ועדת הכלכלה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 11, 2021-08-09 10:00

מיכאל ביטון: בוקר טוב חברים, אנחנו מתחילים ישיבה ראשונה של ועדת הכלכלה הבוקר, בנושא: קנסות לבעלי עסקים קטנים בתקופת הקורונה.

מיכאל ביטון: קיבלנו פניות של מספר אנשי עסקים וראשי ארגונים על סוגיית הקנסות.

מיכאל ביטון: הרבה מהקנסות הללו טרם שולמו.

מיכאל ביטון: חלק מהטיעונים הם שקנסות מסוימים ניתנו באופן לא סדור או ללא ידיעת העסקים.

מיכאל ביטון: ואחת הטענות המרכזיות שעוסקת בקנסות, היא העובדה שהייתה נכונות של הממשלה לבוא לקראת מפגינים למשל, להמיר קנסות או לבטל קנסות.

מיכאל ביטון: אנחנו פה באים אומרים: דין אחד לכולם.

מיכאל ביטון: מצד אחד, הממשלה נדרשת לאכוף את הקורונה בנחישות, ועובדה שהקורונה מרימה ראש ומחייבת הקפדה.

מיכאל ביטון: מצד שני, אם יש מהלך של הליכה לקראת קבוצות מסוימות, דין אחד לכולם, ויש לבחון הליכה לקראת בעלי עסקים.

מיכאל ביטון: הליכה לקראת יכולה להיות המרה של חלק מהקנסות לאזהרות או שיעור תשלום נמוך יותר בקנסות הללו.

מיכאל ביטון: אנחנו נשמע את בעלי העסקים ונשמע את גופי הממשלה השונים.

מיכאל ביטון: אני רק מבקש לשאול בשלב ראשון את נציגת המשטרה שאיתנו, נציגת המשרד לביטחון פנים, האם בוטלו קנסות שקשורים לקורונה?

מיכאל ביטון: באיזה היקף בוטלו?

מיכאל ביטון: לפי איזה שיקולים?

מיכאל ביטון: וכיצד הדבר נעשה?

מיכאל ביטון: נציגת המשרד לביטחון פנים, אם אתם איתנו בזום, בבקשה.

עדנה טנא: יש נציגי משטרה.

עדנה טנא: אני ראש יחידת הסדר מותנה.

מיכאל ביטון: שלום, עדנה.

מיכאל ביטון: תני לנו סקירה כללית על קנסות בקורונה במספרים גדולים, ובעיקר את המדיניות של דחייה, ביטול, הליכה לקראת בחלק מהמקרים והקבוצות.

עדנה טנא: אני רק אציין שיחידת הסדר מותנה למעשה אמונה על האכיפה המינהלית בהקשר הזה שפניות האזרחים מוגשות ליחידה שלי, למוקד הקנסות המינהליים.

עדנה טנא: נכון להיום הוגשו 666,705 דוחות, דוחות קנסות, גם כלפי אזרחים וגם כלפי בעלי עסקים.

עדנה טנא: באשר לעסקים, הוגשו 1,816 דוחות, מתוכם כבר שולמו 35%.

עדנה טנא: 652 דוחות כבר שולמו בנוגע לבעלי העסקים.

עדנה טנא: אגב, אחוז הדוחות של בעלי העסקים מסך הדוחות שהוטלו עד היום מהווה רק 0.2%.

עדנה טנא: לגבי דוחות שבוטלו – צריך לציין שמשטרת ישראל, גם יחידת הסדר מותנה, וכמובן גם גורמי האכיפה השונים במשטרה, למעשה אחראים על יישום המדיניות של הממשלה בחוקים שלה, אנחנו רק הגורם המיישם.

עדנה טנא: באשר לביטולים – האחרונה שהתקבלה, ולדעתי היחידה, הייתה באמצעות בית המשפט העליון שהחליט שבזמן מסוים, זה היה באוקטובר 2020, ניתנה החלטה לא חוקתית של הממשלה.

עדנה טנא: ולכן משנקבע שההחלטה לא חוקתית על יציאה ממרחק של 1,000 מטר ממגורים לטובת הפגנה, הוחלט על פי הנחיית היועץ המשפטי לממשלה ומשרד המשפטים לבטל את אותם דוחות שניתנו בעקבות ההנחיה הלא חוקתית.

עדנה טנא: למיטב זיכרוני זאת הפעם היחידה שניתנה החלטה על החלטה ממשלתית - - -

מיכאל ביטון: מה היקף הביטולים?

עדנה טנא: בהחלטה הזאת ניתנו 38,000 דוחות במסגרת פרק הזמן המדובר, פרק זמן של כעשרה ימים.

מיכאל ביטון: שבוטלו?

עדנה טנא: בוטלו, משום שנמצא שהחקיקה של הממשלה - - -

מיכאל ביטון: ההוראה של בג"ץ הייתה לבטל או שבג"ץ אמר שיש עם זה בעייתיות והמשרד לביטחון פנים, מכיוון שיש פה אי-ודאות, הוא החליט לבטל את הדוחות האלה?

עדנה טנא: בית המשפט קבע שיש בעיה עם החקיקה של הממשלה, וכדי לפרוט את זה וליישם את ההחלטה של בית המשפט, היינו צריכים למצוא את אותם מקרים שבהם נקנסים יצאו לצורכי הפגנה.

עדנה טנא: מאחר שלא ניתן היה להגיע לזהות של הנקנסים, נאלצנו, משרד המשפטים יחד עם גורמי האכיפה, להמליץ בפני היועץ המשפטי לממשלה, מאחר שאיננו יכולים לזהות ולאתר את אותם מפגינים – נאלצנו לבטל את כלל הדוחות שניתנו בעבירה המדוברת בפרק הזמן שנקבע שההחלטה לא חוקתית, וכך בוטלו 38,000 דוחות.

עדנה טנא: בפועל הליך הביטול מתקיים בימים אלה.

מיכאל ביטון: 38,000 דוחות בעשרה ימים בתקופה מסוימת שהייתה לגביה בעייתיות משפטית והם בוטלו.

מיכאל ביטון: איך זה ביחס לתקופות אחרות מבחינת היקף הדוחות הללו?

עדנה טנא: לא הבנתי את השאלה.

מיכאל ביטון: כמה זה 38,000 דוחות בסך הכול מכלל הדוחות שניתנו?

עדנה טנא: 666,705 דוחות ניתנו בסך הכול במדינת ישראל מאז תחילת אכיפת הקורונה.

עדנה טנא: 38,000 – אם אדוני רוצה לדעת מה האחוז שהם מהווים - - -

מיכאל ביטון: הבנתי, בערך 5% שבוטלו.

עדנה טנא: נכון.

עדנה טנא: 5.6%.

מיכאל ביטון: תודה רבה לך.

מיכאל ביטון: את איתנו להבהרות בהמשך.

מיכאל ביטון: אנחנו נמשיך את הדיון.

מיכאל ביטון: נשמע כמה בעלי עסקים ואחרי זה את חברי הכנסת.

מיכאל ביטון: האם גיא גולן נמצא פה איתנו?

מיכאל ביטון: בבקשה, גיא.

מיכאל ביטון: יש לך שתי דקות.

מיכאל ביטון: פה מדברים שתי דקות, אז תנצל את הזמן.

מיכאל ביטון: קדימה.

יאיר גולן: שלום, חבר הכנסת ביטון.

יאיר גולן: תודה רבה.

יאיר גולן: חברים נכבדים, אני כבעל מסעדת סקוצמן בנתניה קיבלתי דוח ממשטרת ישראל על סך 5,000 שקל.

יאיר גולן: בפועל לא נתנו לי את הדוח ביד, אמרו לי: יישלח לך בדואר.

יאיר גולן: חיכינו חודש, חודשיים, שלושה, הדוח לא מגיע.

יאיר גולן: אחרי שלושה חודשים אנחנו מקבלים כפל קנס ללא שום זכות להישפט או לערער על הדוח.

יאיר גולן: שללו מאיתנו את הזכות לערער או להישפט בצורה דיקטטורית הכי גדולה שיש.

יאיר גולן: אין לנו שום זכות.

יאיר גולן: שלחתי להם מכתבים שאני רוצה להישפט, וקיבלתי סירוב – אתה חייב לשלם את הדוח, כי מועד הערעורים פג תוקפו.

יאיר גולן: בצורה כזאת הם מאלצים אותנו לשלם את הדוחות, ללא שום זכות יסוד להישפט או לערער על הדוח.

יאיר גולן: ככה זה הרבה עצמאים.

יאיר גולן: יש לי המון פניות - - -

מיכאל ביטון: לא קיבלת את הדוח הראשון?

יאיר גולן: לא, כבודו.

יאיר גולן: לא קיבלתי את הדוח.

מיכאל ביטון: איך שמעת על הדוח הזה?

יאיר גולן: זה דוח עם כפל קנס שאני חייב לשלם.

מיכאל ביטון: אם לא קיבלת את הדוח לידיך.

מיכאל ביטון: איך שמעת שיש לך דוח?

יאיר גולן: קיבלתי באיחור.

יאיר גולן: נאלצתי לנסוע לתחנת המשטרה אחרי שקיבלתי את כפל הקנס, והקצין בתחנת משטרת נתניה, אמר לי בפירוש: הדוח לא נשלח לך.

יאיר גולן: הינה, הדוח ביד, אני מסתכל על הדוח, פג התוקף, אני לא יכול לערער או להישפט עליו.

יאיר גולן: מנעו ממני את זכות היסוד.

מיכאל ביטון: להישפט.

יאיר גולן: כן.

יאיר גולן: מנעו ממני.

מיכאל ביטון: לא נעסוק בדוחות פרטניים.

יאיר גולן: זה לא פרטניים, כבודו.

מיכאל ביטון: אני מבין.

יאיר גולן: רוב המסעדנים קיבלו בצורה כזאת.

מיכאל ביטון: אם תיתן לי להשלים משפט - - -

יאיר גולן: כן, אדוני.

מיכאל ביטון: לא נעסוק בדוחות פרטניים, אבל אם יתגלה שמה שאתה מספר זה תופעה, או התנהלות, או אירוע רחב, כמובן הוא מחייב התייחסות אחרת.

מיכאל ביטון: נטעלי גרייבר, מנכ"ל תנועת "אני שולמן".

מיכאל ביטון: עכשיו זה צריך להיות "אני שולמנית".

נטעלי גרייבר: אנחנו "שולמנים" ברבים.

מיכאל ביטון: שולמן זה טוב.

נטעלי גרייבר: האמת שאני רוצה להציף ממש בקצרה כמה נושאים שמאוד מטרידים אותנו בקשר לדוחות.

נטעלי גרייבר: אני אתחיל ואומר שאנחנו מבינים את החשיבות שלהם, ברור לנו מה תפקידם ביצירת הסדר החברתי, אבל קודם כול אני רוצה להציף את הנושא הבא.

נטעלי גרייבר: הדוחות האלה ניתנים על פי שינויים תכופים, תדירים, מבולבלים, שמשתנים מדי יום.

נטעלי גרייבר: אם בעל עסק לא קם ושלוש פעמים בודק על מה היום הוא יכול לקבל דוח, אין לו מושג לאן יתפתח היום.

נטעלי גרייבר: בנוסף, אנחנו מדברים על אכיפה שהיא מאוד משתנה והיא סלקטיבית.

נטעלי גרייבר: מצד אחד המשטרה יכולה לאכוף, מצד שני הרשות המקומית יכולה לאכוף.

נטעלי גרייבר: מכיוון שמדובר בנושא מינהלי, גם פקחים של שמורת הטבע, לצורך העניין, יכולים לאכוף.

נטעלי גרייבר: יש פה בעיה מאוד מאוד גדולה, כי אם אנחנו מסתכלים על ההתפלגות ועל השינוי בין הערים השונות, אנחנו רואים שירושלים לא מטילה קנסות, בתל אביב 14,000 קנסות.

נטעלי גרייבר: הפער הוא פשוט אסטרונומי.

נטעלי גרייבר: הרבה מאוד פעמים בעל העסק מוצא את עצמו נקנס על דברים שאין לו באמת יכולת שליטה עליהם.

נטעלי גרייבר: מה זאת אומרת?

נטעלי גרייבר: הוא נקנס על התנהגות צרכנית.

נטעלי גרייבר: אם לדוגמה הוא בא ואומר: תראה לי תו ירוק, הכניס אנשים לחנותו עם תו ירוק, הגיעה משטרה, גילתה שלא מדובר בתו הירוק הנכון, אלא בזיוף, בעל העסק נקנס, או דברים אזוטריים לחלוטין, כמו: אני עומד בכל הנחיות התו הסגול, אבל השלט עמד עקום או העציץ הסתיר אותו, הוא נקנס.

