ועדת הכספים, כנסת 24, פרוטוקול מספר 64, 2021-07-21 09:00

אלכס קושניר: שלום רב, היום יום רביעי, י"ב באב תשפ"א, ה-21 ביולי 2021.

אלכס קושניר: היום נתחיל לדון בהצעת חוק התכנית לסיוע כלכלי (נגיף הקורונה החדש) (הוראת שעה) (תיקון מס' 6), התשפ"א–2021, מ/1429.

אלכס קושניר: בעקבות ההסכמות בין הקואליציה לאופוזיציה אנחנו לא נעבור להצבעה היום בכל מקרה אלא רק נדון בחוק ונמשיך לדון בו גם בשבוע הבא.

אלכס קושניר: לפני שאני עובר להצעות לסדר אני רוצה לבשר שבעקבות הפנייה שלי לשר האוצר ובעקבות העבודה המשותפת של חברי הכנסת – נירה שפק שנמצאת איתנו וולדימיר בליאק שנמצא בבידוד, אפרת רייטן, טטיאנה מזרסקי, לימור מגן תלם – הצלחנו להגיע למתווה סיוע תוספתי לנשים בהיריון.

אלכס קושניר: אנחנו מגדילים את דמי הלידה ב-15% נוספים.

אלכס קושניר: זה מעבר להגדלה שהחלטנו עליה בפעם הקודמת מגובה דמי האבטלה לגובה השכר האחרון.

אלכס קושניר: אנחנו נותנים אפשרות למקדמה של 50% מהסכום הזה לנשים שזקוקות לכך במהלך הריונן.

אלכס קושניר: מדובר בנשים שהיו זכאיות לדמי אבטלה בטרם השתלבו בשוק התעסוקה.

אלכס קושניר: המשמעות היא שמי שתמשוך את המקדמה הזאת זה כמעט שלושה חודשי דמי אבטלה, מדובר בפתרון הולם.

אלכס קושניר: במשך התקופה הזו היינו בקשב רב למצוקתן של הנשים האלה ואני שמח על העבודה המשותפת של חבר כנסת מסיעות שונות וגם תודה רבה לשר האוצר, למשרד האוצר, לאגף התקציבים על ההיענות.

אלכס קושניר: התיקון הזה ייכנס כחלק מהחוק שאנחנו דנים בו היום, כתיקון של הוועדה.

אלכס קושניר: אני מקווה שגם את החוק הזה נוכל לחוקק מהר ככל שניתן וגם ניתן פתרון לתשלום ימי בידוד רטרואקטיבי שיש כאן בחקו הזה, אני חושב שזו בשורה חשובה להורים, וגם ניתן פתרון לסיוע לנשים הרות.

אלכס קושניר: לפני שנעבור לדון בחוק.

אלכס קושניר: ניתן לחברי הכנסת רשות דיבור ואפשרות להעלות הצעות לסדר.

אלכס קושניר: נירה שפק, בבקשה.

נירה שפק: אני רוצה להעלות את הנושא של שומר החומות.

נירה שפק: ראשית, אני רוצה לומר תודה על הטיפול המהיר שטיפלת, אדוני היושב-ראש, כשגילינו שהאתר של רשות המסים, כדי להגיש תביעות נזיקין לעסקים שנפגעו, לא היה פתוח על פי מה שסוכם פה ובחוק.

נירה שפק: טיפלת בזה ואמש לא הפסקתי לקבל הודעות מאנשי עסקים שהצליחו להזין מה שצריך.

נירה שפק: זה מראה שכשאנחנו מתאמצים ובודקים אז זה קורה, תודה על כך שחזרת אלי גם בשעות מאוחרות של הלילה כדי לוודא שזה קורה.

נירה שפק: אני רוצה להעלות נושא, יש פניות רבות בעקבות מבצע שומר החומות של מעסיקים שהכריחו אנשים שגרים ביישובים סמוכי גדר להזין ימי חופשה ומחלה.

נירה שפק: זה לא מקובל ואני רוצה לדעת מה המנגנון שמאפשר לנו לוודא שהם מקבלים את הפיצוי לימים האלה כפי שנקבע, כיוון שאסרו עליהם לצאת מהבית, או שהכבישים היו סגורים בדרך למקום העבודה, והגנים ובתי הספר היו סגורים בעקבות זה.

נירה שפק: לא יכול להיות שנשתמש במאגר של ימי חופשה ומחלה למשהו שהמדינה לא הצליחה להגן עליהם.

נירה שפק: אנחנו צריכים להוציא חוק או להשתמש בחוק קיים כדי שזה לא יחזור על עצמו, ולהחזיר להם בדיעבד את ימי החופשה והמחלה.

אלכס קושניר: אני בטוח שקיימת תקנה בנושא הזה.

אלכס קושניר: אולי מנכ"ל הביטוח הלאומי יודע להגיד לנו.

אלכס קושניר: מר שפיגלר, חברת הכנסת שפאק אמרה שמעסקים מאפס עד שבע במהלך שומר החומות הכריחו את העובדים לרשום ימי מחלה וימי חופשה בניגוד לתקנות.

אלכס קושניר: עכשיו העובדים לא זכאים לפיצוי בגלל שהמעסיקים הזינו ימי חופשה ומחלה, כך לפי ההסבר של חברת הכנסת שפק.

מאיר שפיגלר: ימי מחלה וימי חופשה הם בהסכמי העבודה שבין המעסיק לבין העובד, הם לא נוגעים לביטוח הלאומי, למעט הנושא של ימי בידוד שלשם כך נתכנסנו הבוקר.

מאיר שפיגלר: אני לא מכיר את הסיפור הזה - - -

אלכס קושניר: זה בגזרתך?

מאיר שפיגלר: לא, זה בין המעסיק לבין העובד, זה בהסכמי העבודה.

נירה שפק: אני רוצה להבהיר שכשיש מצב חירום כמו שהיה בשומר החומות, שאזרחים קיבלו הנחיות להישאר בבתים, להיות צמודים למרחב מוגן, לא לנסוע בכבישים, מוסדות חינוך נסגרו – אז המעסיקים פשוט אמרו להם, מה קורה, הרי התהליך הוא שהמעסיק מבקש שיפוי על הימים האלה.

נירה שפק: אז במקום לבקש שיפוי ולהתעסק עם המערכת הם אומרים לעובדים להזין ימי חופשה וימי מחלה.

מאיר שפיגלר: הבנתי.

מאיר שפיגלר: תראי, בדרך כלל הפיצוי נעשה על פי חוק, כמו למשל מצב שבו אנשים נדרשים להיות בימי בידוד בגלל הילדים ששוהים בבית או בגלל שהם נקלעו למצב שהם נדבקו.

מאיר שפיגלר: נערכו דיונים בוועדת הכספים וזה עבר בחקיקה והביטוח הלאומי נותן מענה, פיצוי לכל המעסיקים – מעל 18 עובדים או מתחת – במתכונת מסוימת.

מאיר שפיגלר: בנושא של שומר החומות, למיטב ידיעתי, לא הייתה החלטה שכזאת למיטב זכרוני.

איציק דניאל: יש החלטה שאושרה בוועדה בנוגע לפיצוי דרך רשות המסים.

איציק דניאל: אחד המסלולים שם הוא מסלול שכר בגין עובדים שלא יכלו להגיע בגין ילדיהם או בגין עצמם.

איציק דניאל: לגבי המקרה הזה ספציפית, אני לא יודע להתייחס

מאיר שפיגלר: אז זה לא קשור לביטוח הלאומי.

איציק דניאל: לגבי המקרה הזה ספציפית אני לא יודע להתייחס - - -

אלכס קושניר: היועצת המשפטית, בבקשה.

נעה בן שבת: יש חוק שמאפשר לעובדים שנעדרים מהעבודה, הוא מגן עליהם מפני פיטורים אם הם נעדרו בגלל הוראות של מצב מיוחד בעורף או דברים דומים.

נעה בן שבת: תשלום השכר נעשה על ידי המעסיק והאחרון משופה בהחלטות - - -

נירה שפק: צריך - - - שמכיוון שהתהליך הוא כזה, חודשיים אחרי, לכו תגישו וזה, אז מה הם עושים?

נירה שפק: מעבירים את הקוף לעובד.

נירה שפק: העובד כבול באמצע כי אם הוא יגיד לא אז אולי לא יהיה לו את מקום העבודה.

נירה שפק: מה המנגנון שיש לנו על מנת להגן עליהם, זאת השאלה שלי.

אלכס קושניר: אנחנו נבדוק את זה.

נעה בן שבת: אפשר לבדוק את הנושא הזה.

נעה בן שבת: למעשה אין לעובד זכאות מלכתחילה בחוק כי אין תמיד זכות לשכר.

נעה בן שבת: הזכות לשכר נובעת מזה שהמעסיק ששילם שכר יקבל שיפוי מהמדינה, זה מנגנון יותר מורכב.

אלכס קושניר: יש פה מעסיקים שעוברים על החוק, זה מה שאת אומרת.

נירה שפק: אני צריכה את הקלף להביא לעובד, להגן על העובד, כדי שהוא יוכל להגיד למעסיק- - -

אלכס קושניר: טוב.

אלכס קושניר: אופיר כץ, בבקשה.

אופיר כץ: תודה, אדוני, אני רוצה לברך על מציאת הפתרון למצוקת הנשים בהריון, זו באמת הייתה בעיה שכולנו קיבלנו פניות בנושא ואני מברך על הטיפול.

אופיר כץ: לגבי הדיון היום, למרות שהיו הסכמות בין הקואליציה לאופוזיציה, הכנסתם את הדיון הזה בלי ליידע אף אחד ובניגוד להסכמות.

אלכס קושניר: למה?

אופיר כץ: בדקתי את זה עם יושב-ראש הסיעה שלנו והוא אמר שהוא לא הכיר את זה, אף אחד לא דיבר איתו, ועשיתם את זה שוב על דעת עצמכם ובלי לעדכן אותנו למרות ההסכמות שהיו בגלל חג הקורבן.

אלכס קושניר: אנחנו נבדוק את התהליך.

אלכס קושניר: הכוונה הייתה לעדכן.

אופיר כץ: בפועל זה לא קרה, החלטנו שכל דבר יהיה בהסכמה והכנסתם את זה בלי להגיד.

אלכס קושניר: אני מקבל את זה, אופיר.

אופיר כץ: ההצעה שלי היא לגבי עובדי ענף התעופה וסוכני הנסיעות שכרגע לא עובדים.

אופיר כץ: אנחנו גם אומרים להם שהם לא יכולים לעבוד, בניגוד לעובדים אחרים שדרשנו מהם לשבת בבית ונתנו להם חל"ת.

אופיר כץ: חוק החל"ת החדש שהעברנו משאיר אלפי עובדים כרגע מתחת לגיל 45 שאינם עובדים ואינם יכולים לחזור לעבודה גם אם הם רוצים.

אופיר כץ: אנחנו פשוט הפקרנו אותם בלי רשת ביטחון.

אופיר כץ: הם בלי שכר, מדובר בכל ענף אל-על, ארקיע, כל העובדים של ענפי התעופה, סוכני נסיעות בכל הארץ, במרכז ובפריפריה, כרגע הם לא עובדים ולא מקבלים שכר ואנחנו כמדינה השארנו אותם בחוץ והם נשארים ללא אפשרות להביא פרנסה לביתם.

אופיר כץ: אנחנו צריכים למצוא פתרון לכך.

אופיר כץ: הגשתי הסתייגויות וגם את הנושא הזה הגשתי כהסתייגות.

אופיר כץ: אני מבקש שנמצא פתרון לאנשים שהפקרנו, תודה.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: אפרת רייטן, אחת המובילות של המתווה לפתרון עבור נשים בהיריון, בבקשה.

אפרת רייטן: תודה רבה, אדוני, אני מודה לך באופן אישי וכן לשר האוצר ליברמן ולאגף התקציבים ולכל החברים שתרמו.

אפרת רייטן: אני חושבת שזה היה מהלך מאוד אנושי, אינטנסיבי ויצירתי שבו כל אחד תרם את היכולות שלו והידע שלו.

אפרת רייטן: אפשר היה ליצור מתווה שמסייע לקבוצה שנשארה, כמו שידענו כל הזמן, בלי שום יכולת לחזר לשוק העבודה.

אפרת רייטן: היה לי חשוב לבוא ולומר לך תודה באופן אישי.

