקוביץ': אם החוב הזה ניגבה במסלול מקוצר, תיכף אני אסביר על מה מדובר, מה זה המסלול המקוצר, אז מ-716 שקל זה יהיה 873 שקלים.

תומר מוסקוביץ': זה ההוצאות שהתווספו לחוב הזה.

תומר מוסקוביץ': אם אותם 716 שקל, ייפתח כדי לגבות אותם תיק רגיל בהוצאה לפועל, הסכום יגיע ל-2,217 שקל, הבדל עצום שבסופו של דבר מי שמשלם את הכול זה החייב.

תומר מוסקוביץ': חלק מזה מגיע לזוכה, חלק מגיע לעורך הדין.

תומר מוסקוביץ': כמו שאמר פה קודם אחד המשתתפים, זה לא משנה, זה יוצא מהכיס של החייב, במקרה שלנו מהכיס של הנוסע.

תומר מוסקוביץ': מה זה המסלול המקוצר?

תומר מוסקוביץ': צריך להבין שההוצאה לפועל היא הייתה בעבר בבתי המשפט ולכן היא מופעלת על ידי הזוכים.

תומר מוסקוביץ': כלומר, כאשר בן אדם יש לו חוב, הוא פותח תיק בהוצאה לפועל, הוא מוגדר אצלנו כזוכה בדומה לתובע בבית משפט, והוא צריך ליזום את ההליכים.

תומר מוסקוביץ': בגלל שהוא זה שיוזם את ההליכים והוא זה שמבקש צווי מידע או זה שמבקש עיקול, עיקול רכב, עיקול חשבון בנק, עיקול משכורת, עיקול פנסיה, כל אותם הליכי גבייה שאנחנו עושים, המחוקק מזכה אותו בשכר טרחה, כלומר החייב, חוץ מזה שהוא משלם לעורך דין שלו אם הוא לקח לעצמו עורך דין והרוב לא לוקחים, הוא צריך לשלם גם את שכר הטרחה של עורך הדין של הזוכה.

תומר מוסקוביץ': כך קובע החוק.

תומר מוסקוביץ': כמו שראיתם, שכר הטרחה המינימלי דווקא בסכומים הקטנים מביא לשינוי דרמטי בסכומים.

תומר מוסקוביץ': בנושא של כביש 6 צפונה ההבדלים עוד הרבה יותר גדולים כי שם קרן החוב היא כלום, היא 16 שקל.

תומר מוסקוביץ': מ-16 זה נהיה פתאום 300 ו-400 ו-500 שקל בגלל שיש את שכר טרחת עורך דין של הזוכה א' ושכר טרחת עורך דין ב'.

תומר מוסקוביץ': כדי לפתור את הבעיה הזאת יש פתרון מאוד פשוט.

תומר מוסקוביץ': הפתרון הזה נקרא המסלול המקוצר.

תומר מוסקוביץ': המסלול המקוצר פועל על חובות של עד 25,000 שקל.

תומר מוסקוביץ': כל החובות בכביש 6, אף אחד לא מתקרב בכלל ל-10% מהסכומים האלה.

תומר מוסקוביץ': אם מישהו פותח במסלול המקוצר, אנחנו עושים עבורו את כל העבודה.

תומר מוסקוביץ': להבדיל מתיק רגיל שבו הזוכה הוא זה שצריך להגיש בקשות ולבקש הליכים וכו', פה עובדים שלנו עושים את כל העבודה ולכן אין שכר טרחה.

תומר מוסקוביץ': אין שכר טרחת עורך דין בתיק.

תומר מוסקוביץ': הסכום היחיד שמצטרף לחוב מלבד האגרה הרגילה שיש בכל התיקים, אז יש הוצאות של 64 שקלים.

תומר מוסקוביץ': פעם אחת 64 שקלים וזה מכסה את כל החובות.

תומר מוסקוביץ': אני חושב שהדרך הנכונה באמת להתמודד עם גביית החובות בכביש 6 היא שהזכייניות יפתחו אותם במסלול המקוצר.

תומר מוסקוביץ': אני חושב שבזמנו דיברנו איתם על זה.

תומר מוסקוביץ': הם די רצו לעשות את זה.

תומר מוסקוביץ': יש להם איזושהי בעיה עם מסירת ההתראה, תיקון שצריך לעשות אותו בתיקון גורף בחוק ההוצאה לפועל, תיקון 46 לחוק שרצה לתקן ונמצא מקלקל.

תומר מוסקוביץ': תיקון 46 זה עוד לפני זמני, לפני כשש שנים קבע שלפני שפותחים את תיק ההוצאה לפועל, צריך למסור התראה לחייב במסירה אישית.