נטעלי גרייבר: יש פה אכיפה מאוד מאוד בעייתית.

נטעלי גרייבר: אם ניקח רק את הדוגמה האחרונה של "התו השמח", בעלי אולמות האירועים הפכו להיות שוטר שצריך לבדוק את תקינות התו הירוק למאות אורחים.

נטעלי גרייבר: אם היינו במצב שגרתי, נורמלי, בעל העסק היה מוסיף עוד כוח-אדם שעומד בכניסה ומתחיל לאמת תעודות זהות ותו ירוק.

נטעלי גרייבר: העניין הוא שברגע שהתחלנו לדבר על סגר, אפילו שהסרנו את מתווה החל"ת, אני מאתגרת את כולכם לנסות ולמצוא עובדים.

נטעלי גרייבר: אנשים לא מצליחים לאייש את המשרות הקבועות אצלם, אז להוסיף כוח-אדם נוסף כדי לאכוף תקנות כשאין שום שיניים לאכוף אותן, אבל את הקנסות הם בוודאי יקבלו?

נטעלי גרייבר: אנחנו פוגשים עסקים שעוד לא התאוששו מהסגר הראשון, קיבלו סגר שני, קיבלו סגר שלישי בואכה רביעי.

נטעלי גרייבר: ההנחיות לא ברורות, כוח-האדם אינו מספיק, חובת ההוכחה על בעל העסק, וצריך להתפלל שאתה ברשות שמכבדת ומנסה לסייע לבעלי העסקים.

נטעלי גרייבר: אני חושבת שיש כמה פתרונות אפשריים, כאשר אני כן מאמינה במודל של קנסות, אנחנו לא פוסלים את זה בכלל.

נטעלי גרייבר: אני אגיד לך יותר מזה, מרבית בעלי העסקים בישראל רוצים את האכיפה המוגברת.

נטעלי גרייבר: הם יודעים שברגע שהציבור יהיה יותר מפוקס על ההנחיות, הסיכוי שלהם להפעיל את העסק רק הולך ועולה.

נטעלי גרייבר: הסיכוי למניעת סגר עולה.

נטעלי גרייבר: זאת אומרת, יש פה אינטרס מאוד גדול, אבל אנחנו צריכים לדבר על הפחתה גורפת של ריביות הפיגורים שהפכו להיות שיטה.

נטעלי גרייבר: אנחנו צריכים לדבר על כל הנושא של פריסת התשלומים, אין מאיפה להביא כסף לשלם את אותם הדוחות.

נטעלי גרייבר: אנחנו צריכים לחשוב איך עושים כבר עכשיו מודל של טיוב פיצויים לקראת הסגר הרביעי, כי בעלי העסקים כבר רועדים.

נטעלי גרייבר: אנחנו צריכים להבין שבהרבה מאוד מקרים צריך לבחור מקרה לגופו.

נטעלי גרייבר: יש הרבה מאוד רשויות מקומיות שהחליטו שהן משתמשות ביכולת האכיפה הזאת שפתאום ניתנה להם כשיטה – אני רוצה להיות מאוד זהירה בדבריי, אבל סוג של נקמות בבעלי עסקים שקשה איתם ביום-יום ופשוט פקחים מטיילים ומחפשים שלט שמוסתר על ידי עציץ.

מיכאל ביטון: את צריכה להגיע לידי סיום דברייך.

נטעלי גרייבר: בזה אני מסיימת.

נטעלי גרייבר: המקרים צריכים להיבחן לגופם.

נטעלי גרייבר: עיר שבאופן נקודתי יש בה אקסטרה דוחות, צריך להבין שמשהו לא טוב קורה בעיר הזאת, אחרת המדינה פשוט תעמוד בפני עוד בג"ץ.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: דורון תשתית, מנהל המרכז לגביית קנסות, רשות האכיפה והגבייה.

מיכאל ביטון: אני רוצה שתתמקד גם בשאלה הזאת, האם יש לכם מחשבות להקל, לפרוס, להוזיל, להמיר קנס שבו איש עסקים טוען שלא קיבל אותו אפילו לאזהרה או להתראה ראשונה?

מיכאל ביטון: האם יש מחשבות איך מתמודדים עם האירוע הזה אצלכם?

דורון תשתית: בוקר טוב, אדוני.

דורון תשתית: אני מנהל המרכז לגביית קנסות ברשות האכיפה והגבייה.

דורון תשתית: אנחנו מודעים לבעיה שיש.

דורון תשתית: נתקלנו בהרבה בעלי עסקים שקיבלו קנס אחד, ושניים ושלושה, ואנחנו בהחלט מנסים לבוא לקראתם.

דורון תשתית: כל בעל עסק שפנה אלינו לגבי הסוגיה הזאת, שלא קיבל את המכתב בזמן, הורדנו לו את הפיגורים.

יאיר גולן: ממש לא.

יאיר גולן: אתמול בלילה קיבלתי מכם מכתב.

דורון תשתית: אבל לא פנית.

יאיר גולן: אני כן פניתי אליכם.

מיכאל ביטון: גיא, אנחנו לא נעשה פינג-פונג.

דורון תשתית: אתה מדבר עם מנהל המרכז, לא עם המשטרה.

דורון תשתית: אני לא המשטרה.

יאיר גולן: לא למשטרה, שלחתי אליך.

מיכאל ביטון: די, גיא.

מיכאל ביטון: אנחנו לא נעשה פינג-פונג, וגם הפנייה הספציפית האישית שלך תטופל אחרי זה על ידי אנשי המקצוע ותיבדק, אבל תן לו לסיים את דבריו.

דורון תשתית: המצוקה בהחלט ברורה לנו.

דורון תשתית: בהחלט מי שיפנה אלינו, המדיניות שלנו היא להוריד את הפיגורים, זה בסמכות שלנו.

דורון תשתית: לא בסמכות שלנו להמיר את זה באזהרה.

מיכאל ביטון: אם היו לו 5,000 ונהיה 10,000, והוא פונה - - -

דורון תשתית: לא.

דורון תשתית: זה 7,500, זה 50%.

דורון תשתית: ב-7,500 אנחנו מורידים, כי אנחנו מבינים את הבעיה.

מיכאל ביטון: הוא פונה ובדרך כלל באים לקראתו?

מיכאל ביטון: חוזרים לחוב המקורי?

דורון תשתית: יותר מבדרך כלל ב-100%.

דורון תשתית: אנחנו מורידים את הפיגורים, מכיוון שאנחנו יודעים שהייתה בעיה שהאדון הציג, שאנשים לא קיבלו מהשוטרים בשטח, ובדרך כלל זה המכתב הראשון שלנו.

דורון תשתית: אנחנו מכירים את הבעיה.

דורון תשתית: כשאנשים פונים אנחנו באים לקראתם.

דורון תשתית: כאשר אנשים פונים אלינו, בדרך כלל אנחנו גם מאפשרים פריסה של החוב הזה.

מיכאל ביטון: איך עושים את זה בפועל?

מיכאל ביטון: הרי זה מין שובר לתשלום?

מיכאל ביטון: מחליפים את זה?

דורון תשתית: הכול דיגיטלי היום.

דורון תשתית: מי שפונה אלינו, מתעדכן באזור האישי, מקבל אישור.

דורון תשתית: בדרך כלל אנחנו פורסים את זה לתשלומים.

מיכאל ביטון: עד כאן בינתיים יש שתי בשורות.

מיכאל ביטון: אם פנו לאור בעייתיות של מסירת דוחות ווידוא קבלתם, רוב המקרים עד 100%, הפערים שנובעים מאיחור בתשלום מבוטלים.

דורון תשתית: אכן, בתנאי שפנו.

מיכאל ביטון: וגם פריסת תשלומים.

דורון תשתית: בתנאי שפנו אלינו.

מיכאל ביטון: בתנאי שפנו באופן סדור, וגם פריסת תשלומים.

דורון תשתית: בהחלט.

מיכאל ביטון: האם יש מחשבות רחבות יותר של הפיכת דוחות לאזהרה, התראה ראשונה?

דורון תשתית: כבוד היושב-ראש, זה לא במגרש של המרכז לגביית קנסות.

מיכאל ביטון: במגרש של המשרד לביטחון פנים.

מיכאל ביטון: אתה נציגו.

מיכאל ביטון: לא?

דורון תשתית: לא.

דורון תשתית: אנחנו במשרד המשפטים.

מיכאל ביטון: אתה רשות האכיפה והגבייה.

מיכאל ביטון: אני רוצה את האיש הבכיר ביותר פה במשרד לביטחון פנים שנמצא איתנו.

מיכאל ביטון: זה עדנה או שיש פה מישהו נוסף?

מיכאל ביטון: נציג המשרד לביטחון פנים.

עדנה טנא: בנוגע לשאלה של אדוני, גורמי האכיפה שנמצאים כאן מטעם המשטרה הם אלה שאמורים לספק את התשובה.

מיכאל ביטון: אם נניח הוועדה הזאת מבקשת מהממשלה, ובמקרה הזה כל דבר זה כמה משרדי ממשלה, כי יש פה גם מיסים וגם המשרד לביטחון פנים, באים ואומרים: תציגו לנו נניח בתוך שבועיים-חודש הליכה לקראת מקבלי הדוחות.

מיכאל ביטון: אמר דורון: אני יודע ללכת לקראת בפיגורים ולא לחייב את כפל הקנס, ואני יודע לפרוס להם את החוב, אבל צריך אינסטנציה אחרת, ואולי אפילו יוזמה של תיקון תקנות הקורונה, שמסמיכה אותו למשל להפוך קנס לאזהרה או התראה ראשונה, או דברים כאלה.

עדנה טנא: זה לא שאלה של שיקול דעת של גורמי האכיפה במשטרת ישראל.

עדנה טנא: זה לגמרי מצוי במגרש של מדינת ישראל, של ממשלת ישראל, שהיא מחליטה מה בסמכויות של השוטר.

עדנה טנא: אפשרויות לתת אזהרה, זה לא במגרש של המשטרה.

מיכאל ביטון: לא המשטרה, אבל המשרד לביטחון פנים, כיוזם של תיקון התקנות, שיאפשרו סמכויות למי שאוכף להמיר קנסות לאזהרה, להתראה, בנסיבות שימצא לנכון.

מיכאל ביטון: האם אפשר לעשות את זה?

עדנה טנא: זה לא נעשה עד היום מאז תחילת אכיפת הקורונה, ואני יכולה גם להניח למה זה לא נעשה, כדי להתמודד בצורה מיטבית עם המגפה.

עדנה טנא: זו שאלה כבדת משקל שאפשר להפנות אותה ולראות מה תהיה התשובה.

עדנה טנא: לטעמי משטרת ישראל היא מיישמת מדיניות, היא לא קובעת את המדיניות.

מיכאל ביטון: ברור.

מיכאל ביטון: את עובדת במשטרת ישראל או במשרד לביטחון פנים?

עדנה טנא: משטרת ישראל היא תחת המשרד לביטחון פנים.

מיכאל ביטון: תעני לי על השאלות.

מיכאל ביטון: איפה את עובדת?

מיכאל ביטון: במשטרה?

עדנה טנא: אני במשטרת ישראל.

מיכאל ביטון: את לבושה אזרחי ואת במשטרה.

עדנה טנא: נכון.

מיכאל ביטון: יפה.

מיכאל ביטון: מעל המשטרה יש המשרד לביטחון פנים, והוא יושב בממשלה, והוא מביא לממשלה מה שהוא למד מהשטח.

מיכאל ביטון: הוא יכול לקחת תקנה ולשנות אותה במסגרת תקנות הקורונה, כי הוא יושב בקבינט הקורונה.

מיכאל ביטון: אני שואל, האם יש פה מישהו כזה מהמשרד לביטחון פנים?

עדנה טנא: אני לא יודעת, אדוני.

עדנה טנא: יכול להיות שמישהו שומע עכשיו ויכול להצטרף לדיון.

רותם סיון: אני מהמשרד לביטחון פנים, מהייעוץ המשפטי.

רותם סיון: בעיקרון יש סעיף בחוק סדר הדין הפלילי שקובע שעבירת קנס היא עבירה של ברירת משפט, וסעיף החוק מנחה מה אפשר לעשות.

רותם סיון: אחת האפשרויות זה להגיש בקשה לביטול קנס.

רותם סיון: וגם החוק קובע שהגורם שמוסמך לבטל את הודעת התשלום זה תובע שהוסמך על ידי היועץ המשפטי לממשלה.

רותם סיון: זאת אומרת, אין סמכות לשר לביטחון פנים להחליט על ביטול קנסות באופן גורף.