אלכס קושניר: תודה גם לך.

אפרת רייטן: מנכ"ל הביטוח הלאומי, אנחנו עוד נעשה ביחד דברים כדי להוציא את הדבר הזה לפועל וגם נושאים אחרים.

אפרת רייטן: בהצלחה לכולם.

אלכס קושניר: ינון אזולאי, בבקשה.

ינון אזולאי: גם אני מצטרף למה שאמר אופיר כץ לגבי הדיון.

ינון אזולאי: הבנתי, אדוני היושב-ראש, שאנחנו לא נביא השבוע דברים מהותיים ונישאר ברמת הדיונים.

אלכס קושניר: אני כבר אמרתי, ינון, אמרתי שאנחנו לא מצביעים.

ינון אזולאי: אם היית אומר לפני הדיון אז זה היה נראה אחרת.

ינון אזולאי: עזבתי את הילדים ובאתי - - - שבוע הבא לא נמצאים.

ינון אזולאי: זה חלק מהעבודה וזה בסדר גמור.

ינון אזולאי: אני רוצה שני דברים להעלות: אתמול הייתה הונאת הכשרות של השר כהנא ביחד עם שר האוצר.

ינון אזולאי: הדבר מהווה עוד פגיעה.

ינון אזולאי: לממשלה הזו אין מה לעשות מלבד לפגוע בעוד נדבך של היהדות והדת.

ינון אזולאי: יש קורונה, אל תשכחו, יש עסקים שקורסים, יש ענף תיירות.

ינון אזולאי: חבר'ה, תתחילו לטפל גם בהם.

ינון אזולאי: אל תחפשו רק את הדת, לא רק שם נמצא הכסף, יש עוד מקומות, אנחנו יכולים להראות לכם איפה נמצא.

ינון אזולאי: בוועדת הכספים אנחנו רואים כמה כסף נמצא בכל מיני מקומות שאפשר לחסות.

ינון אזולאי: הגיע הזמן שנשאיר את המדינה היהודית כיהודית ולא ננסה לעשות כל מיני רפורמות.

ינון אזולאי: הדבר הנוסף, אתמול לא הייתי כאן אבל שמעתי את דברי היושב-ראש לגבי ההיעדרות של ראש רמ"י מהדיון.

ינון אזולאי: אני רוצה להצטרף למחאתך, אדוני היושב-ראש, זה בסדר, זו דרך החיים שלו, זו ההתנהגות שלו וזו דרך העבודה שלו.

ינון אזולאי: לפני חודש הגשתי הצעת חוק שקצת תקשור את הידיים של רמ"י.

ינון אזולאי: קיבלתי על זה כותרות שליליות מכל מיני עיתונים כלכליים.

ינון אזולאי: כנראה שהם עובדים אצלו ולכן הם עשו את הכותרות.

ינון אזולאי: בסך הכול רצינו להגביל את הכוח של רמ"י.

ינון אזולאי: אני חושב שהפתרון שאם נגביל את החוק של רמ"י, קצת, רק לגעת להם בכנף, תאמין לי שאתה תראה אותו יושב פה וגם בא לפה עם שק שינה.

ינון אזולאי: צריך להעמיד את האדם הזה במקומו, לא יכול להיות שיענקי הזה יעשה מה שהוא רוצה ויזלזל בוועדת הכספים ובכנסת.

ינון אזולאי: הגיע הזמן שנחבור ביחד על מנת לקצץ להם את הכנפיים.

ינון אזולאי: תראה אותם באים לפה, היית רואה את שיא החולשה שלהם בוועדה זו, להראות להם שאנחנו מושלים ולא שהם ימשלו בנו, תודה.

אלכס קושניר: בנושא הזה אני רוצה לומר שגם אמש וגם היום דיברתי עם מנהל רמ"י.

אלכס קושניר: הוא הבטיח שהוא יבוא לפגישה ויעשה מצגת כמו שצריך על מנת שנתקדם.

ינון אזולאי: של ארבעה עמודים?

אלכס קושניר: מה שהיה אתמול היה גם, היה גם חלק של אי-הבנה, לכן אני מבקש לתת לו בכל זאת קרדיט - - -

ינון אזולאי: תן לו שהוא ירד מהעץ, לא אתה, הוא לא היה בסדר.

אלכס קושניר: ינון, תקשיב, אנחנו לא רוצים להתנגח באף אחד באופן אישי.

אלכס קושניר: בסך הכול הייתה אתמול תקלה, המצגת של ארבעה עמודים לא מתקבלת בוועדת הכספים.

אלכס קושניר: ניתן לבן אדם הזדמנות להציג את הדברים כמו שצריך.

נירה שפק: אלכס, רק שיידע שהוא גמר את ימי החסד.

נירה שפק: אין לו ימי חסד מעכשיו.

נירה שפק: אני לא צוחקת, אני עברתי על כל הפעמים אחורה - - -

ינון אזולאי: מה תעשי אם לא? פרט, נמק והסבר.

נירה שפק: אני רוצה לציין את מנכ"ל הביטוח הלאומי שמגיע לכאן באופן אישי וזה עניין של תרבות.

נירה שפק: אני אחבר אותך לסיסמא של יש עתיד: "באנו לשנות".

ינון אזולאי: באנו לשסות.

נירה שפק: לא, בסדר - - -

אלכס קושניר: חברים, הוויכוחים הפוליטיים זה שם בחדר.

אלכס קושניר: אני מעדיף שהפוליטיקה תהיה קטנה והמהות תהיה גדולה.

ינון אזולאי: הלוואי.

נירה שפק: אנחנו נסתדר.

ינון אזולאי: - - - כנפיים - - - עובדים אחרת.

אלכס קושניר: חבר הכנסת כסיף, בבקשה.

עופר כסיף: בוקר טוב, בעניין של הצעות לסדר אני רוצה להעלות את הנושא של מורי הדרך בפרט ואת נושא התיירות הנכנסת בכלל.

עופר כסיף: הענף הזה נמצא בבעיה רצינית מאוד.

עופר כסיף: מצד אחד התיירות הנכנסת לא חזרה עדיין למה שהיה קודם ויש כמובן גם עכשיו, לאור הווריאנט החדש, סכנה של החמרה.

עופר כסיף: מי שמשלם את המחיר, תרתי-משמע, זה כל האנשים שעוסקים בתיירות נכנסת, בראש ובראשונה מורי הדרך שמוצאים את עצמם בפני שוקת שבורה.

עופר כסיף: אני מבקש להעלות לסדר היום את הנושא של מורי הדרך ולדון בכך בהקדם האפשרי כדי לתת להם מענה הולם.

אלכס קושניר: רק אזכיר, עופר, שבפעם הקודמת הגענו להגדלת תקציב עבור מורי הדרך וביקשתי ממשרד התיירות לקיים פגישה עם הארגון שלהם.

אלכס קושניר: אני הולך לוודא מה קרה עם זה, אם הייתה פגישה או לא ואם יש התקדמות.

אלכס קושניר: ולדימיר בליאק בזום, ממובילי הפתרון עבור נשים בהיריון.

ינון אזולאי: איך אתה מפרגן רק לאופוזיציה?

ינון אזולאי: שכחת מה עשינו בחדר אותו יום כשבאנו ונלחמנו איתך בשביל הנשים - - - מתווה - - - את זוכר.

ינון אזולאי: אין לי בעיה, העיקר שהגענו לפתרון הזה כי זה מה שחשוב.

אלכס קושניר: עשינו מקצה שיפורים והגענו.

ינון אזולאי: אני אומר, כל הכבוד, אנחנו מפרגנים על זה.

נעמה לזימי: ינון, אפרת רייטן עשתה לילות כימים - - - אתה - - -

ינון אזולאי: אני - - - אני פרגנתי - - -

אלכס קושניר: פרגנו גם לאפרת.

ינון אזולאי: בוודאי.

אלכס קושניר: חבר הכנסת בליאק לא בזום.

אלכס קושניר: בפעם הקודמת שדנו בחוק עצמו, בעקבות שיתוף פעולה עם ינון ואופיר הצלחנו להגיע אז להגדלה הראשונית.

אלכס קושניר: עכשיו ביצענו הגדלה נוספת ומקדמה.

מאיר שפיגלר: צריכים להיות הגונים ולומר שהן לא היו זכאיות אפילו לדמי אבטלה.

מאיר שפיגלר: נתנו דמי אבטלה ולאחר מכן נאבקנו שדמי האבטלה יהיו בגובה דמי הלידה ובצדק.

מאיר שפיגלר: כרגע - - -

אלכס קושניר: בגובה השכר.

מאיר שפיגלר: בוודאי, שכר.

מאיר שפיגלר: כעת זו התוספת שעליה אתם בירכתם.

נעה בן שבת: אתם מדברים על משהו שלא היה בהצעת החוק הקודמת.

מאיר שפיגלר: נכון, זה לא היה, זה לא נמצא בהצעת החוק המקורית.

ינון אזולאי: בהסתייגויות שלי - - - אז אני שמח - - - יש לך פחות הסתייגות, אל תדאג.

אלכס קושניר: אם כך, אני רוצה לדון בחוק עצמו.

אלכס קושניר: איציק דניאל מאגף התקציבים, בבקשה.

מאיר שפיגלר: כבוד היושב-ראש, אני יכול להקדים ולומר משהו?

מאיר שפיגלר: אני צריך לעזוב אחר כך.

אלכס קושניר: כן.

מאיר שפיגלר: אנחנו נבצע את מה שעומד על הפרק מבחינת גריעת יום ממי שבכל זאת יידרש לבידוד והוא לא יתחסן, ובלבד שאת הנתון הזה אנחנו נקבל ממאגר המידע של משרד הבריאות.

מאיר שפיגלר: הם ידווחו, מכיוון שהנתונים אודות המחוסנים נמצאים במשרד הבריאות.

מאיר שפיגלר: גם במצב הנוכחי אנחנו מקבלים את הקובץ.

מאיר שפיגלר: ממשרד הבריאות לגבי מי שנדרש לעבור למצב של בידוד.

מאיר שפיגלר: אנחנו מבקשים מהם לקבל במסגרת הדיווחים שלהם את המידע מי נדרש לצאת לבידוד ולא התחסן.

אלכס קושניר: איך פותרים את זה מבחינת - - -

מאיר שפיגלר: הם ישדרו לנו, זה קל, הם ישדרו לנו בתוך הקובץ לגבי מי שיצא לבידוד ולא היה מחוסן, עוד יום גריעה אחד, ואנחנו נבצע את זה תוך פרק זמן קצר מאוד.

נעה בן שבת: מה זה יום גריעה נוסף, אנחנו לא - - -

מאיר שפיגלר: מה שעומד על הפרק כרגע - - -

אסתי ורהפטיג: אני ממשרד הבריאות וזו פעם ראשונה שאני שומעת את הדבר הזה.

אלכס קושניר: בסדר, לא נתתי לך זכות דיבור.

מאיר שפיגלר: יש דיונים ואנחנו רוצים לראות איך לבצע את זה כמה שיותר מהר.

מאיר שפיגלר: לנו אין את הנתונים לגבי מי התחסן.

מאיר שפיגלר: אנחנו מקבלים קבצים ממשרד הבריאות, כך גם לגבי המצב הנוכחי שעוד לפני השינוי שעומד על הפרק.

מאיר שפיגלר: אנחנו מקבלים נתונים לגבי מי נמצא בבידוד ממשרד הבריאות ואנחנו מבצעים את המוטל עלינו לגבי הפיצוי.

מאיר שפיגלר: אנחנו מבקשים שמי שנדרש להיות בבידוד ולא התחסן – המידע הזה נמצא במאגר המידע של משרד הבריאות – אנחנו מבקשים שמשרד הבריאות ישדר לנו לגביו עוד יום אחד שאנחנו צריכים לפצות בעבורו, זה הכול.

נעה בן שבת: מאיפה אתה מביא את היום הנוסף?

מאיר שפיגלר: זה מה - - - קרן.

אלכס קושניר: מאיר פה - - -

מאיר שפיגלר: זה מה שעומד כרגע על הפרק.

נעה בן שבת: - - - על הפרק, - - - נוגע לסעיפים שיש היום.

אלכס קושניר: זה אחד הסעיפים שמופיע פה בחוק, כרגע הוא מנוסח מעט אחרת.