תומר מוסקוביץ': זה נשמע נורא טוב כדי שבן אדם לא יופתע מהחוב, אבל כדי למסור במסירה אישית, הרבה מאוד פעמים צריך להעסיק חוקר פרטי.

תומר מוסקוביץ': זה יכול להגיע ל-90 ול-100 ול-150 שקל ורק אז אפשר לפתוח את התיק בהוצאה לפועל ואז שוב צריך לעשות לו המצאה במסירה אישית אבל את זה כבר אנחנו עושים.

תומר מוסקוביץ': אנחנו הצענו תיקון חקיקה כבר מזמן, שבגלל המצב שלא היה חקיקה, התעכב עד היום, שאפשר יהיה לפתוח את התיק רק אחרי ניסיון אחד של מסירת ההתראה.

תומר מוסקוביץ': אפשר יהיה לפתוח אותו ישר בהוצאה לפועל גם אם יצליחו להוכיח שהחייב קיבל את ההתראה, אבל אם החייב ישלם בתוך תקופת האזהרה, הוא לא יצטרך לשלם לא את האגרה ולא את שכר טרחת עורך דין של הזוכה, כי בעצם זה אומר שהוא רצה לשלם, הוא רק לא ידע על החוב כמו שאמרה אותה אזרחית מקודם.

תומר מוסקוביץ': אני חושב שזו הצעה מאוד טובה, מאזנת בין הזכויות של כולם ואני מאוד מקווה שהיא תקודם.

תומר מוסקוביץ': עד שהיא תקודם אני מציע בכל מקרה שהזכיינים יפתחו את התיקים שלהם במסלול המקוצר.

תומר מוסקוביץ': אנחנו ערוכים לזה, מוכנים לזה ואנחנו נשמח לתת להם את השירות הכי טוב שאנחנו יודעים לתת.

תומר מוסקוביץ': עד כאן דברי לבוקר זה.

יעל רון בן משה: אוקיי, תודה רבה.

יעל רון בן משה: התייחסויות נוספות?

יעל רון בן משה: מישהו בזום שעוד ביקש לדבר?

יעל רון בן משה: סמנכ"ל חוצה ישראל.

שמעון אברהם: בוקר טוב, אני סמנכ"ל זכיינות בחברת חוצה ישראל.

שמעון אברהם: רציתי להוסיף על הדברים שנאמרו כאן.

שמעון אברהם: אני מאוד מאוד מאמין באפשרות שמעבר לנושא של פנייה באמצעות הדואר שבעצם מופיעה בחקיקה הרלוונטית שלנו בחוק כביש ארצי לישראל, לנסות ולפתח ערוץ של ערוצי פנייה נוספים של פנייה ללקוחות פוטנציאליים שמא הם לא מודעים לקיומו של חוב מעבר לפנייה באמצעות הדואר ומעבר בעצם לערוצים שמעמידים לרשותם הזכיינים, בין אם פנייה מקוונת, בין באמצעות מוקדי השירות.

שמעון אברהם: היום להבדיל מהתקופה שבה החקיקה בעצם נקבעה, אנשים מחזיקים טלפונים ניידים, דואר אלקטרוני וכו'.

שמעון אברהם: ככל שבידי מי מרשויות המדינה כמו משרד הפנים לדוגמה ישנם נתונים בקשר לדרכי התקשרות לאזרחי ישראל שחלקם משתמשים בשירותי הזכיינים שלנו, וככל שהדברים האלה יעמדו כמובן בכלל כללי הגנת הפרטיות למיניהם, אני מאמין שזה ערוץ שיכול לסייע על מנת להגיע לאותם חייבים פוטנציאליים נוסף על הפנייה בדואר והערוצים האחרים, לומר לאדם, אנחנו מבקשים להסב את תשומת ליבך, קיים חוב, אנחנו ממליצים לך להסדיר אותו במהירות.

שמעון אברהם: נעשה ניסיון כזה.

שמעון אברהם: אחד הזכיינים, חברת חוצה צפון בעצם פנתה לוועדה ספציפית שאמונה על מסירת מידע מהסוג הזה.

שמעון אברהם: אנחנו גיבינו את הפנייה הזאת, תמכנו בפנייה הזאת וככל שאנחנו נמשיך ונפתח את הכיוון הזה, ואני אודה לסיוע בהקשר הזה, אני מאמין שנוכל לעשות עוד על מנת לטייב את היכולת שלנו לשרת גם את החייבים הפוטנציאליים בזיכיונות שלנו.