רותם סיון: זה לא משהו שהוא יכול לעשות מבחינה חוקית.

מיכאל ביטון: בוודאי.

מיכאל ביטון: אני מבין.

רותם סיון: זה לא משהו שגם התקנות מסדירות.

רותם סיון: יש חוק שמסדיר.

מיכאל ביטון: רותם, אני מבין, אבל הוא יכול לבוא לקבינט הקורונה ולהציע מדיניות של התמודדות עם חובות העבר ולקבל משם תיקון תקנות קורונה, שמאפשר לפקידים גם להמיר קנס להתראה או לאזהרה.

רותם סיון: שוב, זה לא משהו בסמכות השר לביטחון פנים.

מיכאל ביטון: לא בסמכותו, אבל הוא יכול ליזום, כמו שכל שר בממשלה יוזם תקנות ומשנה תקנות.

מיכאל ביטון: אין לו את הסמכות הזאת עכשיו, אבל כל הקורונה זה אירוע של שנה, וכל הקנסות האלה זה המצאה מהשנה, ואנחנו ידענו לבטל 38,000 קנסות בנסיבות מסוימות.

מיכאל ביטון: אני לא אומר פה לבטל את כל הקנסות, אבל להפקיד בידי הפקידים עוד סמכויות, למשל להמיר קנס לאזהרה במצבים מסוימים.

רותם סיון: אנחנו צריכים לעשות אולי שיחה עם משרד המשפטים.

רותם סיון: אני חושבת שזה פחות במשרד של ביטחון הפנים.

מיכאל ביטון: בדיוק.

מיכאל ביטון: זה מחייב עבודה של כמה משרדי ממשלה.

מיכאל ביטון: אני מבקש ממך להעביר את המסר במשרד למנכ"ל ולשר, שאנחנו מבקשים מהם.

מיכאל ביטון: אנחנו גם נכניס את זה בסיכום הישיבה.

מיכאל ביטון: מצד אחד אנחנו מעריכים את העובדה שאנשי המקצוע בשטח רגישים ומאפשרים את פריסת הקנסות, ומאפשרים חזרה למחיר המקורי ללא כפל קנס, אבל זה בסמכותם.

מיכאל ביטון: אנחנו מבקשים לבחון עוד סמכויות שיהיו להם, כמו המרה של קנס לאזהרה ובמקרים מסוימים הם יחליטו להקל על חלק מבעלי העסקים.

מיכאל ביטון: אם זה מחייב תיקון של תקנות הקורונה, הממשלה בכל שבוע עושה תקנות חדשות ואפשר להכניס את זה בפנים, כפי שידוע לך.

מיכאל ביטון: אבל זה באמת מחייב תיאום בין משרד המשפטים למשרד לביטחון פנים.

מיכאל ביטון: אני מבקש שהמסר הזה יעבור ממך למשרד - -

רון כץ: הסמכות היא של היועץ המשפטי לממשלה.

רותם סיון: אין בעיה.

מיכאל ביטון: - - ויידון וזה יופיע אצלנו בסיכום הדיון.

מיכאל ביטון: אני רוצה לתת לרוית גרוס, מנכ"לית התאחדות המלאכה והתעשייה, ואחרי זה – חברי כנסת שירצו להתבטא.

רוית גרוס: תודה רבה, אדוני, ותודה רבה על קיום הדיון הכול כך חשוב הזה.

רוית גרוס: לא אני הייתי אמורה להיות כאן, אלא לילי בן שלום והילה פרומוזה, שנמצאות עכשיו בכניסה לכנסת, ולא נותנים להם להיכנס מהסיבה הפשוטה, שהם רצו להציג בפניכם את הקנסות שהם קיבלו.

רוית גרוס: הם רצו להראות לכם מה זה אומר לקבל קנס, מה זה אומר להיות בסיטואציה שבה כל שני וחמישי יש תקנות חדשות, כשבעל העסק עצמו לא יודע - - -

רון כץ: למה לא נתנו להם להיכנס?

רוית גרוס: לא נתנו להם להיכנס, הוציאו להם מהתיק את הקנסות שלהם.

רוית גרוס: לא רק את הקנסות שהם רצו לתת לכם, אלא גם את הקנסות האישיים שהם קיבלו, לא נותנים להם להיכנס, והם נמצאים עכשיו באולם בכניסה.

מיכאל ביטון: קודם כול, לילי בן שלום היא בעלת מסעדה, יושבת-ראש המסעדנים בהתאחדות בעלי המלאכה והתעשייה, והילה פורמוזה רפאל היא יושבת-ראש תחום חיי הלילה בהתאחדות בעלי המלאכה והתעשייה.

מיכאל ביטון: והינה, לילי.

לילי בן שלום: שלום.

מיכאל ביטון: לא לחלק קנסות בכנסת.

מיכאל ביטון: בואי שבי, לילי.

לילי בן שלום: כבר חילקנו בחוץ, ואת האמת שתכננו לחלק לכולכם.

מיכאל ביטון: תשבי.

מיכאל ביטון: תשבי.

מיכאל ביטון: תביאו לה כוס מים.

מיכאל ביטון: לילי, הילה, שבו בבקשה.

מיכאל ביטון: תיכף ניתן לכם זכות דיבור, עד אז תהיו בשקט.

מיכאל ביטון: בדיוק סיפרנו שאתם, לילי בן שלום והילה פורמוזה, הן היוזמות של הדיון הזה.

מיכאל ביטון: הן באו והציפו את המצוקה של בעלי עסקים בקורונה, את העובדה שחלק קיבלו דוחות שלא ראו מעולם וחלק קיבלו כפל קנסות בלי שהייתה להם הזדמנות להישפט, כמו שגיא סיפר, ולכן יזמנו את הדיון הזה היום, וניתן לכן עוד מעט, כשתתאוששו, גם אפשרות להגיד את הדברים שלכם.

מיכאל ביטון: אני מבקש מרוית לסיים, אחרי זה – מספר חברי כנסת ואחרי זה – לילי והילה יתייחסו.

מיכאל ביטון: בבקשה.

רוית גרוס: אני רוצה רק לתת דוגמה הזויה של בעל מסעדה, שסיפר לי הבוקר, שהתקנות השתנו בכל עשר דקות, ולו יש מסעדה שיש בה גם ריקודים.

רוית גרוס: זה מין הופעות בערב.

רוית גרוס: הוא לא שם לב שבאחת מההוראות שהיו של הנחיית הרמזור, אסור היה ריקודים – היה איזה שלב שמותר ריקודים, והיה שלב שאסור ריקודים – רק על הדבר הזה הוא קיבל קנס.

רוית גרוס: ההוראות האלה השתנו כל שני וחמישי.

רוית גרוס: אין אפשרות לדעת ולעקוב אחרי הדבר הזה.

רוית גרוס: הוא בעל עסק קטן, שגם ככה יש לו על הראש המון דברים.

רוית גרוס: אני לא יודעת מי מכם יודע, אבל ניהול עסק קטן זה לא עניין של מה בכך.

רוית גרוס: זה שחקן יחיד במגרש כדורגל, הוא עושה הכול.

רוית גרוס: וגם להיות ער לשינוי בתקנות, כשבצוהריים יש תקנה כזאת ובערב התקנה מתחלפת, זה משהו בלתי אפשרי.

רוית גרוס: על הדבר הזה הם קיבלו דוחות.

רוית גרוס: אני רוצה להגיד לאדוני שהאנשים האלה מערערים לבתי משפט, בתי משפט אמפתיים כלפיהם, אבל בסופו של יום כרגע אין להם אפשרות לבטל את הקנסות האלה, וזאת ממש בעיה.

מיכאל ביטון: תודה לך, רוית.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת מאזן גנאים.

מאזן גנאים: בוקר טוב לכולם, אדוני היושב-ראש, ליבי עם אנשי העסקים, כי מי כמוני מכיר כמה אנחנו רוצים לחזק את העסקים הקטנים.

מאזן גנאים: אם היום מדברים על עוני, על אבטלה במדינה בכלל, ובחברה הערבית בפרט, זו בעיה רצינית.

מאזן גנאים: אנחנו צריכים להיות רגישים כלפיהם, לחזק אותם.

מאזן גנאים: אנחנו פשוט מאוד מחלישים אותם.

מאזן גנאים: ההנחיה שיוצאת מהבית הזה זה איך לחזק אותם.

מאזן גנאים: אם אנחנו רוצים באמת לטפל בנושא האבטלה, זה מאוד חשוב; נושא העוני, זה מאוד חשוב.

מאזן גנאים: אם אני מדבר על המדינה בכלל, ועל החברה הערבית בפרט, אני רוצה להזכיר לכולם ש-53.3% מהחברה הערבית מתחת לקו העוני.

מאזן גנאים: אם אנחנו היום לא מחזקים את העסקים הקטנים, בסופו של דבר כולנו נשלם את המחיר לצערי.

מיכאל ביטון: תודה לך, חבר הכנסת מאזן גנאים.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת רון כץ, אתה רוצה להתייחס?

רון כץ: תודה, אדוני.

מיכאל ביטון: אדוני אוסאמה סעדי, ברוך הבא לוועדת הכלכלה, הוועדה הזאת אומרת:

מיכאל ביטון: לפי מועד הגעתך, תדבר.

מיכאל ביטון: דפקת כניסה אופנתית לפני שתי דקות, ואתה הבא בתור.

אוסאמה סעדי: לא, הייתי בוועדת הכספים.

מאזן גנאים: אדוני היושב-ראש, כרטיס צהוב.

מאזן גנאים: ..

מיכאל ביטון: לא אמרתי שאיחרת, אמרתי שהדוברים מבין חברי הכנסת זה לפי מועד הגעתם.

אוסאמה סעדי: ואני מסכים.

מיכאל ביטון: אתה על הכיפאק.

מיכאל ביטון: רון, בבקשה.

רון כץ: אדוני, הנושא הזה הוא אחד הנושאים היותר מורכבים שיש לנו.

רון כץ: האיזון העדין בין מצד אחד המטרה לאכוף וגם להרתיע, כי אם ההרתעה לא תהיה אמיתית, לא עשינו כלום, לבין אנשי העסקים, בייחוד העסקים הקטנים והבינוניים, שאני חושב שזה השנים הכי קשות שהיו להם מעולם.

רון כץ: גם ככה קשה לנהל עסק במדינת ישראל עם כל הביורוקרטיה, כל הרגולציה וכל מה שמעבירים אותם, אז הצטרפה הקורונה שבכל יום מביאה הנחיות חדשות, והם צריכים להתעדכן מהלילה לבוקר איך צריכים לעבוד בעסקים שלהם.

רון כץ: אין ספק שהדיון פה חשוב והוא קריטי, וצריכים לראות איך עוזרים לעסקים הקטנים, אבל צריך גם לעשות הבחנה בין עסקים שמראש אומרים: אנחנו מוכנים לשלם את הקנסות, בשביל להמשיך להתנהל איך שאנחנו חושבים שכלכלי לנו, לבין עסקים קטנים שהם באמת נפגעים מזה, כי הם לא מצליחים לעמוד בהנחיות האלה.

רון כץ: הסמכות היא אצל היועץ המשפטי לממשלה.

רון כץ: צריכים לפנות ליועץ המשפטי לממשלה בשביל להסמיך את הפקחים ואת השוטרים לתת אפשרות לשיקול דעת במקום כברירת מחדל.

רון כץ: עם זאת, צריך להעביר מסר גם לבעלי עסקים שנמצאים איתנו ושומעים אותנו פה.

רון כץ: מאוד היינו רוצים להקל ומאוד היינו רוצים לאפשר, אבל צריך להבין שאם ינצלו את זה לצד השני, ההנחיות יהיו הרבה יותר קשות ממה שהן היום.

לילי בן שלום: אנחנו נענה על זה.

רון כץ: זה מה שאנחנו צריכים לעשות.

רון כץ: עוד פעם אני אומר:

רון כץ: העסקים במדינת ישראל נמצאים במצב שחייבים להציל אותם וחייבים לעזור להם, וכולנו צריכים להתגייס במאה אחוז בשביל למצוא פתרון פה לנושא הזה.

רון כץ: ואני מברך את היושב-ראש ואת הוועדה הזאת על קיום הדיון בפגרה, כי אין דבר יותר חשוב מהעסקים הקטנים במדינת ישראל, זה מנוע הצמיחה האמיתי שלנו.

רון כץ: ואני לרשות

רון כץ: כם במאה אחוז, ואני חושב שזה חשוב ונכון, וצריכים לעזור.