אלכס קושניר: הייתה בעיה תפעולית לביטוח הלאומי לבצע את מה שכתוב פה, אגף התקציבים יחד עם הביטוח הלאומי ניסה להגיע לפתרון זהה מבחינה כספית אבל יותר פשוט תפעולית.

אלכס קושניר: זה הפתרון, וכשנגיע לסעיף הספציפי הזה אנחנו נדון בו בהרחבה.

אלכס קושניר: מנכ"ל הביטוח הלאומי צריך לעזוב עכשיו אז נתנו לו את האפשרות לומר את זה.

אלכס קושניר: אני מדייק?

מאיר שפיגלר: מאוד.

נעה בן שבת: אנחנו - - -

אלכס קושניר: לא נקיים את הדיון הזה עכשיו, תזכרו את האמירה הזאת.

מאיר שפיגלר: אדוני היושב-ראש, בהנחה ובתקווה שאלו יהיו פני הדברים – הביטוח הלאומי יבצע זאת.

אלכס קושניר: תודה רבה.

איציק דניאל: בסדר גמור, אז ברשותכם - - -

נעה בן שבת: אני רק רוצה לציין שבנוסח המוצע כרגע יש פתרון לשאלה אם הוא מחוסן או לא מחוסן, ההורה מציג את העניין הזה למעסיקו, הוא מציג למעסיק את האישור - - -

מאיר שפיגלר: אבל זה לא עובד ככה.

איציק דניאל: מאיר, חבל, כשנגיע לזה - - -

אלכס קושניר: מאיר, אנחנו מתחילים מאמצע החוק ואני לא אוהב את זה, זה לא צריך להיות כך.

מאיר שפיגלר: בסדר גמור.

אלכס קושניר: נגיע לזה על פי הסדר ונדבר על זה בהרחבה.

מאיר שפיגלר: תודה רבה.

אלכס קושניר: איציק דניאל, בבקשה.

איציק דניאל: תודה, בוקר טוב, נציג בקצרה את הצעת החוק ונענה על שאלות במידה ותהיינה.

איציק דניאל: הצעת החוק שלפני

איציק דניאל: כם מתקנת את חוק התוכנית הכלכלית שיוצר מנגנון של שיפוי לעובד בגין ימי בידוד שביצע עבורו או עבור ילדו, מדובר בחלוקה בין המעסיק לבין המדינה בתשלום ימי הבידוד לעובד.

איציק דניאל: אחזור בקצרה על ההסדר המקורי: עובד שנכנס לבידוד צריך להירשם באתר משרד הבריאות, לאחר מכן הוא צריך לתת את הטופס שהוא מקבל ממשרד הבריאות למעסיק.

איציק דניאל: הטופס הזה מעדכן את אורך תקופת הבידוד שבה שהה העובד.

איציק דניאל: המעסיק משלם לעובד את אותם הימים, התשלום שנקבע בוועדת העבודה והרווחה הוא שלא מקבלים תשלום עבור היום הראשון, בדומה לחוק ימי מחלה, מהיום השני והלאה העובד מקבל מאה אחוז.

איציק דניאל: זה מה שנקרא "תשלום ימי בידוד".

איציק דניאל: המדינה והמעסיק מתחלקים: אם העסק מונה מעל 20 עובדים אז המעסיק משלם 50% והמדינה משלמת 50%, אם העסק מונה מתחת ל-20 עובדים אז המדינה משלמת 75% והמעסיק משלם 25%.

איציק דניאל: עוד דבר שנקבע הוא שהיום השני שהעובד מקבל אינו על חשבון המדינה, זה ההסדר שנקבע בזמנו.

איציק דניאל: במקביל לכך יורדים לעובד ארבעה ימי מחלה בלי קשר למשך הבידוד, גם אם הבידוד נמשך מעל ארבעה ימים מופחתים לעובד ארבעה ימי מחלה.

נעמה לזימי: אבל למה זה לא מותאם לפי הורדת ימי הבידוד?

נעמה לזימי: בעצם היו 14 ימי בידוד וסוכם ארבעה ימים.

נעמה לזימי: עכשיו זה קוצץ בחצי אז למה - - -

איציק דניאל: אולי אסיים קודם להציג ואז אשמע את השאלות בשמחה.

אופיר כץ: מדובר בשאלות חשובות, זה ירד לעשרה ימים ונשאר אותו דבר, עכשיו מורידים עוד?

איציק דניאל: אגיד מה התיקונים שנמצאים לפניכם ואז תוכלו להתייחס לשאלות שעולות.

איציק דניאל: בראש ובראשונה, החוק המקורי פג ב-6 ביולי 2021.

איציק דניאל: אנחנו מאריכים את החוק עד לאוקטובר 2021 עם אפשרות לשר האוצר להאריך אותו בצו, זה תיקון מספר 1 שנמצא לפניכם.

איציק דניאל: תיקון שני: החוק המקורי לא התייחס למצב של חיסונים.

איציק דניאל: נוצר מצב שהורה שילדו עד גיל 16 נכנס לבידוד וההורה מחוסן וצריך להישאר בבית, החוק לא נתן לו מענה.

איציק דניאל: אנחנו באים לתקן את זה ולתת להורים המחוסנים מענה גם בגין ילדם המבודד.

איציק דניאל: אנחנו נשלם זאת רטרואקטיבית החל מפברואר האחרון שזה החודש הראשון שבו החלו המחוסנים הראשונים להיכנס - - -

נעה בן שבת: אתם עושים את זה רטרואקטיבית מינואר על פי הנוסח.

איציק דניאל: מינואר, אוקיי.

איציק דניאל: אז זה התיקון השני שאנחנו עושים.

איציק דניאל: דבר נוסף שאנחנו מאפשרים פה, בחוק המקורי קבענו שניתן למעסיק 60 ימים מסיום החודש לצורך הגשת בקשה.

איציק דניאל: אנחנו מאריכים תקופה זו ל-90 ימים.

איציק דניאל: אנחנו יודעים על קשיים שחוו המעסיקים בהגשת הבקשות, ההארכה האמורה תאפשר להם פרק זמן משמעותי יותר.

איציק דניאל: בנוסף לזה, ולתיקון הזה התייחסו חברי הכנסת, אנחנו רוצים לתת תמריץ לאנשים שנכנסים לבידוד ללכת להיבדק ולא לחכות את כל תקופת הבידוד בבית.

איציק דניאל: אנחנו ניתן מענה, כמו שנקבע בצו בריאות העם, משך הזמן המינימלי שאדם הולך לעשות בדיקות הוא משך הזמן שהמעסיק יחויב לשלם, ובאותה מידה הוא משך הזמן עבורו המדינה תשפה את המעסיק.

איציק דניאל: אנחנו רוצים לעודד אנשים לעשות את הבדיקות, זה שנקבע בחוק 14 ימים זה בסדר, אבל אם יש אפשרות לקצר את משך זמן הבידוד על ידי בדיקות – לך לעשות זאת, ושם יינתן המענה.

איציק דניאל: תיקונים נוספים שאנחנו עושים פה: הגבלת עלויות מעסיק.

איציק דניאל: בחוק המקורי לא הייתה מגבלה לעלויות שמעסיק יכול לדרוש מהמדינה.

איציק דניאל: על פי קריטריונים שיש לנו ברשות המסים אנחנו באים להגביל את עלויות המעסיק ל-25%, זה תיקון נוסף שנכנס.

איציק דניאל: דבר אחרון: יום עבודה ראשון כיום עבודה מלא, גם כן תיקון באופן החישוב של ימי הבידוד כדי להגדיר את היום הראשון שכולו על העובד כיום מלא ולא יום חלקי כפי שהיה בעבר.

איציק דניאל: זהו, אם רוצים לשאול שאלות אשמח לענות.

איציק דניאל: אני מניח שנוכל גם לעבור על הדברים על פי סדר ההקראה ולדון בפרטים.

אלכס קושניר: לפני ההקראה אתן לחברי הכנסת להתייחס לדברים.

אלכס קושניר: היועצת המשפטית תחילה, בבקשה.

נעה בן שבת: מר שפיגלר אמר קודם שיש לכם סיכום לגבי מתווה אחר שמוריד יום אחד.

נעה בן שבת: אתה מכיר כזה דבר?

איציק דניאל: בהסדר הנוכחי אדם שלא חוסן ונכנס לבידוד בגין עצמו ולא בגין ילדו, השיפוי שאותו עובד יקבל יהיה בגובה של 75%.

איציק דניאל: צריך להגיד לעובד שלא מחוסן: אתה מטיל עלויות נוספות על המעסיק שלך בזה שאתה נעדר, יכולת לצמצם את הבידוד הזה על ידי התחסנות, החלטת שלא להתחסן, אתה תקבל מענה נמוך יותר לעומת העובד שמתחסן.

איציק דניאל: זה נקבע ומופיע בתזכיר שלפניכם.

איציק דניאל: ביטוח לאומי העלו קשיים תפעוליים ואנחנו שוקלים לעשות המרה ולהפחית יום אחד, זה די שווה ערך בהינתן שהבידוד הממוצע הוא כחמישה ימים.

איציק דניאל: אנחנו צריכים לבדוק את זה מול משרד הבריאות ועם גורמי הממשלה השונים.

איציק דניאל: מדובר בנושא שעלה היום מצד הביטוח הלאומי ואנחנו רוצים לבדוק אותו.

איציק דניאל: כרגע אנחנו מבקשים להיצמד לחוק כבקשת יושב-ראש הוועדה.

איציק דניאל: כשנגיע לנושא של 75% לעובד שלא חוסן אז נבחן אותו וניתן מענה.

אלכס קושניר: רק לדייק: מדובר באנשים שלא חוסנו שלא מסיבות רפואיות.

איציק דניאל: נכון.

אלכס קושניר: זה חשוב.

איציק דניאל: נכון.

אלכס קושניר: יש אנשים שפשוט לא יכולים להתחסן והם לא צריכים להיפגע.

אלכס קושניר: עופר כסיף, בבקשה.

עופר כסיף: אני רוצה להביע שתי הסתייגויות לפני שאנחנו עוברים לתוך הסעיפים השונים.

עופר כסיף: מלכתחילה, גם בחוק המקורי, התנגדנו לזה שיושת מחיר על המעסיקים וטענו שהמחיר המלא או רובו ככולו צריך להיות על המדינה, אנחנו עדים לכך גם במקרה שלפנינו.

עופר כסיף: הדבר השני שכרגע הוזכר על ידי איציק דניאל: נוצר פה מנגנון של הפרד ומשול בין סוגים שונים של עובדים.

עופר כסיף: אם אנחנו מסתכלים על הגדרות יש מה שנקרא "עובד השוהה בבידוד", "עובד שהוא הורה מלווה", "הורה בבידוד מזכה".

עופר כסיף: יש פה הפרדה שאנחנו לא מקבלים אותה משום שיש פה טעם לפגם של הפרד ומשלו בין סוגים שונים של עובדים.

עופר כסיף: הדבר המרכזי ביותר הוא עצם זה שמשתמשים בסנקציה כלכלית כדי לכפות חיסונים.

עופר כסיף: איני אומר שאנחנו מתנגדי חיסונים, שיהיה ברור, אנחנו בשום אופן לא.

עופר כסיף: יש לנו ביקורת על סרבני חיסונים ובעיקר ביקורת על אלו שגורמים לסרבנות, לא ניכנס לזה עכשיו.

עופר כסיף: מדובר בשיח שלם של תיאוריות קונספירציה וכן הלאה שאנחנו שוללים.

עופר כסיף: אנחנו לא מוכנים לקבל סנקציה כלכלית גם על סרבני חיסונים.

עופר כסיף: זה לא נכון מבחינה ערכית וזה גם מהווה Counterproductive.

עופר כסיף: לשיטתנו, הטלת סנקציה כלכלית על מי שלא מוכן להתחסן על ידי כך שהמעסיק שלו ייפגע בשיפוי, שהוא עצמו ייפגע – ואני מחריג את אלו שאינם יכולים להתחסן מסיבות בריאותיות, כדברי היושב-ראש – אני מדבר על אלו שיכולים ולא רוצים ושיש לי ביקורת עליהם.

עופר כסיף: ברם, על אף הביקורת, לא ייתכן להטיל סנקציה כלכלית באופן ישיר על העובד או באופן עקיף על ידי פגיעה בשיפויו של המעביד, כל זאת על מנת לכפות חיסונים.