יעל רון בן משה: אוקיי, תודה רבה.

יעל רון בן משה: התייחסות חברת הכנסת לפני שאני מסכמת.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: גבירתי יושבת-הראש, אני אציין רק דבר אחד.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: היות ואני גם משתמשת בכביש 6 בקטעי הצפון, אני רואה לאורך כל הדרך, יש הודעות אלקטרוניות שתלויות למעלה, מסכים, שמודיעים איך לעשות מנוי וממליצים לעשות מנוי, לשלם.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני לא ראיתי קמפיין בערוצי תקשורת אחרים אבל לאורך הכביש רואים מספר, כוכבית 6 משהו שאפשר להצטרף למנוי ובעצם האזרח שהוא אחראי ויודע שיש כבישים עם אגרה, הוא צריך לדאוג שכן יש שירות שהוא מקבל וצריך לשלם עליו.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: יתרה מכך, רובנו משתמשים בוויז או ניווטים אחרים, אז אפשר להגדיר באמצעי ניווט הגדרות של להימנע מכביש אגרה או להיפך, מופיע שאתה נכנס לכביש אגרה, אז אזרח אחראי גם יכול לקחת אחריות על החיים שלו.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני לא מצדיקה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: יש חייבים ויש חייבים אבל תמיד אפשר לדאוג לשלם עבור השירות שמקבלים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זה קשור לשירות של הכביש.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: מה שדיברנו, שיש הבדל בין תושבי הצפון ותושבי הדרום, לדעתי המדינה צריכה לקחת אחריות וכן לפטור את תושבי הצפון מתשלום אגרה ולקחת אחריות על עצמה.

יעל רון בן משה: אוקיי, תודה רבה לחברת הכנסת ותודה רבה למשתתפי הדיון.

יעל רון בן משה: אני מסכמת.

יעל רון בן משה: דעתי לא נחה ממה ששמעתי פה בשעה ורבע האחרונות.

יעל רון בן משה: המצב שבפרויקט של המדינה יש לקונות כל כך משמעותיות שאני עוד רגע אפרט, זה לא מצב בריא.

יעל רון בן משה: אני אתחיל מהסוף.

יעל רון בן משה: נושא הגבייה.

יעל רון בן משה: אז אמרה את זה החוקרת לגבי אי מינוי בעלי תפקידים בוועדת ערר.

יעל רון בן משה: זה לא משהו שהתייחסנו אליו פה אבל זה בעצם שירות שנמנע מן הציבור ומכביד עליו במידה ויש הליך, כי החוב ממשיך לצבור חוב נוסף אבל אין איך לברר את זה.

יעל רון בן משה: אנחנו ניקח את זה למעקב אל מול שר המשפטים ושרת התחבורה ונוודא שאכן יש ממשלה ושהיא ממנה את מי שצריך לוועדות הערר.

יעל רון בן משה: עוד בנושא הגבייה.

יעל רון בן משה: כל הנושא הכלכלי-תפעולי של החברות, נגיד שאני יכולה לקבל אותו.

יעל רון בן משה: לא שמעתי שום דבר איך זה פוגש את האזרח והאם זה מטריד אותנו איך זה פוגש את האזרח, אז בהחלט זה מטריד אותנו ואנחנו צריכים לבחון איך אנחנו מפשטים את התהליך הזה.

יעל רון בן משה: כמו שציינתי קודם, מערכת הבריאות מתמודדת עם הדבר הזה.

יעל רון בן משה: גם מערכת החינוך מתמודדת עם הדבר הזה.

יעל רון בן משה: גם מערכות התקשורת מתמודדות עם הדבר הזה ובסופו של דבר האזרח משלם חשבונית אחת והחשבונות שנעשים מאחורי הקלעים על אותו שירות או שירות בין שני זכיינים או שני מפעילים, זה שקוף עבור האזרח.

יעל רון בן משה: אנחנו עוד זוכרים את הזמנים שקיבלנו חשבונית מחברת סלולר שהיה מופיע לנו כמה שיחות עשינו לחו"ל וכמה שיחות עשינו למפעיל סלולר אחר, והצלחנו לפתור את הדבר הזה מול חברות מורכבות לא פחות מחברות התחבורה, הכבישים.

יעל רון בן משה: בסופו של דבר גם בתקשורת האזרח מקבל חשבונית אחת וההתחשבנויות מאחורי הקלעים בין מפעילות התקשורת הן לא מעניינות אותו וכך צריך שיהיה גם בנושא הזה.

יעל רון בן משה: זה לא שני כבישים נפרדים.