מיכאל ביטון: תודה רבה, חבר הכנסת כץ.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, בוקר טוב, סבאח אל-חיר, היום מציינים בעולם המוסלמי והערבי - -

מיכאל ביטון: ראס אל-סנה.

אוסאמה סעדי: - - ראס אל-סנה אל-הג'רייה.

מיכאל ביטון: פגשתי מישהו במלון, אז הוא אמר: גם לנו יש ראש השנה.

מיכאל ביטון: אמרתי לו: מה עושים בחג הזה?

מיכאל ביטון: הוא אמר: כלום.

מיכאל ביטון: לא הבנתי, אוסאמה.

מיכאל ביטון: אצלנו ראש השנה שלושה ימים רק אוכלים.

מיכאל ביטון: מה איתך?

אוסאמה סעדי: אתה לא מתחשב בנו...

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש.

אוסאמה סעדי: ישיבה בפגרה בחג שלנו?

אוסאמה סעדי: מה זה?

קריאות: - - -

מיכאל ביטון: העובד במלון הסביר לי שהוא מעדיף לקבל את המשכורת לפי ראש השנה של היהודים, כי זה יומיים 200%.

אוסאמה סעדי: זה נכון.

מיכאל ביטון: תגיד משהו על ראש השנה.

אוסאמה סעדי: זה כמו ראש השנה אצלכם, כמו ראש השנה האזרחית ב-1 בינואר, זה ראש השנה ההיג'רית, כשהיום אנחנו מציינים 1,443 שנים להיג'רה, שהנביא מוחמד - - -

מיכאל ביטון: לפי הירח.

אוסאמה סעדי: בדיוק.

אוסאמה סעדי: זו הזדמנות לאחל לכולם, לעולם הערבי והעולם האסלאמי, אני חושב בשמי ובשם כולנו, שנה היג'רית מבורכת וחג מבורך ואינשאללה תהיה זו שנת טוב ובריאות לכולם, אינשאללה.

מיכאל ביטון: מצטרפים אליך.

מיכאל ביטון: שנה היג'רית מבורכת לכולכם.

אוסאמה סעדי: שוכרן.

אוסאמה סעדי: שוכרן.

אוסאמה סעדי: סעיד אל-ראיס, מדובר בדיון חשוב מאוד, אדוני היושב-ראש, אני עכשיו בא מוועדת הכספים כשבדיוק דיברו על הדרישות של רשות המיסים לעסקים הקטנים להחזיר את המענקים.

אוסאמה סעדי: בדיוק דיברנו שם, אז אפילו רשות המיסים לא מחכה עד סוף השנה על מנת לראות את המאזנים של 2019, 2020, 2021, אצה לה הדרך והיא כבר מבקשת מהעסקים האלה להחזיר כסף, להחזיר את המענקים, כאשר כבר מתחילים ומדברים על סגר נוסף.

מאזן גנאים: מס' 4.

אוסאמה סעדי: תחכו, ריבונו של עולם.

הילה פורמוזה רפאל: ושוב אין רשת ביטחון לפני הסגר.

מיכאל ביטון: חבר'ה, אל תסיטו אותנו מהדיון פה.

מיכאל ביטון: אנחנו ממוקדים בקנסות, אבל ההערה נרשמה.

מיכאל ביטון: בואו נחזור לענייני הקנסות.

אוסאמה סעדי: אני מבקש מכבוד היושב-ראש גם לקיים דיון על הנושא הזה ספציפית.

מיכאל ביטון: תגדיר את הנושא עוד פעם שנרשום.

אוסאמה סעדי: בעניין הקנסות, אני כמובן בעד לכבד את החוק, אבל אני אומר לך, אדוני היושב-ראש:

אוסאמה סעדי: קיבלנו תלונות מתושבים ומאזרחים, במיוחד חברי, מאזן גנאים, קיבלנו תלונות מאזרחים ערבים ומעסקים ערביים, שמתעמרים בהם – דוחות אפילו בלי הצדקה.

אוסאמה סעדי: אני זוכר את המקרה, אדוני היושב-ראש, באעבלין.

אוסאמה סעדי: בעל ואישתו שיש להם עסק, הם בתוך העסק, באו ודפקו להם על הדלת, "תפתחו", "תפתחו" – "אנחנו סגורים".

אוסאמה סעדי: "תפתחו", "תפתחו" – פתחו בכוח, נתנו להם קנס.

אוסאמה סעדי: מה זה?

אוסאמה סעדי: אני זוכר שדיברתי על זה במליאה.

אוסאמה סעדי: מצד אחד, כמובן איך שאמר חברי רון כץ, אנחנו כן בעד לכבד ולא להפר, אבל גם צריך להתחשב.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, בכנסת העשרים הגשתי הצעת חוק לקצץ או לפטור, לא בקרן, אפילו בריביות, בהצמדות, עשינו מבצע, וכ-130,000 אזרחים ניצלו את זה.

אוסאמה סעדי: יש לי הצעת חוק בכנסת הנוכחית, לפטור בחצי, להתחשבות באנשים האלה.

אוסאמה סעדי: אני חושב שמאוד חשוב לשמוע בדיון את התלונות ואת הטרוניות של בעלי העסקים הקטנים, ולראות איך אפשר בכלל לעזור להם.

אוסאמה סעדי: זו מצווה.

מיכאל ביטון: תודה רבה, חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

מיכאל ביטון: שתי היוזמות לדיון הזה, שבאו וזעקו את זעקת העסקים בסוגיית הקנסות ובסוגיות אחרות – היום אנחנו ממוקדים בקנסות – לילי בן שלום בעלת מסעדה, יושבת-ראש ארגון מסעדנים בהתאחדות בעלי המלאכה והתעשייה, והילה פורמוזה רפאל, יושבת-ראש תחום חיי הלילה בהתאחדות בעלי המלאכה והתעשייה.

מיכאל ביטון: מי ראשונה?

הילה פורמוזה רפאל: לילי תתחיל, למרות שלקחו לנו את הדוחות הכול כך יפים שהכנו.

הילה פורמוזה רפאל: היא תתחיל בשביל להמחיש לכם את המצוקה.

מיכאל ביטון: בבקשה.

לילי בן שלום: קודם כול, אני רוצה להתחיל ולהגיד: תודה רבה לך באמת, יושב-ראש ועדת הכלכלה חבר הכנסת מיכאל ביטון, על שראית את המצוקה, שמעת אותי ואת הילה, והבנת כמה זה חמור וכמה זה חשוב לטפל בנושא האקוטי הזה בזמן פגרה.

לילי בן שלום: תודה רבה.

לילי בן שלום: היינו צריכות להיכנס ככה לכנסת ולחלק לך, אוסאמה סעדי - - -

מאזן גנאים: אני מאזן גנאים, הוא אוסאמה סעדי.

לילי בן שלום: סליחה.

לילי בן שלום: סליחה.

לילי בן שלום: אתה יודע שזה לא חשוב, כי כשהפקח מגיע, זה לא חשוב אם אתה המלצר או בעל המסעדה, אתה מקבל את הדוח.

לילי בן שלום: גם זה חלק מהעניין.

לילי בן שלום: אני נותנת לך קנס על סך 5,000 שקל על שנכנסת ברגל שמאל.

לילי בן שלום: ..

מיכאל ביטון: עכשיו תשבי.

מיכאל ביטון: הרעיון הובן.

לילי בן שלום: ואתה תקבל קנס, כי לא ענית לווטסאפ - - -

מיכאל ביטון: לילי, בקושי הכנסנו אותך לכנסת.

הילה פורמוזה רפאל: מיכאל, הרעיון הוא כזה - - -

מיכאל ביטון: רגע, הילה ולילי, הפסקה.

מיכאל ביטון: לפעמים אתה בא עם מהלך שהוא יותר ויזואלי, יותר נראה, אז נתת דוח למאזן גנאים - - -

מאזן גנאים: כתוב "סעדי", לא גנאים.

מאזן גנאים: ..

אוסאמה סעדי: כולם ערבים פה?

לילי בן שלום: האמת שהתחלתי לפי הסדר.

לילי בן שלום: אין לנו אפליה.

מיכאל ביטון: הוא שואל, למה רק ערבים קיבלו דוח?

הילה פורמוזה רפאל: רצינו לתת גם לך - - -

לילי בן שלום: לא נתת להגיע אליך.

מיכאל ביטון: הרעיון שזה ייראה, עשיתם אותו.

מיכאל ביטון: עכשיו אני מבקש לדבר ממוקד, לעניין, על סוגיית הקנסות.

הילה פורמוזה רפאל: הרעיון היה להמחיש שהקנסות האלה הם קנסות הזויים.

מיכאל ביטון: רגע, הילה, רצית לתת ללילי קודם.

מיכאל ביטון: אחד-אחד.

לילי בן שלום: יש לנו הרבה על מה לדבר, נחלק את זה לראשי פרקים.

מיכאל ביטון: קדימה, תתחילי, לילי.

לילי בן שלום: זה לא סוד כל מה שאמרתם – קודם כול, תודה רבה – אנחנו באמת במצב קשה, כל העסקים הקטנים, שנה וחצי.

לילי בן שלום: מנוע צמיחה שאף אחד לא מכיר בו ורק חובט בו, 80% מההכנסות של המשק בכלכלה הישראלית.

לילי בן שלום: אני לא מצליחה להבין.

לילי בן שלום: נכון שלא הצלחנו להתאגד ואנחנו לא הסתדרות, ונכון שכל בעל עסק תקוע בעסק שלו, כי לפעמים הוא העובד, מנהל החשבונות, איש המכירות, הוא הכול.

לילי בן שלום: אבל קרה מצב שקורונה נפלה על כולם.

לילי בן שלום: עזבו שלכולם זה היה חדש וגם לממשלה הקודמת ולא ידעו איך להתנהל עם זה.

לילי בן שלום: אנחנו מדברים עכשיו על קנסות, ואני אתמקד בקנסות.

לילי בן שלום: בכל יום נתון היו החלטות הזויות חדשות, ואני מציינת "הזויות".

לילי בן שלום: אני אתן דוגמה למשל על משהו שאני חוויתי.

לילי בן שלום: אני מוכרת אלכוהול כבר 12 שנים בשתי מסעדות שהיו לי בירושלים ובתל אביב עד שעה 04:00-03:00 לפנות בוקר.

לילי בן שלום: פתאום החליטו שב-11:00 בלילה אסור לי למכור אלכוהול כי זה טייק אווי, אבל בחיי שלא ידעתי.

לילי בן שלום: אם אתם רוצים, אני אשלח לכם את הצילום של 20 שוטרים ופקחים שהגיעו, ופשוט נתנו דוח.

לילי בן שלום: אני באמת לא יודעת, עם כל זה שאני מעורה ואני בעניינים, אני לא ידעתי.

לילי בן שלום: אני אתן לכם עוד מלא דוגמאות כאלה, אבל הדבר הכי הזוי זה שאנשים יכלו לשבת בחוץ עם כיסא עירייה, אבל על הכיסא של המסעדה שלי לא.

לילי בן שלום: למה?

לילי בן שלום: הכיסא של העירייה פחות מידבק מהכיסא שלי?

לילי בן שלום: ועוד דוגמה, שליח של וולט יכול לבוא ולקחת טייק אווי מתוך המסעדה שלי, אבל זה שהזמין טייק אווי לא יכול להיכנס למסעדה שלי, כי החיים של השליח מוולט פחות חשובים מהלקוח שהתקשר.

לילי בן שלום: הסגירה, הפתיחה, הדוחות – אנשים מנסים להתפרנס, לא מבינים מה לעשות.

לילי בן שלום: תיכף הילה תספר על כמות האנשים.

לילי בן שלום: פתאום לפני חודש מתקשרים אלינו מהפעילות שלנו בהתאחדות, אליי ולהילה: תצילו אותנו.

לילי בן שלום: תצילו אותנו.

לילי בן שלום: כפל קנס מגיע לכל עסק לבית.

לילי בן שלום: לא נותנים להם להישפט ויש לנו פה דוגמאות שנוכל להעביר לכם.

לילי בן שלום: איך אתם, ממשלה יקרה שלנו, והממשלה החדשה נבחרה בדגל שהניפה למען העסקים, כולם למען העסקים, מניפים את זה יותר מדגל ישראל – אני כבר לא רוצה לדבר על הביזיון של מה שנכנס פה לחוק ההסדרים והתקציב, שאין בכלל התייחסות לעצמאים – אם עכשיו אני אתרכז בזה, לא רק שאתם לא עוזרים לנו, גם לוקחים את ההלוואות, העיריות עכשיו רוצות להעלות את הארנונה מחדש, אין לנו גם עובדים, רוצים שתיכף נהיה שוטרים בסגר החדש, נותנים לנו כפל קנס שלא נותנים לנו לערער עליו, יש גם עסקים שאין להם עורך דין, יש גם עסקים שכבר סגרו את העסק ועדיין חיים עם הדוחות.