עופר כסיף: מעבר לזה שזה לא נכון ערכית, אני אומר שזה גם Counterproductive.

עופר כסיף: זה לא יעודד התחסנות אלא להיפך, זה רק יהווה דלק לעוד תיאוריות קונספירציה, זה דבר אחד.

עופר כסיף: בנוסף, זה יעודד הסתרה ורמייה, התחמקות מבדיקות, הימנעות מדיווח על מפגש עם מאומתים ועוד.

עופר כסיף: מעבר לזה שזה פסול ערכית, מעבר לזה שזה הפרד ומשול בין עובדים – ולפיכך גם מחליש אותם אל מול המעביד – זה גם יפגע בסופו של דבר באינטרס הציבורי של התחסנות.

עופר כסיף: בשל כל זאת, אני מבקש שהנושא של הפרדה בין עובד בבידוד מזכה לבין עובד השוהה בבידוד, שכל ההפרדה הזאת לא תהיה, תודה.

אלכס קושניר: אני מסכים איתך שהנושא מורכב.

אלכס קושניר: בעולם שאנחנו חיים בו היום, זו דעתי, אדם מחוסן שבא במגע עם מאומת לא מחויב בבידוד ומי שלא מחוסן ובא במגע עם מאומת הוא חייב בבידוד.

אלכס קושניר: מעבר לזה שהוא מסכן את עצמו ומעבר לנושא הבריאותי שאליו אני לא רוצה להיכנס הוא מטיל פה עלויות נוספות גם על המעסיק שאמור להשתתף בתשלומי הבידוד שלו.

עופר כסיף: התייחסתי לזה.

אלכס קושניר: וגם על המשק.

אלכס קושניר: אני חושב שאפשר לעשות הפרדה בדיוק בגלל הסיבות האלה.

אלכס קושניר: לא מדובר באלו שמנועים מלהתחסן.

עופר כסיף: אני אמרתי, במענה למה שענית, הסקציה הכלכלית היא לא הדרך.

עופר כסיף: אף אחד פה, אני מקווה ומאמין שבזה כולנו מסכימים, שראוי להתחסן ושצריך להתחסן.

עופר כסיף: אני מניח שאני אדבר בשם כולם אם אני אקרא להתחסן ולא להאמין לתאוריות קונספירציה.

עופר כסיף: יחד עם זאת, בשורה התחתונה, סנקציה כלכלית מהסוג שמופיע פה לא תיתן מענה ולא הולמת.

אלכס קושניר: אפשר להציג זאת הפוך: מי שכן מתחסן מקבל הטבה.

אלכס קושניר: אופיר כץ, בבקשה.

אופיר כץ: לגבי תחילת החוק, לגבי כל הסעיפים זה מה-1 בינואר?

אופיר כץ: כתוב פה שהחוק יחול מיום פרסומו.

אלכס קושניר: איציק, איציק, יש פה שאלה של חבר הכנסת כץ.

אופיר כץ: כל הסעיפים שבחוק, זה לא רטרואקטיבי גם?

איציק דניאל: אני אומר שההסדר של לתת שיפוי להורים בגין הילדים שלהם, ההורים המחוסנים, הוא רטרואקטיבית.

איציק דניאל: אנחנו נכניס אותו מלכתחילה.

איציק דניאל: כל שאר ההסדרים האחרים שאנחנו עושים הם מכאן והלאה, אנחנו לא יכולים להחיל לגבי הלא מחוסנים.

איציק דניאל: אני לא אקח למי שלא חוסן ונכנס לבידוד עכשיו את ההפחתה של ה-25 אלא מיום חקיקת החוק מכאן והלאה.

ינון אזולאי: לגבי נשים בהיריון – זה מעכשיו?

איציק דניאל: לגבי נשים בהיריון, יושב-ראש הוועדה אמר את ההסדר, אנחנו נחוקק את זה יחד עם הלשכה המשפטית.

איציק דניאל: אנחנו מדברים על אוכלוסייה שזכאית לפי החוק המקורי, מה שתיקנתם לפני שלושה שבועות, אותה קבוצה שנתתם להם דמי לידה בחצי שנה הקרובה עד סוף שנת 2021, להם תהיה ההטבה.

ינון אזולאי: זאת אומרת שזו אותה הקבוצה.

ינון אזולאי: השאלה אם זה פוטר את כל הנשים בהיריון או רק אלה - - -

נעה בן שבת: מי שכבר היום מקבלת דמי לידה, לפי מה שהוצע - - -.

אלכס קושניר: מי שהייתה זכאית לדמי לידה מכוח החוק שתיקנו כאן, היא זו שתקבל.

אלכס קושניר: אני מדייק?

איציק דניאל: - - -

אופיר כץ: מי שנכנס לבידוד לפני שאנחנו מחוקקים את החוק, לפני שבועיים, הוא זכאי או לא זכאי?

איציק דניאל: עד ה-6 ביולי הוא היה זכאי לפי החוק המקורי, מה-6 ביולי החוק המקורי פג, הוא לא בתוקף.

נעה בן שבת: אפשר גם להאריך אותו.

נעה בן שבת: מוצע כאן להאריך את התקופה.

איציק דניאל: נכון, אנחנו מציעים עכשיו שמה-6 ביולי החוק יימשך.

אלכס קושניר: לא, לא, זה מה-6 ביולי.

אופיר כץ: אבל ה-6 ביולי כבר עבר.

נעה בן שבת: נכון, אבל - - -

אלכס קושניר: זה טיפה רטרואקטיבית.

אופיר כץ: כרגע זה כתוב מרגע - - -

אופיר כץ: אני מבקש לדייק.

אופיר כץ: אני אורי כץ מהלשכה המשפטית באוצר.

אופיר כץ: נכון שהחוק המקורי פקע בתחילת יולי אבל אנחנו מאריכים אותו רטרואקטיבית עד למועד התחילה כאן.

אופיר כץ: מה שאיציק אמר על הזכאות הרטרואקטיבית זה שבאמת מיום שהתיקון לחוק הזה יעבור בכנסת, רק אז תחול ההפחתה של 75%.

אופיר כץ: עד יום זה יחול התשלום של 100% לעובד ששוהה בבידוד.

אופיר כץ: איפה כתוב שמאריכים את ה-6 ביולי?

אופיר כץ: כתוב בהגדרה של תקופת הוראת השעה בסוף הוראות המעבר.

נעה בן שבת: בנוסח המתוקן שלפניכם.

אלכס קושניר: חברת הכנסת לזימי, בבקשה.

נעמה לזימי: העירו את רוב ההערות, רק על הסיפור של ימי הבידוד שאינם מגולמים ביחס הדיפרנציאלי בין הימים.

נעמה לזימי: אם היו 14 ימים וירד לעשרה ימים, עדיין מושת על העובד, צריך להוריד ליומיים ומה קורה עם זה.

אלכס קושניר: חברת הכנסת נירה שפק, בבקשה.

נירה שפק: אתחיל בלהגיד כמה דברים טובים.

נירה שפק: אני חושבת שזה שמכינים את זה ל-1 בינואר זה חשוב.

נירה שפק: גם הנושא של הפחתה של יום על שני ההורים ביחד זה ולא הפרדה של כל אחד בנפרד זה גם מהלך שמבחינתי הוא מאוד רגיש וכל הכבוד על צורת חשיבה זו.

נירה שפק: אני רוצה לשאול, כל הנושא שזה מוכל במסגרת ימי המחלה הרגילים של ההורים הוא בעייתי ואני אשמח להתייחסות.

נירה שפק: לא מדובר על מחלה רגילה אלא על מגיפה, אני חושבת שנכון להגדיר הגדרות שתואמות למגיפה כי אנחנו נמצאים בווריאנט אחד על אחד על אחד ובסוף למשפחה יש כמה ילדים והילד חולה בעוד מחלות, ואנחנו מביאים אותם למצב שבעצם הסבירות גבוהה שהם ימצו את המכסה.

נירה שפק: אני רוצה לדעת מה המענה לדבר הזה.

אלכס קושניר: מה קורה באמת אם ממלאים את כל המכסה?

איציק דניאל: אתייחס גם לזה.

נירה שפק: לפי מה שכתוב זה עובר לשנה הבאה, הם נכנסים במינוס לשנה הבאה.

נעה בן שבת: כרגע אנחנו לא מדברים על ילד חולה.

נעה בן שבת: החוק הזה עוסק רק בילד שמבודד ואינו חולה.

נירה שפק: כתוב שזה ייחשב במכסת ימי המחלה, אני אשמח לתשובה.

איציק דניאל: אני עונה: ההסדר המקורי, ישבנו בוועדת העבודה שעות על גבי שעות, נוסד שם הסכם בין המעסיקים, נציגי העובדים ובין המדינה.

איציק דניאל: בהסדר שנקבע כל אחד נותן משהו ומקבל משהו.

איציק דניאל: המעסיקים נכנסו בשיפוי, העובד נתן את ימי המחלה והוא מקבל שיפוי מלא, המדינה נותנת את התשלום ואת החלק שלה.

איציק דניאל: מה שנקבע בזמנו לגבי עובד שנסתיימה מכסת ימי מחלתו זה שיבואו על חשבון ימי מחלה עתידיים.

איציק דניאל: בזמנו, בוועדת העבודה, הצענו כמה ורסיות למקרה שמסתיימים ימי המחלה.

איציק דניאל: זה מה שהוועדה החליטה לאמץ, את המודל הזה.

ינון אזולאי: ואם בן אדם נהיה חולה אז מה?

ינון אזולאי: כשהוא לא היה חולה - - - אבל כשהוא חולה בעתיד מה אתה קובע לו, אתה אומר לו שעדיף לו למות ולא להיות חולה.

איציק דניאל: ההסדר כולו מתייחס למקרה של בידוד.

איציק דניאל: מקרה של מחלה לא מוסדר בחוק.

איציק דניאל: יש חוק - - -

ינון אזולאי: אתה אומר שזה מוריד מימי המחלה לעתיד.

איציק דניאל: אני אומר שוב שזה ההסדר שנוסד בין המדינה, למעסיקים ולעובדים.

ינון אזולאי: אני מבין את ההסדר, אני שואל אותך שאלה, מפעם לפעם אנחנו מנסים להועיל בתיקונים שאנחנו עושים.

ינון אזולאי: אני שואל שאלה: כמו שאמרה נירה, מה שהיה עד עכשיו, בסדר, אני גם בעד לא להוריד את זה אבל לא חשוב, בסדר גמור, אתה אומר לו: מכאן ולהבא תשתדל לא להיות חולה כי אם תהיה חולה.

ינון אזולאי: יכול להיות שעדיף להיות חולה מאשר למות כי אם אתה מת אז נגמר ואתה לא מרגיש את העול עליך אבל אם אתה חולה אז גם תצטרך לעבוד וגם - - -

אלכס קושניר: ינון, אני לא יודע אם אתה צודק.

ינון אזולאי: ימי הבידוד, לא המחלה.

אלכס קושניר: להיות מת?

ינון אזולאי: "מקזזים לו להבא"?

ינון אזולאי: מה זה אומר?

ינון אזולאי: שיורדים לו ימי מחלה.

נירה שפק: אני רוצה להגיד שההחלטה הזאת התקבלה במצב שכולנו ידענו שיש חיסונים ויש מחלימים וזה היה לפני וריאנט מסוים.

אלכס קושניר: זה היה הרבה לפני.

נעה בן שבת: זה היה לפני שהיו חיסונים.

נירה שפק: התפיסה הייתה שזה מה שהולך להיות.

נירה שפק: אף אחד לא ידע שגם אחרי שנהיה מחוסנים יהיו וריאנטים.

נירה שפק: המציאות היום היא שזה הופך להיות חיים בצל המחלה ובצל הבידודים וכל הדברים האלה.

נירה שפק: אני אומרת שאולי זה ישנה את מה שסוכם אז.

נירה שפק: אני מניחה זאת כשאלה.

נירה שפק: הדבר השני שאני אומרת הוא שיש עוד מחלות וימי מחלה, אני רואה מה קורה היום כשהילד צריך להיות בבידוד, מה אומר לה המעסיק: תקשיבי, לא לקחתי את זה בחשבון, אני לוקח אישה וביננו זה לא מתחלק חצי - חצי, בעיקר האימהות כי הן המפרנסות הפחות משמעותיות היום, גם את זה אומרים המחקרים, אז היא זאת שיוצאת ואז הוא אומר:

נירה שפק: אולי טעיתי כשלקחתי אישה עם ילדים קטנים או עם ילדים עד גיל 12, או נדבקים או כאלה שאי-אפשר להשאיר אותם לבד.