יעל רון בן משה: עוד לא הכנסתי לדיון את מנהרות הכרמל.

יעל רון בן משה: עוד לא הכנסתי את הנתיב המהיר.

יעל רון בן משה: מבחינת האזרח הוא עולה על כביש 6.

יעל רון בן משה: זה השירות שהוא מקבל, על זה הוא צריך לקבל חשבונית.

יעל רון בן משה: הוא צריך גם להתעסק עם גבייה רק מול גורם אחד, אז אנחנו ניכנס לעובי הקורה בדיוני המשך בנושא הזה.

יעל רון בן משה: איכות השירות, שזה לא היה נושא הדיון אבל מאוד יכול להיות שאנחנו נצטרך לעסוק גם בזה.

יעל רון בן משה: המצב שבו אזרחים משלמים על שירות ובסופו של דבר לא מקבלים אותו, הוא חמור לא פחות.

יעל רון בן משה: אם היינו עוסקים פה בחברה פרטית שגובה כסף מהציבור ולא מספקת את השירות, היה פה במינימום שימוע ציבורי לאותה חברה.

יעל רון בן משה: אנחנו פוגשים חברות כאלה פה ובוועדות אחרות, ואנחנו לא עוברים על זה לסדר היום ולא מאפשרים להגיד לא לחברת תקשורת ולא לחברת תעופה ולא לחברת ביטוח, אוקיי, זה בסדר אבל זה המצב, זה ההתחייבויות של המדינה אז נמשיך לגבות מהאזרחים אבל הם ימשיכו לעמוד בפקקים עוד ועוד ועוד כשהמדינה לא מספקת להם חלופה אחרת, לא בדמות תחבורה ציבורית ולא בדמות כבישי אורך אחרים.

יעל רון בן משה: הדבר אולי החמור ביותר זה פערי התעריפים בין המקטעים בדרום שהם חינמיים למקטעים בצפון.

יעל רון בן משה: אין סיבה שהאזרחים שגרים בצפון ישלמו מס נוסף למדינה, מס צפון.

יעל רון בן משה: מי שהחליט על זה לפני 20 שנה הוא חצוף.

יעל רון בן משה: פשוט ככה.

יעל רון בן משה: מי שחשב שזה נכון שחלק מהאזרחים ישלמו על שירות וחלק לא, הוא פשוט חצוף.

יעל רון בן משה: זה חוצפה.

יעל רון בן משה: ומי שנותן לזה יד היום, ואני אגיד את זה, זה משפט קשה אבל אני עומדת מאחורי כל מילה, הוא שותף לעוולה שפוגעת במפעל ההתיישבות הציוני.

יעל רון בן משה: ככה, כן.

יעל רון בן משה: מי שאומר לאנשים, אתם תכניסו לחשבון החודשי שלכם עוד 70 שקלים ביום על נסיעה במנהרות הכרמל או בכביש 6 צפון כדי להגיע למקום העבודה שלכם כשאני לא מציב לכם אלטרנטיבות אחרות של תחבורה ציבורית או כבישים חינמיים שבהם ניתן להגיע יום-יום למקום התעסוקה, כשבמקומות אחרים בארץ אני מאפשר לאנשים, הוא פשוט פוגע במפעל ההתיישבות הציוני בעניין הזה בצפון, ואם אנחנו רוצים שאנשים ימשיכו ללכת לגור במשגב, איפה שחברת הכנסת בזק שהייתה פה קודם ועזבה גרה, או בכרמיאל או על ההר שאני גרה בו, אז צריך לתת פתרון כדי שאנשים יוכלו להגיע כמו במקומות אחרים בארץ, והנתיב המהיר הוא לא דוגמה לכך כי יש רכבת.

יעל רון בן משה: אני אבחן את הדברים שניתן לעשות לגבי הנושא הזה של פערי התעריפים, כולל ובדגש על לקראת דיוני התקציב.

יעל רון בן משה: אני קוראת גם לחברותיי, חברות הכנסת מהקואליציה לשים לב לזה בדיוני התקציב.

יעל רון בן משה: זה בסדר גמור שהממשלה אישרה תקציב ביום ראשון.