לילי בן שלום: אנחנו פה לא מבקשות לבטל את הדוחות למי שלא מגיע.

לילי בן שלום: יש עבריינים שפתחו את המסעדות, ולהם מגיע.

לילי בן שלום: מי שמסכן חיים, מגיע לו שיקבל קנס, באמת שמגיע, אבל בשטח האפור, שאפילו פקחים היו מתביישים, הם לא הבינו למה הם הגיעו, הם לא הבינו מה הם אוכפים בדיוק – בקטע האפור אני רוצה שימירו את זה לאזהרה.

מיכאל ביטון: אני רוצה לעדכן אותך מה היה פה לפני שבאת.

מיכאל ביטון: הספקנו קצת.

לילי בן שלום: עצרו אותנו בכניסה.

מיכאל ביטון: לא נורא.

מיכאל ביטון: עשיתם ברדק.

מיכאל ביטון: השער הזה, קוראים לו "פולומבו", כמעט רצו להעביר אתכם למעצר משם...

מיכאל ביטון: הגעתם לפה, זה כבר טוב.

לילי בן שלום: היית משחרר אותנו בערבות.

מיכאל ביטון: לילי, מה שהיה פה בדיון קודם זה כך: קודם כול, אנשי המקצוע מסוגלים שכל עסק שפונה לא יקבל כפל קנס.

מיכאל ביטון: הוא ינמק מה היה, יחזור לקנס המקורי.

מיכאל ביטון: דבר שני, הוא יוכל לפרוס את החוב שלו.

מיכאל ביטון: זה בסמכות אנשי המקצוע.

מיכאל ביטון: דורון תשתית איתנו פה, הוא לקח את זה על עצמו.

מיכאל ביטון: הוא מנהל המרכז לגביית קנסות.

דורון תשתית: אדוני, אני רק אוסיף לעניין הזה, אנחנו גם נעשה את זה קל, טופס מקוון, שיגישו.

דורון תשתית: מי שיגיד שהוא בעל עסק, אנחנו מבטיחים - - -

יאיר גולן: מה קורה אם מישהו רוצה להישפט?

מיכאל ביטון: רגע, סליחה.

מיכאל ביטון: לא פתחתי את זה לדיון.

יאיר גולן: סליחה, רגע.

יאיר גולן: הדוחות האלה לא חוקיים.

מיכאל ביטון: גיא, אתה דיברת, ואם מישהו יפריע לי, אני גם אוציא אותו, אז אל תפריעו לי.

מיכאל ביטון: יש לנו שני פתרונות לא שלמים: האחד, פריסת החוב, דבר שני, חזרה לקנס המקורי, בלי כפל קנס.

מיכאל ביטון: זה יחול על רוב בעלי העסקים.

מיכאל ביטון: זו בשורה חלקית וטובה.

מיכאל ביטון: דורון, תודה שאתה עושה את זה, ותדאג שזה יהיה זמין בדיגיטל.

מיכאל ביטון: אנחנו הטלנו, ונעשה את זה גם בסיכום הדיון, על משרד המשפטים ועל המשרד לביטחון פנים להסמיך את אנשי המקצוע כמו דורון, לבחון מצבים שבהם הוא יכול להמיר קנס לאזהרה או התראה.

מיכאל ביטון: הוא לא יכול לעשות את זה, כל עוד הוא לא הוסמך בחוק.

מיכאל ביטון: ואנחנו מבקשים שבקבינט הקורונה, במשרד המשפטים, במשרד לביטחון פנים, יעבדו על אפשרות כזאת ועל סמכות כזאת שקשורה ספציפית בקורונה, כיוון שהם מכירים במצבים המיוחדים שקנסות לא הגיעו ליעדם, שאנשים לא ידעו בדיוק, שהכללים השתנו חדשות לבקרים וגם שהיו תקדימים של רצון טוב של ממשלה לפייס ולבטל קנסות במצבים של אי-ודאות משפטית.

מיכאל ביטון: הדברים האלה טוב שיש.

מיכאל ביטון: מה שאין, אנחנו רוצים לדחוף.

מיכאל ביטון: אני רוצה שהילה תגיד כמה דברים ונאפשר לעוד אחרים להתבטא.

מיכאל ביטון: בבקשה.

הילה פורמוזה רפאל: תודה רבה.

הילה פורמוזה רפאל: אני יושבת-ראש חיי הלילה בהתאחדות התעשייה ובעלי המלאכה.

הילה פורמוזה רפאל: חשוב לי מאוד להגיד כמה דברים.

הילה פורמוזה רפאל: קודם כול, בחיי הלילה אנחנו יודעים לבדוק את הלקוחות בכניסה, אנחנו יכולים להחיל את התו הירוק.

הילה פורמוזה רפאל: עם זאת, נורא קשה להיות השוטר, במיוחד כשאנחנו מפחדים מהדוחות האלה שאנחנו חשופים אליהם.

הילה פורמוזה רפאל: הדוחות האלה שהתקבלו, באמת כמו שאמרתם, השתנו ההנחיות חדשות לבקרים.

הילה פורמוזה רפאל: יש אנשים שבכלל לא קיבלו את הקנס המקורי וקיבלו כפל קנס, והם לא יכולים לערער עליו כי נגמר הזמן, ובגלל זה הבאנו לפה דוגמה של העניין הזה.

הילה פורמוזה רפאל: היו עוד דוגמאות שלקחו לנו בכניסה לצערי.

מיכאל ביטון: פה פטרנו כמה דברים, חוזרים לקנס המקורי ולא יהיה כפל קנס.

הילה פורמוזה רפאל: קודם כול, היה לנו חשוב לכנס את הוועדה הזאת, כי יש הרגשה שכל הזמן מתנכלים לבעלי העסקים ולעצמאים.

הילה פורמוזה רפאל: הכי קל לאכוף עלינו ועל העסקים שלנו.

הילה פורמוזה רפאל: ביטלו באופן גורף דוחות וקנסות לכל מפגיני בלפור – 11 מיליון שקל.

הילה פורמוזה רפאל: בנוסף, לציבור הדתי גם ביטלו את כל קנסות הקורונה.

הילה פורמוזה רפאל: אני רוצה להבין איפה הערבות ההדדית.

הילה פורמוזה רפאל: חשוב לי שתהיה פה ערבות הדדית.

הילה פורמוזה רפאל: אני לא יודעת אם אפשר לגרום לביטולים או להמיר את זה לאזהרות, אבל מה שאפשר שמי שקיבל קנס ראשון על הנחיות שהשתנו, כשזה היה ב-20:00 בערב במהדורת חדשות וב-24:00 בלילה כבר היית צריך להחיל את זה, כשהפקחים בעצמם לא ידעו מה ההנחיות, היה בלגן שלם, אני חושבת שצריך להראות – ותודה לך, מיכאל, שכינסת את הוועדה הזאת – צריך להראות שאתם איתנו, עם בעלי העסקים.

הילה פורמוזה רפאל: אנחנו מפרנסים – לפני הקורונה פרנסתי 150 עובדים, אחרי הקורונה איבדתי אחד מהעסקים שלי מזה שלא היו הנחיות, לא היו מענקים, לא היו תקציבים.

הילה פורמוזה רפאל: נכון, התכנסנו פה בנושא הדוחות, אבל אני מבקשת שגם לזה תדאגו לנו.

הילה פורמוזה רפאל: תדאגו להסדיר את רשת הביטחון הזאת עכשיו שלא יסגרו אותנו.

הילה פורמוזה רפאל: צריך ללמוד לחיות עם הקורונה.

הילה פורמוזה רפאל: גם עכשיו, כשמאיימים בתקשורת על העלייה בתחלואה, זה כבר משפיע לנו על העסקים, ואז עוד להיות חשופים לדוחות ולקנסות האלה.

הילה פורמוזה רפאל: זה פחד אלוהים.

הילה פורמוזה רפאל: שוב מחזירים אותנו אחורה, כאילו לא למדו כלום.

הילה פורמוזה רפאל: עברנו כבר כמה סגרים.

הילה פורמוזה רפאל: צריך ללמוד לחיות עם הקורונה הזאת.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

מיכאל ביטון: יש עוד דוברים שנרצה לתת להם זכות דיבור.

הילה פורמוזה רפאל: אני לא אלאה בפרטים, רק עוד דבר אחד.

הילה פורמוזה רפאל: היו הנחיות הזויות לקבל - - -

מיכאל ביטון: נכניס לסיכום את הדברים שעלו פה.

מיכאל ביטון: הגר יהב מנכ"לית נשיאות המגזר העסקי.

מיכאל ביטון: כל הדוברים שתי דקות בבקשה.

מיכאל ביטון: הגר יהב נמצאת איתנו?

הגר יהב: כן, אדוני היושב-ראש.

מיכאל ביטון: בבקשה, אם את יכולה, קצר ולעניין.

הגר יהב: קצר מאוד.

הגר יהב: קודם כול, תודה על הדיון.

הגר יהב: אני לא אוסיף על מה שנאמר, אבל לבאות.

הגר יהב: אנחנו נמצאים במצב במקביל לוועדת הכלכלה שכל הזמן יש דיונים בוועדת החוקה על תקנות חדשות.

הגר יהב: על כן, על מנת שלא נקיים את הדיון הזה שוב בעוד מספר חודשים, מערך הסברה שיודע להעביר את המסר ולשקף לציבור העסקים בישראל את כל השינויים בשאלה איך עסק צריך להתנהל בהתאם לתקנות החדשות.

הגר יהב: אי-אפשר לצפות מבעלי העסקים לקרוא את התקנות שמעבירים בוועדת החוקה, ומתוך זה לגזור מה מותר להם ומה אסור להם.

הגר יהב: בסופו של דבר חוסר הידע וחוסר ההבנה של החלטות הממשלה והחלטות הכנסת זה מה שמביא לדיון שאנחנו נמצאים בו כעת, שבעל עסק לא יודע מה מותר, מה אסור.

הגר יהב: אם אפשר שגם מהשולחן שלך תצא אותה קריאה.

הגר יהב: במקביל, הבנתי שגם בדיוני קבינט הקורונה דובר על זה שצריכים את "נחמן שי של הקורונה".

הגר יהב: לא ברור למה זה עדיין לא קרה.

הגר יהב: אני מבקשת שחלק ממסקנות הדיון יהיו גם הדבר הזה.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: את אומרת גם הסברה וגם תקופת הסתגלות.

מיכאל ביטון: לפני שאתה מיישם את הקנסות, תמיד תיתן כמה ימי הסתגלות שבהם באים, פונים, אוכפים, אבל עדיין לא נותנים את הקנסות.

מיכאל ביטון: זה דבר חשוב.

מיכאל ביטון: מיכה פרנקנבורג, ראש מדור יחידות מבצעיות במשטרה.

מיכה פרנקנבורג: נעים מאוד, בוקר טוב.

מיכאל ביטון: תחדש לנו משהו שלא עלה פה.

מיכה פרנקנבורג: אין לי כל כך מה לחדש.

מיכה פרנקנבורג: המצוקה מובנת ואנחנו שותפים לה.

מיכה פרנקנבורג: צריך לזכור שמשטרת ישראל היא גוף אוכף.

מיכה פרנקנבורג: המשטרה לא קובעת את הכללים, לא קובעת את הנורמות, לא קובעת את המדרגים.

מיכה פרנקנבורג: גם המשטרה לפעמים נדרשת להיערך לתקנות שמשתנות באופן תדיר כדי להתאים את האכיפה.

מיכה פרנקנבורג: המשטרה אוכפת בהתאם.

מיכה פרנקנבורג: אני מציין כאן שהאכיפה על בעלי העסקים מתבצעת לא רק על ידי המשטרה, גם על ידי מפקחים.

מיכה פרנקנבורג: למעשה חלק גדול מהאכיפה בעסקים לא מבוצע על ידי המשטרה.

מיכה פרנקנבורג: זהו מבחינתנו.

מיכה פרנקנבורג: כמובן המשטרה תאכוף בהתאם לכללים שייקבעו כאן במשכן.

מיכאל ביטון: קודם כול, מיכה, אני רוצה להגיד לך כמה דברים.

מיכאל ביטון: אנחנו מאוד מאוד מעריכים את משטרת ישראל בשנה וחצי הקשות הללו של הקורנה.

מיכאל ביטון: תמיד אוהבים לזרוק את כל האשמה על השוטרים, אבל היה להם תפקיד קשה ותובעני, שמירת הסדר ואכיפה בימים של אי-ודאות.