נירה שפק: אולי שווה לשקול שלא להעביר לשנה שאחרי.

נירה שפק: המדינה בעידן של מגפה, צריכה להגן על העובדים ועל האזרחים ולא תהיה העברה לשנה שאחרי.

אופיר כץ: יש פה פתרון לשתי הבעיות, גם מה שהעלו וגם מה שחברת הכנסת לזימי ואנוכי העלנו.

אופיר כץ: מנצלים יותר מדי את ימי החופש, אז בואו נוריד את מה שלוקחים לעובדים, הם משאירים את זה כל הזמן על המקסימום, מה שקבענו בסבב הראשון, כשמורידים את ימי הבידוד.

אופיר כץ: אחרי חיסון שני זה יכול להיות פחות, אז למה לעובד לוקחים את המקסימום?

אופיר כץ: אם נוריד את ימי המחלה שמתכננים לקחת.

איציק דניאל: הפגיעה פה היא פגיעה במעסיקים.

איציק דניאל: ההורדה, המעסיק משלם את החלק שלו בעניין הזה לעובד והוא מקבל בתמורה את ימי המחלה.

איציק דניאל: הפגיעה הזאת שאתם מדברים עליה, להוריד את ימי המחלה, זו פגיעה במעסיק ובתמורה שלו על פי ההסדר שהיה.

נירה שפק: אז תחשבו על פתרון.

אופיר כץ: איפה המדינה בהסדר?

עופר כסיף: זה מה שאמרתי קודם, אופיר, המדינה צריכה להיות הגוף המרכזי פה.

ינון אזולאי: המדינה לוקחת דמי תיווך.

נירה שפק: יש כאן שני דברים, אחד - - -

אלכס קושניר: המדינה משתתפת בהרבה מאוד כסף.

אופיר כץ: אבל הם - - - של העובד - - - למה?

עופר כסיף: השאלה בכמה היא משתתפת.

איציק דניאל: אני מזכיר לכולם שהחלק של המדינה הוא החלק הגדול.

איציק דניאל: אני מזכיר שוב שלגבי עסקים קטנים - - -

אופיר כץ: - - - עשינו אז, בזמנו, אני זוכר את החלוקה - - - עשינו שליש/ שליש/ שליש.

אופיר כץ: היום זה לא ככה.

איציק דניאל: גם בעבר זה לא היה ככה.

איציק דניאל: אני רגע אגיד מה התמורה שהמדינה משלמת: עבור היום הראשון המעסיק לא מקבל תשלום, לא מהמדינה ולא מהמעסיק.

איציק דניאל: היום השני שהעובד מקבל תשלום כולו על המדינה.

נירה שפק: שכחת לומר שביום הראשון גם העובד לא מקבל.

איציק דניאל: אמרתי.

נירה שפק: אמרת: "המדינה והמעסיק".

איציק דניאל: סליחה, העובד לא מקבל כלום ביום הראשון.

אופיר כץ: ויורד לו יום מחלה.

איציק דניאל: יורד לו יום מחלה.

איציק דניאל: היום השני כולו על המדינה, המדינה משלמת 100%.

איציק דניאל: היום השלישי והלאה מתחלק: עסק גדול, מעל 20 עובדים – 50/50.

איציק דניאל: עסק קטן, מתחת ל-20 עובדים – 75% מדינה ו-25% מעסיק, זה ההסדר.

קריאה: הוא לא משביע רצון.

עופר כסיף: בתנאים הקיימים ההסדר לא משביע רצון.

ינון אזולאי: אתה אומר מדינה ו-25% מעסיק מעל 20 עובדים.

איציק דניאל: העובד מקבל 100%.

ינון אזולאי: אבל הוא משלם את ימי החופשה שלו?

נירה שפק: הוא משלם בימי מחלה.

ינון אזולאי: המשחק מילים הזה הוא הונאה.

ינון אזולאי: איציק, זה הונאה מה שאתה עושה לנו.

ינון אזולאי: 75% אתה אומר, המדינה.

ינון אזולאי: 25% המעסיק, והעובד לא?

ינון אזולאי: העובד משלם בכך שהוא נותן את ימי המחלה שלו.

איציק דניאל: העובד משלם את ימי המחלה - - -

ינון אזולאי: אז הוא משלם.

אלכס קושניר: כן, ינון - - -

איציק דניאל: אתם קובלים פה על הסדר שהוועדה קבעה, ועדת העבודה והרווחה הצביעה על ההסדר הזה.

איציק דניאל: אנחנו לא עושים שינוי בהסדר.

קריאות: - - -

אופיר כץ: זה לא נכון מה שאתה אומר כי זה היה על 14 ימים.

אופיר כץ: עכשיו אתה מדבר על פחות מחצי.

איציק דניאל: את ההערה לגבי - - - נבדוק את ההערה לגבי קיצור הימים.

אופיר כץ: הוועדה קבעה הסדר של 14 ימים.

אופיר כץ: עכשיו אנחנו יורדים לפחות מחצי ולא יכול להיות שנשאיר את זה ארבעה ימים.

אלכס קושניר: אז נתכנס לדיון ונפתור את זה.

נירה שפק: אני לא מתכוונת לפתוח.

נירה שפק: אני רוצה שנבוא רגע ונדבר על המכסה שיורד לעובד ולהבין את המציאות הקיימת שאם יש לנו בממוצע 2.3 למשפחה אז עלינו לזכור שלכל אחד מהם יש את המחלות הרלוונטיות בגיל הרלוונטי ואת זה שצריך להישאר רגע בבית.

נירה שפק: כשילד משלשל אז על פי חוק אסור להכניס אותו לגן רק שלושה ימים לאחר מכן וההורים נשארים איתו ואנחנו צריכים לחיות את המציאות הזאת.

נירה שפק: הגיע למכסה?

נירה שפק: בואו לא נעשה לו העברה תקציבית לשנה שאחרי.

נירה שפק: דבר שני, לאפשר משהו בגדר הסביר.

אלכס קושניר: יש עוד הערה?

נירה שפק: כן.

נירה שפק: הנושא השני שאני רוצה לקבל עליו הבהרה זה הנושא של השיפוי בגין יציאה לחו"ל.

נירה שפק: כתוב בצורה ברורה שאם המעביד שולח אותו אז המעביד משלם על זה כולל הימים שהוא נשאר אחרי, זה חלק מהעסקה של הנסיעה לחו"ל.

נירה שפק: אני שואלת לגבי דברים שאינם בהוראת המעביד.

נירה שפק: יש כמה דברים שלא ברורים לי, אני כן ברור לי שאם המדינה היא אדומה ויש הוראה לא לצאת אליה, אם יצאתי אליה אני צריכה לקחת את זה כחלק מהחופשה שלי בחישוב, זה סביר.

נירה שפק: השאלה היא לגבי הרציונל שלא ממש ברור לי, ועוד שאלה: אם יצאתי לבית מלון בתקופה שהתבקשתי לא לצאת, למה זה שונה?

נירה שפק: אם הנסיעה שלי אושרה בוועדת חריגים, מה ההתייחסות לגבי זה?

נירה שפק: אם המדינה אישרה את נסיעתי בוועדת החריגים, איפה זה - - - בדבר הזה?

נירה שפק: אם יצאתי למדינה - - -

נעה בן שבת: מדובר בשאלות של מדיניות, לא בשאלות למשפטנים.

איציק דניאל: אני אתייחס אחר כך.

נירה שפק: אני אומרת מבחינת ההשוואה, יבוא מחר מישהו ויגיד: אל מול התקדים הזה מה זה שונה.

נירה שפק: עוד הערה זה, נסעתי למדינה שלא היה עליה איסור הגבלות ותוך כדי הנסיעה שלי לשם נקבעו הגבלות.

אופיר כץ: לאיזו מטרה נסעת?

ינון אזולאי: היא אומרת:

ינון אזולאי: נסעתי לחופש למדינה ירוקה - - -

אופיר כץ: לחופש המדינה לא צריכה לשלם, עם כל הכבוד.

נירה שפק: אתה אומר שהיסוד הסביר, זה גם תשובה, אבל לא תמיד נוסעים לחופש.

אופיר כץ: ולכן שאלתי מה מטרת הנסיעה, אם מישהו נסע לטיפול פרטי בחו"ל אז כן צריך להתחשב בו - --

נירה שפק: אתן לדוגמה את אחי שנסע לחו"ל כדי לטפל בדודה שלי שהיא אישה ערירית בארצות הברית.

ינון אזולאי: אבל כאן המדובר במקרה הומניטרי.

אופיר כץ: בכל מקרה חשוב להגדיר מה מטרת הנסיעה.

נירה שפק: אבל אין גבול לדוגמאות האלה - - -

ינון אזולאי: אמרת דבר שהוא נכון, אמרת - - - וועדת החריגים אישרה, זה צריך להיות - - -

נירה שפק: אז אלו הנקודות, נכנסתי לעיר אדומה, אסור להיכנס לעיר אדומה ויש אינדיקציה של עיר אדומה, מה זה אומר?

נירה שפק: זה שעברתי את הגבול דרך נתב"ג, מה זה שונה מדברים אחרים?

ינון אזולאי: לגבי עיר אדומה, ראש הממשלה בנט אמר שהוא חושב – לפני שהוא היה ראש ממשלה – שמי שיוצא מעיר אדומה יצטרך לקבל עונש של מאסר.

ינון אזולאי: אז ככה לא תהיה לנו בעיה כי הוא לא ילך לעבודה והוא יהיה במאסר.

נירה שפק: אני שואלת ברצינות.

ינון אזולאי: אני עונה ברצינות, זה מה שהוא אמר, את קראת את הספר שלו?

ינון אזולאי: תקראו את הספר, מה, הוא לא היה רציני?

ינון אזולאי: את עכשיו מזלזלת בראש הממשלה.

איציק דניאל: - - - להסדר המקור.

איציק דניאל: הסוגיות הללו עלו בעבר בוועדה ודנו בהן, מקרים שאדם בעצמו יוצר סיכון וחלה עליו חובת בידוד.

איציק דניאל: יש פה המון משתנים שיכולים להשפיע על מחויבות להיכנס לבידוד.

איציק דניאל: במסגרת הדיונים בוועדה לא הצלחנו לקבוע בהיבט המהותי, יש פה קביעות רכות ולא יכולנו לקבוע בהיבט המהותי ובהיבט התפעולי את הסוגיות האלה.

איציק דניאל: אני יכול להגיד לכם שבזמנו גם דיברנו פה, בוועדה, מה קורה על אדם שהפר בידוד.

איציק דניאל: בסוף זה ההסדר שנקבע.

איציק דניאל: אנחנו בעצמנו לא רוצים לפתוח את ההסדר הזה.

איציק דניאל: אנחנו לוקחים את זה כמה שאישרה ועדת העבודה והרווחה ואושר במליאת הכנסת ומתלבשים עליו כעוגן קיים.

איציק דניאל: אנחנו לא רוצים לפתוח אותו בנקודה זו.

איציק דניאל: כפי שחבר הכנסת כץ אמר, מי שטס לחו"ל שלא לצורך העבודה, הוא אמור לשאת בעצמו בעלויות הבידוד ולא המדינה או המעסיק.

איציק דניאל: מעבר לעלות הזו - - - נעדר עכשיו מהעבודה למשך עשרה ימים, הוא באמת - - -לשלם לעובד הזה עבור הימים הללו.

איציק דניאל: אז אותו אדם שטס לחו"ל מקבל על עצמו את העלויות במסגרת הטיסה וכשהוא יחזור הוא ייסע בימים הללו על חשבונו ולכן זו ההחלטה שניתנה.

איציק דניאל: החרגנו ואמרנו שאם העובד טס בשליחות מעסיקו לחו"ל אז כשהוא יחזור המנגנון הזה יחול עליו והמדינה תשתתף כי אנחנו רוצים לעודד פעילות בחו"ל.

איציק דניאל: בהסדר הנוכחי אנחנו עושים תיקון לזה, אנחנו אומרים למעסיק שיש אנשים מחוסנים ובעת החזרה שלהם לארץ הם לא יזדקקו לבידוד כי הם מחוסנים.