יעל רון בן משה: בירכנו על זה אתמול פה בישיבה של הוועדה הזו ובמקומות נוספים, אבל עכשיו זה התפקיד שלנו לראות פה בוועדת הכלכלה שעוסקת בתחבורה, בוועדת הכספים, שאכן התקציב הזה נותן מענה למגזרים שונים, לאוכלוסיות שונות ולאזורים גיאוגרפיים שונים בארץ, ואנחנו ננסה למצוא במסגרת התקציב כבר של השנים 22'-21' פתרון גם לנושא הזה כדי לתקן את העוולה הזאת.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: סליחה גבירתי היושבת-ראש, צריך לברר תנאי ההסכמים שנחתמו עם החברות הזכייניות ולבדוק האם ניתן לשנות אותם מבחינה משפטית ואם יש נקודת יציאה או תנאי מסוים לסיום התקשרות או שינוי תנאי התקשרות עם החברה, שלא תהיה פגיעה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: בכל זאת אנחנו ירשנו את ההסכמים האלה מהממשלה הקודמת אבל אנחנו צריכים לבדוק שלא תהיה שום פגיעה.

יעל רון בן משה: תודה רבה חברת הכנסת, הערה חשובה.

יעל רון בן משה: בהחלט רציתי להגיד בעניין הזה של צעדי ההמשך, שחבר הכנסת טיבי אם אני לא טועה ציין קודם את ההתחשבנות הנדרשת של 15 מיליון שקלים, אז באמת אנחנו נצטרך לבקש מכם, עובדי אגף התקציבים במשרד האוצר או ולדימיר שהיה איתנו מהתכנון הכלכלי במשרד התחבורה, באמת לקבל את הנתונים נכון להיום.

יעל רון בן משה: חבר הכנסת טיבי התייחס לנתון שלדעתי ה-15 מיליון הוא ללפני שנתיים, אולי אפילו יותר.

יעל רון בן משה: אני מניחה שהחוב של המדינה קטן בתקופה הזו, אני מקווה, אז שנראה בעצם על איזה תקציב אנחנו מדברים כדי לסגור את הפער הזה כולל בשוטף.

יעל רון בן משה: בסופו של דבר כבישים גם דורשים אחזקה, אז בהחלט נקודה חשובה.

יעל רון בן משה: אם אנחנו נראה שבמסגרת דיוני התקציב אנחנו לא מסדירים את הנושא הספציפי הזה, אנחנו נצטרך לראות איזה השקעות אחרות מבוצעות בצפון כדי שיהיו אלטרנטיבות לאנשים שגרים בצפון.

יעל רון בן משה: כרגע אנחנו בני ערובה של כביש 6 על מפעיליו השונים בגלל החלטות של משרד התחבורה ומשרד האוצר.

יעל רון בן משה: בקשה, רצית התייחסות אחרונה וננעל את הדיון.

שי ששתיאל: רק על הנקודה של האלטרנטיבות.

שי ששתיאל: בדרום באמת האלטרנטיבה היחידה הייתה כביש 40 ובאמת כביש 6 בדרום ברובו הוא על התוואי של כביש 40, אז האלטרנטיבה היא פשוט אלטרנטיבה אחת.

שי ששתיאל: בצפון יש עוד אלטרנטיבות חוץ מכביש 6 והנהג בבוקר יכול לבחור באיזה דרך הוא רוצה להגיע.

שי ששתיאל: יש עוד כבישים בצפון, זה לא רק הכביש הזה זה חלק מהשיקולים שהיו.

שי ששתיאל: חשוב לחדד את זה.

יעל רון בן משה: אני אשמח שאחד מדיוני הוועדה הקרובים בנושא הזה יתקיימו בצפון.

יעל רון בן משה: נשתדל גם לקיים את הדיון בשעות אחר הצוהריים או הערב.

יעל רון בן משה: ניסע כולנו, נראה כמה זמן לוקח להגיע בשעות העבודה.

יעל רון בן משה: נצא מירושלים ב-16:00, נראה מתי נגיע לכרמיאל ונבחן גם את החלופות.

יעל רון בן משה: אולי ניסע מכביש 90, אולי ניסע מכביש 2, אולי גם ברכבת אפשר לנסוע, אז אני מבקשת שהדיון הבא, נשתדל לקיים אותו בצפון.

יעל רון בן משה: אני מקווה שמנכ"ל הכנסת והנוספים יתמכו בנו בדבר הזה, ואם לא אז אני אזמין אתכם לסיור באופן עצמאי, לא במסגרת הוועדה.

יעל רון בן משה: ננסה לנסוע יחד אולי גם פעם אחת מהצפון למרכז כדי להגיע לדוגמה לתל אביב בשעה 09:00 בבוקר, בשעה 08:30, בשעה 10:00.

יעל רון בן משה: אתם תבחרו את השעה בבוקר שבה נגיע ונבחן את החלופות.

יעל רון בן משה: תודה רבה לכולם, המשך יום נעים.