מיכאל ביטון: קודם כול שזה יהיה ברור.

מיכאל ביטון: תוסיף על זה את אירועי "שומר החומות" והנטל שהוטל עליכם מכל הכיוונים.

מיכאל ביטון: יש לנו הערכה גדולה, ואנחנו יודעים שרוב השוטרים פועלים ברגישות ובזהירות ומבינים את הסיטואציה.

מיכאל ביטון: מה שאני כן מבקש ממך, בגלל שאתה פה בדרגה בכירה מטעם המשטרה, לחזור אל המפכ"ל, לחזור אל השר לביטחון פנים, וליזום בממשלה אפשרויות שמסמיכות את הפקידים לנצל מצבים שבהם ניתנו קנסות, ולהפוך אותם לאזהרה או להתראה.

מיכאל ביטון: ללא הסמכות הזאת שתינתן לפקידים, לא יוכלו לגלות רגישות בחלק מהמקרים.

מיכאל ביטון: אתם לא הסמכות ואתם אוכפים, אבל תעלו את זה למעלה, ודרך המשרד לביטחון פנים ומשרד המשפטים בקבינט הקורונה אפשר להסמיך את אנשי המקצוע שאמונים על הקנסות להכיר במצבים מסוימים שממירים את זה לאזהרה או להתראה.

מיכאל ביטון: זה מה שאני מבקש ממך, להציף את זה למעלה.

מיכה פרנקנבורג: בסדר גמור.

מיכאל ביטון: אני מקדם בברכה את חבר הכנסת ולדימיר בליאק.

מיכאל ביטון: בבקשה.

ולדימיר בליאק: תודה, אדוני היושב-ראש, אומנם לא שמעתי את תחילת הדיון, אבל אני בכל זאת רוצה לומר מספר מילים.

ולדימיר בליאק: אסור לנו לשכוח שמדובר בעסקים שהם הלב הפועם של הכלכלה שלנו, מנוע הצמיחה העיקרי של המשק.

ולדימיר בליאק: אני לא רוצה לחזור על כל הטענות לגבי ניהול משבר הקורונה בשנה שעברה, על הניהול הסלקטיבי, הפוליטי, בעיות האכיפה וכו'.

ולדימיר בליאק: היום אנחנו נמצאים באירוע שהוא אירוע מורכב.

ולדימיר בליאק: אני מבין שלא כל קנס אפשר וניתן לבטל, אבל אנחנו חייבים לעשות את המיטב, כדי להקל על בעלי העסקים שגם היום נמצאים במצב מורכב לקראת כן או לא סגר, בתקופת אי-ודאות, שמשתיקה גם היום ענפים שלמים.

ולדימיר בליאק: ולכן אני אשמח אם תצא היום קריאה מהוועדה לכל הגופים לעשות את המאמץ המרבי להמיר את הקנסות לאזהרה על מנת להקל על עסקים, על בעלי עסקים, על עצמאים שגם היום נמצאים במצב מאוד מאוד מורכב.

ולדימיר בליאק: תודה רבה.

מיכאל ביטון: תודה לך.

מיכאל ביטון: חברת הכנסת קרן ברק, בבקשה.

קרן ברק: בוקר טוב, אתמול אני וולדימיר השקנו את השדולה שלנו למען עסקים קטנים ובינוניים, עשינו את זה יחד עם כל ארגוני העצמאים, ביחד עם פורום העצמאים בהסתדרות העובדים, ביחד עם ארגון בעלי המלאכה, ביחד עם לה"ב.

קרן ברק: היו שם כל ארגוני העצמאים.

קרן ברק: אני חייבת להגיד שהנושא הזה עלה – חלק מהנוכחות יושבות פה היום – הנושא של הקנסות גם עלה.

קרן ברק: בכנסת הקודמת, מלבד זה שגם אז הייתי יושבת-ראש השדולה לעסקים קטנים ובינוניים גם הייתי יושבת-ראש ועדת המשנה לעסקים קטנים ובינוניים פה בוועדה הזאת, ודיברנו לא מעט על כל מיני דברים סלקטיביים שקרו.

קרן ברק: אתה התייחסת לקטע הפוליטי, זה לאו דווקא היה זה.

קרן ברק: גם אז עשינו, את זוכרת, דיון על הסיפור שבין חנויות הצעצועים הקטנות לבין הרשתות הגדולות, איך כל שוטר וכל פקח עושה דין לעצמו, ואתה לא יודע איך לפנות אליו.

קרן ברק: מעיר לעיר זה משתנה, מרחוב לרחוב זה משתנה, משכונה לשכונה זה משתנה.

קרן ברק: זה פשוט תלוי בן אדם.

קרן ברק: היה מאוד מאוד קשה לשמוע את העדויות כאן, כי ישבו פה הארגונים עצמם, גם הרשויות המקומיות וגם המשטרה, וזה היה כמעט בלתי אפשרי איך מחליטים לשבט או לחסד, ולא היו הוראות אחידות באמת.

קרן ברק: יכולת להגיד: שמתי פה מסכות, אז מותר.

קרן ברק: שמתי פה חומר בניין, אז מותר.

קרן ברק: היו כל כך הרבה דברים שלא היה פה שום דבר גורף, ואנשים הרגישו תחושה קשה מאוד.

קרן ברק: אני מחברת את זה לאירוע שאנחנו צריכים לסייע להם כמה שיותר.

קרן ברק: העסקים הקטנים והבינוניים – אני אחזור על המובן מאליו, אבל זה מאוד מאוד חשוב – הם השדרה המרכזית של מדינת ישראל, בכלכלה שלנו, הם אלה שממלאים לנו את הקופה הציבורית.

קרן ברק: ככל שנשאיר אותם יותר זמן חיים, נוכל לגבות מהם גם יותר מיסים והכלכלה שלנו תוכל להמשיך לגדול.

קרן ברק: אין לנו שום סיבה להביא להם את הנבוט בראש ולהרוג אותם.

קרן ברק: כל עזרה קטנה כגדולה מתבקשת, לא בשבילם, אלא בשבילנו, כי אנחנו כחברה צריכים אותם חיים, נושמים ובועטים.

קרן ברק: כל עסק שנסגר, סוגר איתו עוד הרבה מאוד משפחות, ואחרי זה לפתוח אותו מחדש לוקח פי אלף זמן.

קרן ברק: אנחנו צריכים כל הזמן לשמור אותם כמה שיותר חיים, נושמים ובועטים, כדי שהם ימשיכו להתקיים.

קרן ברק: אם נוכל להביא מפה מזור ברמת ההקלה, לפחות של הקנסות – מה גם שאנחנו יודעים שהם לא היו שוויוניים, בתוך העסקים ובתוך הערים, לאו דווקא פוליטיים, ולדימיר – נוכל להביא בשורה גדולה, ולכן אני כאן.

מיכאל ביטון: תודה רבה קרן ברק.

מיכאל ביטון: שי ברמן, מנכ"ל איגוד המסעדות.

מיכאל ביטון: בבקשה, שי.

שי ברמן: תודה רבה.

שי ברמן: אני חושב שדיברו פה הרבה על מה שעברנו בשנה וחצי האחרונות, אבל בעיניי מה שממחיש יותר מכל את הזלזול בבעלי העסקים, זה העניין הזה וההתנהלות של המשטרה, ואני אשמח מאוד לשמוע מנציג המשטרה, אם יתאפשר, איך יכול להיות שגוף אכיפה, שבא לאכוף, אפילו לא טורח להשאיר את הקנס שאנחנו מקבלים, אלא כמה חודשים אחרי.

שי ברמן: איך יכול שב-2020, 2021, ההתנהלות היא כזאת מזלזלת ומבישה כלפי בעלי עסקים?

שי ברמן: דיברו פה קודמיי מה עברנו ואיך היינו הולכים לישון בלילה ובבוקר היינו קמים עם תקנות שהיינו צריכים לפרש אותן.

שי ברמן: אדוני היושב-ראש, אתמול יצאו תקנות חדשות, אף אחד היום לא יודע.

שי ברמן: בזמן שאנחנו יושבים פה בדיון הזה קיבלתי עשרות הודעות ממסעדנים שרוצים להבין את התקנות, לא מצליחים להבין.

שי ברמן: דיברתי בסוף השבוע האחרון עם אנשי משרד הבריאות, מפנים אותי לתקנות.

שי ברמן: התקנות כרגע נידונות בכלל בוועדת החוקה, הן עוד לא עודכנו.

שי ברמן: דיברה קודמתי, הגר יהב מנשיאות הארגונים העסקיים, על זה שאי-אפשר לקרוא את התקנות האלה, צריך פרשן שיפרש מה שכתוב.

שי ברמן: מצפים מבעלי העסקים שיבינו מה כתוב ויישמו את זה בתוך כמה שעות?

מיכאל ביטון: שי, חכה רגע.

מיכאל ביטון: אני אתן לך להוסיף עוד שני משפטי סיום.

מיכאל ביטון: חכה רגע, כי פה אתה מעלה נושא.

מיכאל ביטון: אני תוהה מי בממשלה אחראי על עסקים קטנים ובינוניים.

מיכאל ביטון: מי המשרד שאחראי?

מיכאל ביטון: זה משרד הכלכלה.

מיכאל ביטון: הוא נמצא פה בדיון, משרד הכלכלה?

איתמר גזלה: אני פה, אדוני היושב-ראש.

איתמר גזלה: שלום.

מיכאל ביטון: תתכונן לשאלה הזאת, ניתן לשי לסיים, ואז נחזור אליך.

מיכאל ביטון: הרי אנחנו יודעים להיות בקשר עם עסק, כשהוא צריך לשלם מס או לשלם ארנונה.

מיכאל ביטון: אנחנו יודעים לפנות אליו.

מיכאל ביטון: יודעים לשלוח לו אפילו סמ"ס.

מיכאל ביטון: איך אנחנו לא עושים איזה מנגנון עכשיו שבכל בוקר, כשנולדת תקנה חדשה על מסעדנות, הם לא מקבלים הוראות מדויקות בסמ"ס או בווטסאפ למאגר הנתונים הממשלתיים של העסקים האלה?

מיכאל ביטון: תהיה עם השאלה הזאת, ותגיד עוד מה שאתה רוצה, אבל אני רוצה ששי יסיים את דבריו, כי הפרעתי לו.

שי ברמן: תודה, אדוני היושב-ראש.

שי ברמן: אני רק אגיד כמשפט סיום: הקנסות האלה לא ישולמו על ידי בעלי העסקים.

שי ברמן: זה המצב כרגע בשטח, צריך להבין אותו.

שי ברמן: אף אחד לא ישלם, לא בגלל שאנחנו עבריינים או פושעים, בגלל שלרוב האנשים אין את הכסף, הם לא יכולים להרשות לעצמם לשלם.

שי ברמן: זה לבחור בין לשלם לבין להמשיך לתפעל את העסק או להביא אוכל הביתה, ולכן הם לא ישלמו את הקנסות.

שי ברמן: מה שאנחנו נראה פה, בעלי עסקים, אלה שיכולים, יגישו ערעורים וינסו למשוך זמן, או כאלה שבכלל יעזבו את זה ויחכו ליום שיגיעו אליהם או עם אזיקים או עם עיקולים לבנק.

שי ברמן: ולכן אני מציע, לפני שזה קורה, למצוא פתרון.

שי ברמן: דובר פה על הנושא של אנשים שקיבלו קנס אחד, על ביטול ומעבר להתראה.

שי ברמן: אני חושב שזה פתרון ראוי, שאפשר להעביר אותו גם מבחינה סטטוטורית, ואני מברך אותך, אדוני, ואת כל מי שיזם את הדיון הזה, ומאחל לכולנו בהצלחה.

שי ברמן: תודה רבה.

מיכאל ביטון: תודה רבה, אנחנו חוזרים לנציג משרד הכלכלה, בבקשה.

איתמר גזלה: שלום.

איתמר גזלה: אני אתחיל ואומר שרק עכשיו אנחנו מתחילים מציאות שהיא יחסית חדשה לעומת החודשים האחרונים.

איתמר גזלה: כלומר, בחודשים האחרונים ההגבלות היו קרובות לאפס, וכמובן עם עליית התחלואה, נעשים גם שינויים בתקנות.

איתמר גזלה: בכל התקופה הזאת, בשנה וחצי האחרונות, מאז שהתחיל המשבר, הסוכנות לעסקים קטנים במשרד הכלכלה הפעילה מה שנקרא "אתר התו הסגול", מה שהיה התו הסגול שעודכן על בסיס דקתי אפילו, לא שעתי.