איציק דניאל: לכן אנחנו מפסיקים את ההסדר הזה של תשלום עבור עובדים שטסו בשליחות מעסיקיהם לחו"ל.

ינון אזולאי: מי שחוזר היום מחו"ל צריך בידוד.

איציק דניאל: אם הוא מחוסן - - -

ינון אזולאי: גם אם הוא מחוסן, כל מי שחוזר - - -

אלכס קושניר: לא, ינון, 24 שעות או עד קבלת הבדיקה.

אלכס קושניר: איציק, זו הערה חשובה, במידה שמשתנים התנאים בחזרה מחו"ל גם עבור המחוסנים, מה תהיה התגובה?

איציק דניאל: אם כלפי המחוסנים תחול חובה ש - - -, אנחנו נחזיר את ההסדר המקורי.

איציק דניאל: זאת אומרת שאם הוא נשלח בשליחות מעסיקו אז אנחנו ניתן את המענה שנתנו קודם ולא נגרע ממנו שום דבר.

נירה שפק: אז אולי שווה כבר להכניס את זה.

איציק דניאל: אז אולי נתייחס - - -

אלכס קושניר: כן, משרד הבריאות, מה את יכולה להגיד על הנושא הזה.

נעה בן שבת: איציק, כשאתה אומר "אנחנו נחזיר", למה אתה מתכוון?

אסתי ורהפטיג: לדעתי יש פה טעות כי זה כבר היום בנוסח.

נעה בן שבת: - - - לא מקבל שיפוי, השאלה אם - - -

אסתי ורהפטיג: אני אסתי ורהפטיג מהלשכה המשפטית במשרד הבריאות.

אסתי ורהפטיג: רציתי להבהיר לגבי הדברים שחברת הכנסת אמרה שיש שני דברים שונים, יש מדינות שיש איסור יציאה אליהן ונדרש אישור של ועדת החריגים כדי לצאת אליהן.

אסתי ורהפטיג: מדובר ברשימה מצומצמת של מדינות.

אסתי ורהפטיג: יש רשימה של מדינות תחת אזהרת מסע חמורה ויש לגביהן חובת בידוד בכניסה גם אם אתה מחוסן או מחלים.

אסתי ורהפטיג: הרשימה הזו ארוכה הרבה יותר מהרשימה של המדינות שיש לגביהן איסור יציאה.

אסתי ורהפטיג: השאלה אם ניתן אישור של ועדת החריגים או לא ניתן אינו פותר את הבעיה.

אסתי ורהפטיג: יש מדינות שמותר לנסוע אליהן, לא מעט מדינות, ועדיין יש חובת בידוד גם למחוסנים ומחלימים בחזרה לארץ, זה משהו מידתי יותר מאשר איסור כניסה, זה לפי דרגת הסיכון.

נירה שפק: ואם יש אישור של ועדת החריגים?

אסתי ורהפטיג: אישור זה רלוונטי רק לרשימת המדינות המצומצמת שהזכרתי.

אסתי ורהפטיג: איני בטוחה שזה פותר את הבעיה.

אסתי ורהפטיג: יכול להיות אדם שטס למדינות שאין לגביהן איסור יציאה, והיציאה מוצדקת, זו שאלה של מדיניות עד כמה מרחיבים את ההסדר הזה של דמי בידוד, שאלה שאינה קשורה לועדת החריגים ולאישור שלה, אישור הוועדה אינו נדרש בהרבה מקרים.

אסתי ורהפטיג: - - - לגבי מדינות שכן נדרש, זה לא יפתור לך את הבעיה לגבי - - -

נירה שפק: זאת אומרת שזה מפלה לרעה - - - יכול להיות שאותה הצדקה הייתה גם לאדומה והוא - - -

אסתי ורהפטיג: בדיוק, בשתיהן הוא צריך להיות בבידוד בחזרה.

נירה שפק: בסדר, תשובה טובה.

אלכס קושניר: במידה שיש מדינות שמחייבות בידוד לכולם, אז אולי כדאי באמת להכניס את זה לחוק.

איציק דניאל: מי שנשלח בשליחות מעסיקו, כן.

איציק דניאל: יקבל גם את התשלום, את חובת התשלום, המעסיק יחויב לשלם לעובד ונחזיר את ההסדר המקורי של השיפוי - - -

אלכס קושניר: אבל אתה כבר צריך לעשות את זה כי היא אומרת לך שזה כבר בפנים.

נעה בן שבת: - - - שאתם הולכים לעשות, כן?

נעה בן שבת: זה התיקון שאתם הולכים לעשות?

איציק דניאל: כן.

ינון אזולאי: נירה, אתה שאלת מה קורה אם הוא עובר ממקום למקום.

ינון אזולאי: זה מה שהאוצר רוצה, לעשות כמה שיותר, הם מוכנים לפתוח את זה ולא לעבור מעיר לעיר וממקום למקום.

ינון אזולאי: אולי כדאי להכניס הסתייגות, לעשות להם אזיק אלקטרוני.

נירה שפק: הדבר האחרון שאני רוצה להגיד מתייחס למה שנאמר כאן, די, נו, לגבי ימי הבידוד מוגדר כאן שבעה ימי בידוד במקום 14.

נירה שפק: אני מציעה שלא נכתוב את התאריכים אלא נכתוב: "על פי תיקון צו בידוד בתוקף" ואז - - -.

נעה בן שבת: לא כתובים ימים, כתוב: "תקופה מזערית".

נירה שפק: תודה.

אלכס קושניר: אופיר כץ, בבקשה.

אופיר כץ: אני מבין את הבלבול ואת הקושי בניהול האירוע, מה שאני רואה עכשיו זה שישנה עלייה במספר הנדבקים בקורונה.

אופיר כץ: אני מציעה שאם הממשלה מעבירה חוק אז שהיא תהיה קצת מותאמת למציאות.

אופיר כץ: כתוב בהסבר: " על אף הירידה הניכרת במספר החולים בקורונה, עדיין קיימים מקרים שבהם מוטלת חובת בידוד".

אופיר כץ: חברים, בואו נהיה קצת קשורים למציאות.

אלכס קושניר: הערתך חשובה, אבל אני חושב שאנחנו צריכים לשנות את דרך השימוש בעולם המושגים.

אלכס קושניר: יש "חולים" ויש "מאומתים", אני חושב שבעולם מחוסן שני המושגים הללו אינם זהים.

אופיר כץ: אתה מסכים איתי שבכל מקרה איננו רואים ירידה, נכון?

אלכס קושניר: רואים ירידה בכמות החולים הקשים.

אופיר כץ: לא מדובר פה בחולים קשים.

אלכס קושניר: השאלה היא מה מוגדר "חולה" ומה מוגדר "נשא".

ינון אזולאי: אתמול שמעתי חוות דעת שאומרת שלא להתרגש מהירידה כי זה עוד יעלה.

אלכס קושניר: ברור.

אופיר כץ: איני מדבר על החולים הקשים, אני מדבר על - - -.

אלכס קושניר: יש הערה לנוסח, איציק.

ינון אזולאי: הוא אמר לגבי ה-"העתק הדבק" שעשיתם מהפעם שעברה יש מה לשנות.

אופיר כץ: אני רק מעדכן שישנה עלייה של נדבקים מיום ליום ולא ירידה.

אלכס קושניר: חבר הכנסת בליאק מצטרף אלינו בזום.

אלכס קושניר: חבר הכנסת בליאק, ניסיתי לפרגן לך על זה שהיית ממובילי הפתרון לנשים בהיריון אבל לא היית.

ולדימיר בליאק: הייתי, רק שעלית לראיון לכמה דקות.

ולדימיר בליאק: בוקר טוב, אדוני, בוקר טוב לכל המשתתפים.

ולדימיר בליאק: יש יתרון לאנשים שנמצאים באולם הוועדה, באמת רציתי להתייחס כמה פעמים ולא הייתה לי אפשרות.

ולדימיר בליאק: אני רוצה לברך על מתווה הסיוע לנשים בהיריון ולהודות לשר האוצר, ליושב-ראש הוועדה, לאפרת רייטן, נירה, טניה, לימור ולכל מי שנרתם ועבד בצורה מאוד מאומצת בשלושת השבועות האחרונים.

ולדימיר בליאק: לגבי החוק, אני חושב שההערה של חברת הכנסת לזימי לגבי ארבעה ימים היא חשובה וחשוב לתת על זה את הדעת.

ולדימיר בליאק: לגבי העובדים שנשלחו לנסיעה עסקית לחו"ל , חשוב שזה יופיע בחוק כבר עכשיו ולא נחזור לזה בעוד שבועיים לכשתחול חובת בידוד על כל השבים.

ולדימיר בליאק: אני רוצה להבין את הרציונל, למה להגביל את השיפוי בגין עלויות המעסיק ל-25% בלבד?

ולדימיר בליאק: אנחנו יודעים שבהרבה מאוד מקרים זה פשוט לא מספק וזה מגיע גם ל-40%.

ולדימיר בליאק: אני רוצה להבין את הרציונל, יכול להיות שנכון יותר לדבר על כ-35% ולא 25%.

ולדימיר בליאק: תודה רבה.

איציק דניאל: אני אענה: כשהמדינה עושה התקשרויות ומענקים אנחנו קובעים - - - מסוים.

איציק דניאל: יש נהלים של רשות המיסים שיוצרים עלות נורמטיבית של 25% עלויות מעסיק.

איציק דניאל: אנחנו יכולים לראות בבקשות שכבר הגיעו שיש פרצה שאין מגבלה על עלויות מעסיק, לכן החלטנו להיצמד לסטנדרט ממשלתי בנושא הזה של 25%.

איציק דניאל: זה קיים בנהלים - - -

ולדימיר בליאק: אבל זה לא מה שהיה בהסדר הקודם.

איציק דניאל: בהסדר הקודם זה היה ללא מגבלה ולכן ראינו שהועמסו דברים שלא הייתה כוונה להעמיס אותם.

איציק דניאל: אנחנו מנסים להצמד לסטנדרט ממשלתי שקובע 25% עלויות מעסיק והוא כולל את העלויות המינימליות הנדרשות על פי חוק.

ולדימיר בליאק: אבל זה לא מספיק בהרבה מקרים, איציק.

אלכס קושניר: ולדימיר, אני מתחבר למה שאתה אומר, אנחנו נדון בזה במהלך החקיקה ונראה איך מטפלים בזה.

ולדימיר בליאק: תודה.

אלכס קושניר: אני מבקש שנתחיל בהקראה, מזכיר לכולם שלא תהיה הצבעה היום ושהדיון יימשך גם ביום שני.

אלכס קושניר: אני יודע שישנם פה ובזום נציגי ציבור רבים.

נעה בן שבת: אולי גם כדאי לשמוע את ארגוני הנשים לעניין התיקון של דמי הלידה.

אלכס קושניר: בסדר, את הערות הציבור אנחנו נשמע ביום שני, נתחיל את הדיון שלנו בזה.

אלכס קושניר: כרגע אני רוצה לעבור להקראה.

אלכס קושניר: אורי כץ ממשרד האוצר, בבקשה.

אופיר כץ: " חוק התכנית לסיוע כלכלי (נגיף הקורונה החדש) (הוראת שעה) (תיקון מס' 6), התשפ"א–2021

נעה בן שבת: אולי לפני שנעבור לפסקה הבאה נגיד כמה מילים על המקרים הללו ועל ההגדרה.

נעה בן שבת: יש את הנוסח המעודכן שהפצנו ואני מקווה שהוא בידי חברי הכנסת.

אופיר כץ: אסביר על הרציונל: כמו שאמרנו בתחילת הדברים, לעובד ששוהה בבידוד אנחנו מציעים להפחית את השיפוי.

אופיר כץ: במקום 100% משווי יום מחלה הוא יקבל 75% מהשווי.

עופר כסיף: למה?

אופיר כץ: הרציונל הוא שלבידוד יש עלויות שהעובד מטיל על הסביבה שלו.

אופיר כץ: העסק נפגע בתפקוד התקין של העסק, העסק צריך לשלם לו דמי בידוד, וגם המדינה משפה.

אופיר כץ: מדובר בהחלטה שיש לה עלויות ומשמעיויות כספיות.