איתמר גזלה: היו אצלנו אנשים שעבדו בסופי שבוע עד כניסת השבת ומצאת השבת כדי לעדכן את האתר הזה.

איתמר גזלה: היה לו די הרבה מודעות, וגם עשינו הכול כדי להעלות את הפרסום של התו הסגול גם באמצעים דיגיטליים, גם באמצעים של פרסומים ברדיו וכדומה.

איתמר גזלה: אתר התו הסגול כיום ירד, מאחר שהתו הסגול כבר לא היה רלוונטי, אבל כמובן עם תחילת התקנות, אנחנו - - -

מיכאל ביטון: לא ענית לי על השאלה.

מיכאל ביטון: אנחנו יודעים מי העסקים בישראל, אנחנו שולחים להם סמ"סים והודעות, בגלל שיש לנו קשר ממשלתי איתם, חלקם קיבלו מענקים, חלקם החזרים.

מיכאל ביטון: למה אין לנו מנגנון של ווטסאפ או סמ"ס באותו בוקר, מייד עם תחילת התקנות, לכל בעל עסק?

מיכאל ביטון: למה אין לנו מנגנון כזה?

איתמר גזלה: אני אתייחס לזה מהצד שלנו.

איתמר גזלה: לנו אין מנגנון כזה.

איתמר גזלה: אנחנו, כסוכנות לעסקים קטנים, אנחנו אומנם מקבלים מידע מתוקף היותנו משרד הכלכלה, אבל מי שבדרך כלל עושה את הקשר הישיר הזה עם העסקים זה רשות המיסים, שלהם יש מנגנון של שליחת סמ"סים.

איתמר גזלה: נעזרנו בהם לדוגמה בנושא מענק ארנונה כדי ליידע את העסקים - -

מיכאל ביטון: יש נציג רשות המיסים בדיון הזה?

איתמר גזלה: - - ונעזרנו בהם במענקים שונים, כשרצינו לעודד עסקים לנצל את הזכאות שלהם למענקים השונים.

איתמר גזלה: אני חושב שאולי אפשר לדון בזה בתוך הממשלה.

מיכאל ביטון: אומנם אין לך את המאגר, אבל אתה אחראי על עסקים קטנים ובינוניים בישראל.

מיכאל ביטון: יש לך אחריות כוללת.

איתמר גזלה: ברור.

מיכאל ביטון: אני מבקש ממך לפעול מול רשות המיסים, למצוא דרך שכל תקנה - -

איתמר גזלה: אנחנו נבדוק את האפשרות הזאת.

מיכאל ביטון: - - או כל נוהל שקשור לקורונה, מגיע בסמ"ס או בווטסאפ לבעלי עסקים בישראל באותו יום.

מיכאל ביטון: אנחנו נעשה מעקב אחרי הדבר הזה ונזמן לפה גם את רשות המיסים.

מיכאל ביטון: תודה רבה לך.

מיכאל ביטון: עו"ד שושי פרידמן-סומך, משרד המשפטים.

שושי פרידמן-סומך: אדוני, קודם כול, אני רוצה להתנצל שאני מגיעה באמצע הדיון ויוצאת חזרה, כי במקביל מתנהל, כפי שנאמר, דיון בוועדת החוקה.

שושי פרידמן-סומך: רק לדייק את העניין הזה, התקנות של התו הירוק כבר נכנסו לתוקף ונידונות עכשיו בוועדת החוקה, כפי שעובד המנגנון של חוק סמכויות מיוחדות.

מיכאל ביטון: את הולכת עכשיו לוועדת החוקה בשביל תקנות קורונה.

מיכאל ביטון: מתקנים תקנות ואנשים לא יודעים.

מיכאל ביטון: אני מבקש שגם את, תגידי שם, שרשות המיסים בסוף הדיון שולחת סמ"ס לכל עסק.

מיכאל ביטון: יש לה כבר יכולת מקוונת, יש לה יכולת לדבר עם עסקים.

מיכאל ביטון: אם הם צריכים לשלם משהו, הם יודעים לשלוח ווטסאפ או סמ"ס, והכול דיגיטלי היום, אז אי-אפשר שהם יגלו את הנהלים רק בחדשות, ויקום מסעדן בבוקר ולא ידע מה הכללים.

מיכאל ביטון: חייבים לשלוח את התקנות המעודכנות, בהתאם לכל יום, ומעדכנים אותם בהודעת סמ"ס לעסקים.

מיכאל ביטון: הממשלה הקימה לצד קבינט הקורונה צוות הסברה.

מיכאל ביטון: זה דבר שצריך להעלות גם שם.

מיכאל ביטון: אני מבקש ממך להיות שליחתנו.

מיכאל ביטון: אם את כבר הולכת, לפחות תעבירי את המסר הזה.

שושי פרידמן-סומך: בסדר גמור.

שושי פרידמן-סומך: רק להתייחס לעוד כמה נקודות קטנות.

שושי פרידמן-סומך: האחת, דובר פה, אני מבינה, על החלפת הקנסות בהתראות או באזהרות.

שושי פרידמן-סומך: הסמכות הזאת היא חלק מסמכות הביטול, שלה יש מודד מסוים.

שושי פרידמן-סומך: הסמכות הזאת היא סמכות תובע לפי חוק, שאליו מוגשות בקשות לביטול.

מיכאל ביטון: אי-אפשר בתקנות הקורונה, לאור המצב המיוחד, לאור העובדה שאנחנו יודעים לתקן תקנות מהר, להסמיך את הגורמים שמתעסקים עם הגבייה להמיר חלק מזה לאזהרה?

שושי פרידמן-סומך: יש כאן פער בין מי שאחראי על הגבייה לבין מי שאחראי על האכיפה.

שושי פרידמן-סומך: במדינת ישראל אנחנו מאוד מקפידים על ההבדל הזה.

שושי פרידמן-סומך: אני כן אגיד שבמקביל אנחנו בוחנים ומנסים לשפר ולטייב את ההגעה.

שושי פרידמן-סומך: דובר פה על העובדה שהקנסות מגיעים באיחור.

מיכאל ביטון: את אומרת שלבן אדם יש זכות יסוד לפחות שהדין יהיה צודק.

מיכאל ביטון: אם לא הגיע אליו המידע, איך אפשר להפוך אותו לעבריין?

מיכאל ביטון: ואתם יודעים שלא הצלחתם להביא את המידע בזמן.

שושי פרידמן-סומך: בחוק גם קיימת אפשרות להגשת בקשה באיחור במקרים מסוימים, שאכן יכולים להיכנס גם בעניין הזה.

שושי פרידמן-סומך: אני רק רוצה לציין שבמסגרת חוק ההסדרים יש גם ניסיון לתיקון רוחבי של עניין ההמצאה הדיגיטלית, שמדינת ישראל מנסה להתקדם אליה, ואנחנו כמובן מקווים ומייחלים שהמהלך הזה יצליח, כי זה ודאי הפתרון המיטבי.

שושי פרידמן-סומך: בינתיים אנחנו מנסים לבחון פתרונות ביניים אפשריים לעניין ההמצאות האלה.

מיכאל ביטון: תודה רבה לך.

מיכאל ביטון: דותן סופר, בבקשה.

דותן סופר: תודה רבה, אדוני.

דותן סופר: דווקא רציתי לשאול את היועצת המשפטית, דובר כאן על הורדת פיגורי הקנסות בעקבות זה שלא הגיעו מכתבי ההתראה בזמן.

דותן סופר: אני אישית יודע, כאחד ממובילי המחאה, ופנו אליי המון המון אנשים שלא קיבלו את הדוחות, והם רוצים להישפט, כי הם חושבים שהדוחות מלכתחילה לא הגיעו להם.

דותן סופר: דוגמה קטנה, הוא יושב לידי פשוט, אנשים שישבו אצלו במסעדה, חיכו לטייק אווי, הגיע שוטר, נתן דוח, והוא רוצה להישפט, הוא לא רוצה שיורידו לו את הריביות.

קרן ברק: הוא מתכוון לזכות הערעור.

דותן סופר: הוא רוצה לבטל את הקנס, כי הוא חושב שהוא לא חוקי.

קרן ברק: זכות הערעור.

דותן סופר: הקנס הגיע שלושה חודשים אחרי שהוא התקבל, והזכות לערעור לא הייתה.

דותן סופר: הוא הגיע למשטרה, ביקש לערער באיחור, אמרו לו: אתה לא יכול.

דותן סופר: מה הדרך להנגיש את זה לציבור שיש זכות ערעור מאוחרת?

דותן סופר: אני אישית לא מכיר את זה, אני אומר את האמת.

דותן סופר: אני יודע שיש לי 60 יום לערער, 90 יום לערער, תלוי בקנס שאני מקבל, ברגע שזה עבר, אין לי יותר זכות ערעור.

דותן סופר: ככה אני יודע בתור אזרח.

דותן סופר: את מן הסתם בתפקידך יודעת טוב יותר.

דותן סופר: השאלה איך אנחנו מנגישים את זה לציבור העצמאים, כדי שידעו שלמרות שהם לא קיבלו את זה בזמן, ולמרות שלא הייתה להם אפשרות, דבר אחד, הם יכולים להוריד את הפיגורים, דבר שני, הם יכולים להגיש ערעור ולהישפט גם אם עבר הזמן, בגלל המצב, בגלל הדואר, בגלל אלף ואחת סיבות.

שושי פרידמן-סומך: קודם כול, אני אדייק שהסמכות הזאת כמובן כפופה להחלטת בית המשפט, שאכן התקיימו נסיבות שמצדיקות את זה.

שושי פרידמן-סומך: לגבי הנגשה, אני שומעת את מה שאתה אומר, אנחנו צריכים בתוך הממשלה לבדוק – האינטואיציה שלי אומרת להגיד לך דברים - - - על הקנס, אבל כשלא מקבלים את הקנס זה ודאי לא עוזר.

שושי פרידמן-סומך: הדברים ייבדקו, אני בטח לא רוצה לשלוף לך פה משהו.

הילה פורמוזה רפאל: אני יכולה להשאיר לך צילומים שיוכלו לעזור לך?

שושי פרידמן-סומך: כן.

שושי פרידמן-סומך: אני אעבור לקחת ממך.

דותן סופר: דבר שני, דיברו פה על עניין הדוחות שעצמאים קיבלו, שמגיעים להם הדוחות.

דותן סופר: אני נגד עבירות על החוק, אבל בסופו של יום אין עצמאי אחד במדינת ישראל לטעמי שרוצה לקבל דוח ועושה דווקא.

דותן סופר: אנשים שפתחו בניגוד להנחיות, אני רואה אותם בתור אנשים מסכנים, בתור אנשים שלא הייתה להם ברירה והיו צריכים לשים אוכל על שולחן הילדים ולקחו סיכון לקבל את הדוח הזה.

דותן סופר: אלה האנשים הכי מסכנים שיש, אלה האנשים שהעסק שלהם על סף סגירה, והם היו חייבים לפתוח.

דותן סופר: אני מכיר אישית הרבה מקרים של אנשים שפתחו רק לאנשים הקרובים להם, בשביל להתפרנס בעוד 100 שקל ליום, בעוד 200 שקל ליום, כדי שיהיה להם אוכל.

דותן סופר: זה ברמת האוכל.

דותן סופר: האנושיות שלנו, האנושיות של מדינת ישראל, כשאנחנו מציעים אוכל למדינת לבנון, שהם נמצאים במצב קשה, ואני מכבד את זה הכי בעולם, ומעריך את התכונה הזאת של העם שלנו, אבל עניי עירך קודמים.

דותן סופר: אנחנו צריכים להביע את אותה החמלה על עצמנו, על העצמאים, על אנשים שבאמת - - -

רון כץ: אתה מדבר על עסקים שאתה מכיר, שזה עסקים קטנים, והם מדברים על סופרים שפתחו, כי לא אכפת להם לקבל קנס.

דותן סופר: לא.

דותן סופר: קודם כול, סופרים יכלו לפתוח.

דותן סופר: אני מדבר על הקטנים ואלה שכואב לנו עליהם.

מיכאל ביטון: דותן, תודה רבה.

מיכאל ביטון: יוסי אלקובי, נשיא התאחדות המלאכה והתעשייה.

מיכאל ביטון: אם תוכל, תהיה קצר ולעניין, כי ככה אתה תמיד.

מיכאל ביטון: בבקשה.

יוסי אלקובי: אדוני היושב-ראש, קודם כול אני מכבד ומוקיר את הוועדה הזאת, ועדה שהייתה צריכה להיות, אבל אני חושב שהיו שנה וחצי של קורונה איומות, ואחרי שהתחילו להיכנס לאנשים לעבודות, שכבר היו מחוסלים, ללא כסף, במצב קשה ביותר, החליטו את ההחלטות ברגולציה כזאת או אחרת להטיל קנסות.