אופיר כץ: ברגע שלעובד יש אפשרות בחירה להימנע מהבידוד אז בעצם אנחנו - - -

ינון אזולאי: איך יש לו אפשרות בחירה, אני לא מבין, הוא מחוסן אבל מה עם הילד שלו?

אופיר כץ: עוד לא הגעתי לזה.

אלכס קושניר: העיקר להתפרץ, חבר הכנסת אזולאי.

ינון אזולאי: לא התפרצתי, שאלתי.

אופיר כץ: הרציונל הוא שברגע עובד יכול היה למנוע את הבידוד – יופחת לו.

אופיר כץ: ברגע שלא הייתה לו בחירה, ואלו החריגים שיידונו, הוא יקבל 100%.

אופיר כץ: המקרים שבהם עובד יישב בבידוד ועדיין יקבל 100% הם אלו: עם הוא כבר עשה חיסון ראשון או התחסן בחיסון השני ועדיין לא עברו שבעה ימים אז הוא עדיין חייב בבידוד, מבחינתנו הוא עשה את מה שצריך ולכן הוא יקבל 100%.

אופיר כץ: המקרה השני: אם הוא באמת מחלים או מחוסן וחייב בבידוד.

אופיר כץ: אנחנו יודעים שבווריאנט מסוג דלתא מכניסים מחוסנים לבידוד, לכן הם יקבלו 100%.

אופיר כץ: המקרה השלישי הוא אם רופא קבע לגביו שאסור לו להתחסן או שאין המלצה לחסן אותו, גם אז הוא יקבל 100% כי הוא לא יכול להתחסן רפואית.

אופיר כץ: עובד שהוא קטין גם יקבל 100%, לא נכנסנו פה לשאלות ולמורכבות, יש פה עניין של אפוטרופוס שאמור להחליט לגביו וזה לא תלוי בו, אז הוא יקבל 100%.

אופיר כץ: החמישי זה עובד שלא התחסן אבל הוא שוהה בבידוד בגלל שהילד שלו בבידוד.

אופיר כץ: במקרה הזה סיבת הבידוד היא הילד ולכן גם כאן העובד, אם הוא באמת שוהה בבידוד, יקבל 100%.

ינון אזולאי: ולא מעניין אם הוא התחסן או לא?

אופיר כץ: הזכאות תהיה רק לאחד ההורים.

אופיר כץ: הרציונל של השגחה על ילד כמו בחוק מחלת ילד.

אופיר כץ: הדרך לשם תהיה שונה עבור מחוסן או לא מחוסן, יש להוכיח דברים שונים.

ינון אזולאי: אם ההורה לא מחוסן אבל הוא שוהה עם בנו שבבידוד.

אופיר כץ: יקבל 100%, כן.

אופיר כץ: אני אמשיך בהקראה.

נעה בן שבת: זאת אומרת, זה אומר שאם ההורה השני - - -

אופיר כץ: בעצם אם ההורה השני מקבל 100% אז ההורה הראשון לא יכול לקבל את זה, והחלופה השלישית היא שאם ההורה עצמאי ונעדר מעבודתו לצורך השגחה על הילד אז ההורה הראשון לא יכול לקבל 100%.

אופיר כץ: מדובר באותו רציונל שקיים היום בחוק מחלת ילד לפיו מספיק הורה אחד להשגחה.

אופיר כץ: הורה בבידוד לא יכול להתחלף.

ינון אזולאי: אם שניהם מחוסנים והם רוצים - - -

אופיר כץ: הם יכולים להתחלף ולא ירד להם כפול.

אופיר כץ: ירד לשניהם יום אחד בסף הכול.

נעה בן שבת: נראה את זה מיד בהגדרות.

אופיר כץ: נמשיך בהקראה: "

נעה בן שבת: הוא מדווח על ילדו כי רק ילדו נמצא בבידוד.

אופיר כץ: נכון, ההורה לא מחויב בבידוד.

אופיר כץ: "

אופיר כץ: זה העניין של קיצור בידוד, אנחנו יודעים שהבידוד קוצר בתחילה לעשרה ימים ואז לשבעה ימים בכפוף לקיומן של שתי בדיקות.

אופיר כץ: חידוד חשוב: כל עוד העובד ביצע בדיקה במועד המוקדם ביותר שהוא יכול, הוא יקבל דמי בידוד גם אם התוצאה של הבדיקה תתעכב.

אופיר כץ: בדרך כלל תוצאות מגיעות תוך יום, אם התוצאה התעכבה הוא יהיה זכאי למרות העיכוב.

אופיר כץ: אם הוא עשה מה שהוא יכול אז הוא לא ייפגע.

אופיר כץ: היום מדברים על שבעה ימים?

אופיר כץ: כן, הבדיקה השנייה ביום השביעי.

ינון אזולאי: אבל הוא לא יכול לצאת עד שהוא לא מקבל את התוצאה.

אופיר כץ: נכון, צו בידוד בית אומר שהבידוד מסתיים עם קבלת התשובה השנייה ולכן אמרנו שמדובר במועד המוקדם ביותר שהוא יכול לפי צו בידוד בית.

אופיר כץ: צו בידוד בית מסתיים עם קבלת תוצאות הבדיקה השנייה.

אופיר כץ: אם הבדיקה התעכבה הוא עדיין יהיה זכאי.

נעה בן שבת: הערה לגבי הגדרת הורה מלווה, גם לגבי ההורה השני חלות אותן ההוראות.

נעה בן שבת: או שהוא מקבל 100% או שהוא הורה עצמאי שנעדר כדי להשגיח על ילדו.

אופיר כץ: גם בהורים מחוסנים, הורה שאחד מחוסן והשני לא, רק אחד יכול לקבל 100%.

אופיר כץ: "

נעה בן שבת: מה שזה אומר שהתקופה שעבורה אפשר לקבל דמי בידוד היא לא יותר מהתקופה המזערית.

אופיר כץ: נכון, ויש פה גם ההוראה של ארבעה ימים בסוף, זו הוראה קיימת מהחוק, פשוט כתבנו את כל ההגדרה מחדש, לקחנו את ההגדרות הקיימות.

אופיר כץ: זה אומר שאם נודע למישהו שביום ראשון הוא צריך להיכנס לבידוד, והוא דיווח על כך רק ביום חמישי, הוא לא יקבל רטרו-אקטיבית מעל ארבעה ימים.

אופיר כץ: אם הוא דיווח ביום שישי אז הוא יקבל מיום שני.

אופיר כץ: זה נועד על מנת שלא לפתוח פתח לדיווחים רטרו-אקטיביים שאין אפשרות להוכיח אותם.

ינון אזולאי: אבל אם אתה פותח ואתה רואה שהבידוד חל עליו מראש, הוא לא דיווח על זה.

אופיר כץ: כנראה שהוא לא שהה אם הוא לא דיווח.

ינון אזולאי: אם זה היה ביום שישי והוא לא הספיק לדווח לפני שבת ודיווח ביום ראשון, אז ביום - - -?

אופיר כץ: לשם כך ניתנת שהות של ארבעה ימים להודיע.

אופיר כץ: אם נודע לו ביום שישי אז הוא צריך לדווח תוך ארבעה ימים מיום זה.

אופיר כץ: חישבנו את שישי- ושבת.

ינון אזולאי: בארבעת הימים הללו נכנס חישוב של שבתות וחגים?

אופיר כץ: ארבעה ימים קלנדרים.

ינון אזולאי: ואם יומיים האדם לא הספיק לדווח?

אופיר כץ: אז יומיים הוא לא הספיק.

ינון אזולאי: קחו אותי, אין לי אתר ואפליקציה, אין לי אינטרנט בבית.

ינון אזולאי: כשאתמול חיפשתי משהו הייתי צריל ללכת למקום מסוים שיש בו מחשב כדי לראות את המייל שלי.

ינון אזולאי: לא כל אחד נגיש לאינטרנט לצורך הדיווחים.

ינון אזולאי: כשיוצא חג או שבת אז בקלות עוברים לשלושה ימים.

אסתי ורהפטיג: אפשר לדווח דרך מוקד "קול הבריאות".

ינון אזולאי: תודה רבה.

אופיר כץ: נמשיך לקרוא:

אופיר כץ: זאת ההפחתה של 75%.

אופיר כץ: עובד שנמצא בבידוד רגיל יקבל רק 75%, זו החלופה השנייה.

אופיר כץ: החלופה הראשונה היא עובד בבידוד מזכה, הורה שהתחסן ושוהה בבידוד בגלל ילדו, קטין וכולי.

אופיר כץ: כל אלו יקבלו 100%.

נעה בן שבת: איציק, אנחנו משאירים את זה כרגע כהפחתה של סכום הזכאות?

איציק דניאל: מה שיש כרגע בנוסח זה מה שיש.

איציק דניאל: אם נמצא פתרון תפעולי יצירתי אז נעדכן.

איציק דניאל: כרגע זה בבדיקות.

אופיר כץ: כמו שאמרנו פה, אם שני ההורים מחוסנים אז הם יכולים להיעדר מהעבודה לסירוגין, אין טעם שהורה אחד ייעדר מהעבודה למשך כל תקופת הבידוד, הם יכולים להתחלף ביניהם ועדיין, לשני ההורים יחדיו, ירד רק יום מחלה אחד כאילו מדובר בהורה אחד שנעדר.

נעה בן שבת: כוונתך ליום אחד שלא משולם.

אופיר כץ: רק לאחד מהם ירד יום אחד.

אופיר כץ: רגע, רגע, מה זה הארבעה ימים האלה?

אופיר כץ: הכלל היום הוא שעל כל תקופת בידוד לא מופחתים יותר מארבעה ימים.

אופיר כץ: זה מה שדיברתם בתחילת הוועדה - - - שבעה ימים, יופחתו לו רק ימי מחלה.

אלכס קושניר: זה נושא שדורש טיפול, אנחנו נטפל בו.

אופיר כץ: כן, פשוט - - -

נעה בן שבת: אולי יש להבהיר שבהצעת החוק שהובאה בזמנו לוועדת העבודה, רווחה ובריאות דובר על כף שירדו ימי מחלה בעד כל ימי הבידוד.

נעה בן שבת: הנוסח הסופי של הצעת החוק דיבר על כך שיורדים רק ארבעה ימי מחלה, לא משנה כמה ימי בידוד משולמים.

נעה בן שבת: יש בעצם ניתוק בין הפחתת ימי המחלה לבין הבידוד.

נעה בן שבת: למעשה אנחנו מבינים שהעובד משלם ימי מחלה עבור כל אחד ואחד מימי הבידוד, זו התוצאה.

אופיר כץ: אני רוצה להגיש הסתייגות, כמובן שאם נפתור את זה אני אסיר אותה.

אופיר כץ: לא יותר משני ימי עבודה.

אופיר כץ: את מצטרפת אלי?

נעמה לזימי: כן.

ינון אזולאי: גם אני מצטרף, אנחנו בש"ס מצטרפים לכל ההסתייגויות של אופיר כץ והליכוד.

אלכס קושניר: אתה בטוח?

אלכס קושניר: בלי יוצא מן הכלל?

ינון אזולאי: אני סומך עליו בעיניים עצומות.

אלכס קושניר: טוב, אתם משפחה גרעינית.

עופר כסיף: אתה יודע מה קורה למי שהולך בעיניים עצומות?

ינון אזולאי: אחרי אופיר אין לי בעיה.

נעה בן שבת: רק הערה: העברנו בנוסח שהפסקה הראשונה מדברת על עובד בבידוד מזכה - - - סליחה, עוד לא הגענו לזה.

אופיר כץ: אני חוזר:

אופיר כץ: גם פה, אם יש שני הורים מחוסנים ששהו לסירוגין, לשניהם ביחד לא ירדו יותר מארבעה ימים, יש פה גם מנגנון שאומר כמה ירד לכל אחד כפונקציה של ההיעדרות שלו בתוך תקופת הבידוד.

ינון אזולאי: אגב, בהגדרה של סעיף קטן ב' שיניתם את המילים רק לצורך הנוסח?

אופיר כץ: כן.

אופיר כץ: בגלל שלפני זה כולם היו בבידוד אז היינו צריכים לעשות התאמות לכל אורך הנוסח.

אופיר כץ: פה הרי הפחתנו את התשלום ל-75% למי שבבידוד, אז בהתאמה הוא ישלם שלושה ימים ולא ארבעה ימים.

אופיר כץ: זה לגבי מי שלא התחסן?