יוסי אלקובי: אנשי מסעדות לא יכולים להיות השיטור על אנשים שנכנסים אליהם, וגם כשנכנסים אנשים אליהם, הם כוחניים, והם צריכים להתמודד.

יוסי אלקובי: זה לא תפקידו של איש מסעדה להיות השוטר.

יוסי אלקובי: אני חושב שכל הנושא הזה של הקנסות הוא לא הגיוני, הוא לא נכון, זה לא צריך בכלל לעלות.

יוסי אלקובי: האנשים האלה זרקו את כל המצרכים שלהם, כשסגרו אותם, קנו מכספם, נשארו ללא כלום, נשארו חסרי כל.

יוסי אלקובי: לבוא ולהתחיל שהם יחליטו אם ייכנסו אנשים או לא ייכנסו אנשים, ינהלו את המסעדות שלהם עם כל מיני בריונים כאלה ואחרים, אני חושב שזה לא נכון.

יוסי אלקובי: הנושא של הקנסות צריך להתבטל לאלתר.

יוסי אלקובי: אין יותר.

יוסי אלקובי: האנשים האלה, תתנו להם לנשום, תתנו להם לחדש את עצמם.

יוסי אלקובי: 90,000 עסקים כבר סגרו את שעריהם.

יוסי אלקובי: דקה דומייה לזכרם של כל אלה שלא שרדו את הקורונה, צריך להפסיק לחפש איך להוציא כסף מאנשים שאין להם.

יוסי אלקובי: יהיו הרבה בעיות, יהיו הרבה צרות.

יוסי אלקובי: הוועדה הזאת צריכה לקבל החלטה לעצור לאלתר את הנושא של הקנסות, כמו על לילי, שהיא מנהלת מסעדה, שהיא צריכה להתמודד עם כמה גברים שנכנסים, או כמו השותפה שלה, שיושבת משמאלה.

יוסי אלקובי: אני חושב שזה לא נכון, אני חושב שזה צריך להתבטל, אני חושב שזה צריך להיפסק.

יוסי אלקובי: זו שערורייה.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: יוסי, דבריך נאמרו באופן חד וחלק.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

מיכאל ביטון: לילי הדוברת האחרונה.

לילי בן שלום: היא לא נמצאת פה נציגת משרד המשפטים.

לילי בן שלום: דותן מדבר על רחמים.

לילי בן שלום: אני לא רוצה רחמים.

לילי בן שלום: אנחנו מדברות בשם כל אנשי העסקים.

לילי בן שלום: ההתאחדות של המלאכה והתעשייה מייצגת את כל העסקים: ספרים, חנויות והכול.

לילי בן שלום: אני, כאחת שפתחה את ההפגנה בשוק על האכיפה הסלקטיבית, שיוחננוף מוכרים המבורגר ובשוק אי-אפשר לקנות עגבנייה, אני יכולה רק להגיד שכאשר השוק בירושלים היה פתוח, שוק הכרמל היה סגור.

לילי בן שלום: כל האכיפות היו סלקטיביות.

לילי בן שלום: אני לא רוצה רחמים, ואף אחד מהיזמים לא רוצה פה רחמים.

לילי בן שלום: יש פה דבר אחד ברור, הייתה פה אכיפה, דבר אחד, סלקטיבית, דבר שני, לא הגיונית.

לילי בן שלום: הינה, תראו כמה העלו את זה שהכללים לא ברורים.

לילי בן שלום: אנחנו יומיים בתוך תו סגול, ירוק, צהוב, ואף אחד לא יודע מה בתו הזה.

לילי בן שלום: מה הם רוצים עכשיו, שנגיע למסעדה ואני לא יודעת אפילו את מי מותר להכניס, את מי לא, מי בחוץ, מי לא?

לילי בן שלום: תודה רבה על הרעיון המדהים הזה, ואני מקווה שהוא יהיה, שישלחו סמ"סים לפחות של תקנות ברורות לבעלי העסקים.

לילי בן שלום: אומנם אנחנו ב-2021, אבל מלא בעלי עסקים הם בני 70, זה משהו שהם עשו כל החיים שלהם, אני מכירה אותם באופן אישי, בקושי יש להם טלפון לסמ"ס, ובטח שהם לא ייכנסו לאתר היפה והתו הירוק של הקורונה.

לילי בן שלום: עוד משהו אחרון ברשותכם.

לילי בן שלום: אני מקווה, אני לא רוצה שום התניה של הורדה בריביות וכו', אלא באופן גורף אם אתה יכול שאני לא אצטרך להיכנס – לא אני, רבים אחרים, 12,000 עסקים לא יצטרכו להיכנס לבקש את הביטול של כפל הקנס או את ההנחה בקנסות.

לילי בן שלום: למה לדרוש מהם את זה?

לילי בן שלום: מחר בבוקר הם לא יודעים מה הם עושים.

לילי בן שלום: אתם יודעים מה קורה?

לילי בן שלום: 50% מהאנשים בשוק כבר לא נמצאים, הוא ריק מהדיבורים על סגר.

לילי בן שלום: תיירים לא חזרו.

לילי בן שלום: בחיאת, זה משהו שכבר החלטתם, אז למה צריך להתחנן גם בדיגיטל.

לילי בן שלום: להרבה אנשי עסקים אין גם אפשרות להיכנס לזה.

לילי בן שלום: אתה יודע שכאשר ביקשו הנחות בארנונה, או אפילו היו צריכים לקבל מענקים, הסוחרים האלה לא ידעו איך להיכנס ולבקש את זה.

לילי בן שלום: אתה יודע כמה כסף של מענקים לא שולם לאנשים כי הם לא ידעו איך להגיש את זה או שאין להם כסף לרואה חשבון, אין להם כסף לעורך דין לשלם בשביל לערער.

לילי בן שלום: באופן חד-משמעי, בשביל זה התכנסה פה הוועדה, לא בשביל לייצר עוד ביורוקרטיה.

לילי בן שלום: יש לי פה עוד על אלף דברים לדבר.

הילה פורמוזה רפאל: זה אנשים שהשקיעו במפעלי חיים, והענפים האלה לא ישרדו.

מיכאל ביטון: הזעקה של העסקים הקטנים והבינוניים בקורונה נשמעה פה.

מיכאל ביטון: מיקדנו את הדיון הזה בסוגיית הקנסות, אבל מטבע הדברים גלשנו גם לנושאים אחרים.

מיכאל ביטון: הכאב אמיתי, המצוקה אמיתית, הסכנה לעסקים ולקיום שלהם בקורונה זאת סכנה אמיתית ונוכחת.

מיכאל ביטון: אני רוצה להודות קודם כול ליזומות הדיון, לילי בן שלום, יושבת-ראש המסעדנים בהתאחדות בעלי המלאכה, ולהילה פורמוזה רפאל, יושבת-ראש תחום חיי הלילה בהתאחדות בעלי המלאכה והתעשייה, על הצפת הנושא והעלאתו באופן דחוף לוועדת הכלכלה.

מיכאל ביטון: אני רוצה להודות לכל הדוברים, גם למסעדנים, לאנשי עסקים ולנציגי הארגונים, וגם לאנשי המקצוע שפה שמעו את הכאב, ועכשיו צריכים ללכת הביתה ולעשות שיעורי בית.

מיכאל ביטון: הקורונה פגעה בעסקים.

מיכאל ביטון: הקורונה סגרה עסקים.

מיכאל ביטון: מעבר לכך, הטלנו עליהם כללים נוקשים חדשות לבקרים, לפעמים בתוך שבוע שינינו את הכללים.

מיכאל ביטון: המידע לא הגיע בזמן.

מיכאל ביטון: לפעמים בעל עסק לא קיבל את הדוח, הוא הופך לעבריין שלא בטובתו.

מיכאל ביטון: בשנה הכי קשה של הקיום שלו מוטלות עליו סנקציות שהוא לא ידע כמותן.

מיכאל ביטון: לכן מדובר פה במצב שמחייב רגישות, וגמישות, ופתיחות ופתרונות חדשים.

מיכאל ביטון: אנחנו רוצים שהאזרחים ובעלי העסקים יקיימו את הכללים של הקורונה, כל שכן אם מדינת ישראל נכנסת עכשיו לסגר נוסף או למציאות קשה יותר, זאת אומרת, האירוע הזה לא מאחורינו, הוא עוד לפנינו.

מיכאל ביטון: מה שנלמד מהטלת הקנסות הקודמים, ננסה ליישם עכשיו ולעשות את זה טוב יותר, רגיש יותר, נכון יותר ושוויוני יותר.

מיכאל ביטון: ונסכם את עבודת הוועדה בדיון הזה: הוועדה רואה בחיוב את הודעת מנכ"ל המרכז לגביית קנסות כי רשות האכיפה והגבייה והמרכז לגביית קנסות יעשו כל מאמץ לבוא לקראת העסקים, וכי הם מבטלים את כפל הקנס לאחר פנייה אישית של כל עסק עם הנימוקים שיציג – הוא אמר 100%, אני סומך עליו ש-100% מהעסקים שיפנו לביטול כפל קנס, יקבלו את הביטול הזה – ומאפשרים לכל בעל עסק שפונה לפרוס את הקנס הזה על פני זמן באופן דיגיטלי.

מיכאל ביטון: גם את הדבר הזה יאפשרו.

מיכאל ביטון: לרשות האכיפה אין סמכות להפוך את הקנסות להתראה ואזהרה, ולכן אנחנו פונים פה למשרד לביטחון פנים, כיוזם תיקון של תקנות בקורונה, ולמשרד המשפטים, לבחון דרכים לשנות את החקיקה באופן שיעניק סמכות למרכז לגביית קנסות או למשטרה להמיר קנסות להתראות, כל שכן כשיש כללים חדשים, לא מייד לחלק קנסות, אלא לצאת לשטח, שלושה-ארבעה ימים, לתת מכתב אזהרה ורק אחר כך להפוך את זה לקנס, עד שאנשים יבינו בכלל מה המציאות ומה הכללים.

מיכאל ביטון: הוועדה קוראת לממשלה להרחיב את ההסברה לציבור ולעסקים, וקוראת למשטרת ישראל לאפשר תקופת הסתגלות לתקנות החדשות, בין היתר בדרך של מתן התראה בשלב ראשון טרם הטלת הקנס.

מיכאל ביטון: עלה פה מצב חמור, שבו יש תקנות שלא מגיעות און-ליין לעסקים.

מיכאל ביטון: אנחנו מבקשים מרשות המיסים, ממשרד האוצר, ממשרד הכלכלה, הרשות לעסקים קטנים ובינוניים, לעבוד יחד ולהגיע למציאות שבה, אם יש תקנות שנקבעו בקבינט הקורונה או בכנסת, והן לביצוע, המידע הזה יגיע בסמ"ס, בווטסאפ, באותו יום לכלל העסקים הרלוונטיים.

מיכאל ביטון: לא ראיתי אף אחד שהתעלף מזה שיש לו עוד ווטסאפ או עוד סמ"ס אצלו בטלפון, אבל שאנשים לא ירדפו אחרי המידע.

מיכאל ביטון: אנחנו יודעים לשלוח לעסקים סמ"סים ווטסאפים.

מיכאל ביטון: פה גם עלתה סוגיה של ידיעת הזכויות.

מיכאל ביטון: העסקים עצמם לא יודעים שהם יכולים לפנות לביטול הקנס, לא יודעים שיש להם זכות להישפט, או לא יכולים לממש את זכותם להישפט מול הקנס, וברשויות האכיפה מודים שיש מצבים שהמידע או הקנס אפילו לא מגיעים בזמן אל העסק, לכן נדרש פה בדק בית ואורך רוח, אבל אנחנו מרגישים שהבאנו בשורה קטנה בדמות ביטול כפל הקנס כמעט לכולם, בדמות פריסת החוב באופן דיגיטלי, אבל בואו נוסיף הסבה של חלק מהקנסות להתראה ואזהרה ושימוש מושכל בעתיד על ידי הממשלה, מצד אחד אכיפת חוקי הקורונה, מצד שני שמירת העסקים ושגשוגם והוגנות כלפיהם.

מיכאל ביטון: כשיש להם נטל כלכלי ולקראת קריסה כלכלית, לא נוסיף להם דברים שיפגעו בהם, לפחות למי שהוא לא עבריין מועד.

מיכאל ביטון: מי שפושע, שישלם את המחיר, אבל עסק שבסך הכול רוצה להאכיל מישהו, הוא לא פושע בישראל.

מיכאל ביטון: תודה רבה לכולם.