אופיר כץ: מי שלא התחסן לא מקבל 100% אלא 75%.

אופיר כץ: במקום שירדו לו ארבעה ימים ירדו לו שלושה ימים.

נעמה לזימי: אני רוצה להגיד משהו לגבי מי שלא התחסן, כשבונים יחסי אמון עם ציבור, זו שאלה פילוסופית, לא בונים אותם על ידי פגיעה וחיוב באופן הזה.

נעמה לזימי: הסיפור של התחסנות הוא חשוב על ידי הסברה שיטתית ו התעמתות מול הגורמים שמהווים חסם לאמון הציבור במערכת הבריאות וברפואה הקונבנציונלית.

נעמה לזימי: אגב, אלכס, זה קשור גם בממשלות קודמות ובאובדן האמון הציבורי בנבחרי הציבור, דבר שהפך להיות בון-טון.

נעמה לזימי: אבל פגיעה כלכלית, שדווקא הממשלה שלנו תעשה?

נעמה לזימי: אנחנו צריכים לחבק חזרה ולהגיד: "תשמעו, בסופו של דבר בריאות הציבור זה אינטרס לאומי".

נעמה לזימי: מדובר בסולידריות לאומית, איך אנחנו כחברה עומדים מול מדוכאי חיסון, לא בגלל שיפגעו בשכר.

נעמה לזימי: הגישה הזאת תייצר ניכור מעבר לפגיעה הערכית.

נעמה לזימי: בטווח הארוך מדובר בצעד מסוכן, וגם יכולים - - - דברים כאלה - - - לעוד סוגיות ואותי זה גם מפחיד.

נעמה לזימי: ברגע שנטיל סנקציות כלכליות על בסיס מה שאנחנו מצפים שיקרה, אנחנו מייצרים פה תקדים מאוד בעייתי.

נעמה לזימי: אני חושבת שזו לא הדרך.

נעמה לזימי: אני מבינה את הקושי, כמובן כמחוסנת ותומכת בחיסונים ובמערכת הבריאות הציבורית.

נעמה לזימי: זו לא הדרך.

ינון אזולאי: אני מציע שתגישי הסתייגות ואופיר ואני נצטרף אלייך.

ינון אזולאי: אם שנינו נגיש את ההסתייגות אז היא לא תעבור, אם את מגישה אז אנחנו איתך.

איציק דניאל: רק נסביר מה היה הרציונל שלנו, אנחנו לא מסתכלים על זה כקנס.

עופר כסיף: בפועל זה כן.

איציק דניאל: - - -

ינון אזולאי: זה כמו שבמעונות אמרתי - - - עכשיו אני לוקח להם את זה, עדיף שלא תסביר.

נעמה לזימי: - - - בהכרח למי שמקבל 25% פחות.

איציק דניאל: ההסבר הזה שאנחנו מציגים בא לתת מענה למעסיק ולעובד.

איציק דניאל: אני מזכיר לכולם, איני יודע מי היו חברים אז בוועדת העבודה, לפני שעשינו את ההסדר המקורי בג"ץ קבע שהחוק של תעודת מחלה גורפת פג ולא היה הסדר.

איציק דניאל: העובד היה נשאר בבית על פי צו בריאות העם, המעסיק לא היה חייב לשלם לו ואנחנו והמעסיקים ונציגי העובדים ייצרנו את ההסדר הזה.

איציק דניאל: העובד שמחליט לא להתחסן, זו לא החלטה אישית שלו בהקשרים האלה.

איציק דניאל: אנחנו לא מחייבים חיסונים ואין סנקציות פליליות אבל אומרים לאותו עובד שאינו מתחסן שהוא הטיל עלות על המעסיק, הלכת לחתונה ויש שם אדם שמידבק, אתה חייב בבידוד ומי שהתחסן לא חייב בבידוד.

איציק דניאל: אז אתה שלא חוסנת הטלת את העלויות על המעסיק במשך שמונה ימים.

איציק דניאל: אז אנחנו בסף הכול אומרים: לא חוסנת, העלויות שאנחנו מטילים על המשק והמדינה תהיינה פחותות.

איציק דניאל: אתה תקבל פחות כי יכולת לצמצם את הסיכון.

איציק דניאל: לא מחייבים אותך לצמצם את הסיכון, אין סנקציה פלילית.

איציק דניאל: לא צמצמת?

איציק דניאל: אז אנחנו משיתים עליך חלק מהטלת העלויות.

עופר כסיף: זאת סנקציה.

ינון אזולאי: אגב - - -

עופר כסיף: איך שלא תציג זאת, זאת סנקציה.

נעמה לזימי: אני רוצה לענות - -

ינון אזולאי: אגב, תעשה שמי שמתחסן מקבל בונוס במשכורת.

איציק דניאל: אבל זה לא רלוונטי לבידוד.

ינון אזולאי: אתה בא לחנך - - -

איציק דניאל: אנחנו מתייחסים רק לסוגיה של הבידוד.

ינון אזולאי: אני בעד חיסונים, אבל אם אתה רוצה לעודד את ההתחסנות.

איציק דניאל: שוב, בחוק הזה אנחנו לא מטילים קנס - - -

ינון אזולאי: אתה צודק, אתה לא רוצה - - -

איציק דניאל: יכולת פשוט לצמצם את העלות שלך למעסיק.

ינון אזולאי: אני מסכים איתך, אתה אמרת שאתה לא רוצה לעודד את החיסון - - -

איציק דניאל: אני לא מעודד ולא פוגע בשום דבר.

איציק דניאל: אני כשלעצמי הייתי שמח אבל אני אומר - - -

נעמה לזימי: אני רוצה להגיד משהו - - -

איציק דניאל: אנחנו מדברים פה על מנגנון של עלויות נוספות שאתה מטיל על המעסיק שלך ולכן יכול היית לצמצם את הסיכון.

ינון אזולאי: אבל אתה גם יכול לעודד אותו - - - (המשתתפים קוראים קריאות ביניים, אין אפשרות לתמלל אותן).

אלכס קושניר: חברים, אני אתן לך להשלים - - - חברים.

נעה בן שבת: אתה מקבל 75% - - -

ינון אזולאי: - - -

נעה בן שבת: אתה מקבל את התוספת - - -

אלכס קושניר: אני רק רוצה לומר שהעיקרון המסדר בנושא הספציפי הזה הוא לא סנקציות ושום דבר ערכי.

אלכס קושניר: הניסיון הוא להגן על המעסיק.

אלכס קושניר: המעסיקים פתאום צריכים לשלם עלויות נוספות על זה שחלק מהעובדים לא ביצעו את כל הצעדים, אני חושב שיש פה היגיון.

אלכס קושניר: עופר ונעמה, אתם מנסים להכניס את זה לספרה שאנחנו בכלל לא נמצאים בה.

אלכס קושניר: אני מבקש לבחון את זה באותה הפריזמה שאני מציע.

נעמה לזימי: באותה פריזמה.

נעמה לזימי: כשאנחנו מתמודדים עם המעסיק שיש צורך חשוב מאוד להגן עליו, אל מול האזרח, ואנחנו מוציאים מהמשוואה את תפקיד המדינה, ותפקיד המדינה הוא התווך בין הדבר הזה – ואני אקרא לזה סנקציה כי מבחינתי סוף החודש הכסף שנכנס זה סנקציה או לא סנקציה – פה כשלנו.

נעמה לזימי: ושוב, אלכס, אנחנו בעצם מקבלים פה ירושה לא פשוטה בהקשר של מה שנעשה בתיווך של החיסונים לציבור במשך השנה האחרונה.

נעמה לזימי: אנחנו לא אמורים לטפל שוב בניכור באחריות המדינה.

אלכס קושניר: אז מה את מציעה?

נעמה לזימי: אני מציעה שקודם כל נבין מה התוכנית לעודד חיסונים ברמה הציבורית ממשלתית.

נעמה לזימי: עד אז אני לא חושבת שאנחנו צריכים לעשות את הדברים האלה.

נעמה לזימי: נדבר עליהם כשנבין.

נעמה לזימי: כשהממשלה עשתה מהלכים, ושוב, אני רוצה להגיד שמה שנעשה היה באמת דל.

נעמה לזימי: צריך לעשות את זה ברמה אחרת.

נעמה לזימי: לא התמודדנו עם תיאוריות הקונספירציה, רוב הגופים שהתמודדו עם זה היו גופים חיצוניים כמו רופאים, התארגנויות של תושבים.

נעמה לזימי: עדיין, המדינה לא התערבה כמו שהייתה צריכה להתערב ברמת ההסברה והחשיבות הלאומית.

נעמה לזימי: נאומים של פוליטיקאים אבל זה לא מספיק.

נעמה לזימי: עכשיו אנחנו אומרים שיש - - - המדינה מתערבת בהקשר השכר.

נעמה לזימי: תקשיב, אלכס, אנחנו לא יודעים, אולי גם בשנה הבאה נתחסן שוב - - -

ינון אזולאי: כדאי שתשאירי את המזרק בפנים.

נעמה לזימי: איך מתמודדים?

נעמה לזימי: פה - - -

אלכס קושניר: נעמה, הנושא שאת מעלה הוא חשוב, מקומו בוועדת הבריאות.

אלכס קושניר: אני לא חושב שנכון לקשור בין הדברים.

אופיר כץ: אולי נעשה הפחתה, נשאיר אותם על 100% ואלו שיתחסנו אז ניתן להם את היום הראשון וכך אין פה שום סנקציה.

אלכס קושניר: אתה יכול להפוך את זה, מה זה משנה?

אופיר כץ: כי זה נראה כאילו אנחנו מורידים - - -

עופר כסיף: הוא צודק, זה מאוד משנה, זה מאוד משנה - - - (המשתתפים קוראים קריאות ביניים, אין אפשרות לתמלל אותן).

אלכס קושניר: שנייה, אולי נכתוב את החוק אחרת, נכתוב שכולם מקבלים 75% חוץ מאלה שהתחסנו ומקבלים 100%, זה אותו דבר.

אופיר כץ: במקום להפעיל סנקציה, אתה נותן בונוס למי שהתחסן.

אלכס קושניר: אז אפשר להפוך את זה בשנייה בנוסח.

אלכס קושניר: אתה אומר שכולם מקבלים 75% חוץ מאלה - - - התחסנו, אז נתת להם בונוס של 25%.

אלכס קושניר: (המשתתפים קוראים קריאות ביניים, אין אפשרות לתמלל אותן).

עופר כסיף: לא, זה לא אותו דבר.

עופר כסיף: אלכס, אני רוצה להתייחס למה שאמרתי בתחילת הדיון וגם למה שאמרה עכשיו חברת הכנסת לזימי.

עופר כסיף: אני מסכים עם ההצעה של חבר הכנסת כץ אבל לא אכנס לרזולוציה הזאת.

עופר כסיף: אמרתי כבר קודם שמדובר בסנקציה גם אם לא תקראו לה כך.

עופר כסיף: אנחנו מדברים פה על עובדים שחלק גדול מהם הם עובדים המוחלשים ביותר במשק.

עופר כסיף: הם אחרי שנה של קורונה ועכשיו רוצים לפגוע בכיסם עוד יותר.

עופר כסיף: אמרה פה חברת הכנסת לזימי דברים נכונים.

עופר כסיף: בואו נעמוד מול מפיצי תיאוריות הקונספירציה.

עופר כסיף: יכול להיות שזה לא באמת מתאים לוועדה הזאת.

עופר כסיף: חברים, תסתכלו היטב על כל הפרסומים של איגוד רופאי הציבור מאז שהחלה הקורונה.

עופר כסיף: הם חוזרים פעם אחר פעם, בין אם זה היה חגי לוין ובין אם פרופסור חגי דווידוביץ' שעמדו בראש איגוד רופאי הציבור, כולם חוזרים ואומרים שהדבר החשוב ביותר כדי לעודד התחסנות בפרט, וכדי להתמודד עם המגיפה בכלל, זה אמון ציבורי וסולידריות חברתית.

עופר כסיף: אמרו את זה גם מומחים נוספים מתחום ניהול הסיכונים.

עופר כסיף: מה שמוכנס פה, מעבר לכך שמדובר בסנקציה שלילית ופוגענית, היא פוגעת גם בסולידריות החברתית וגם באמון הציבור.

עופר כסיף: כפי שאמרתי קודם, זה לא יעודד התחסנות אלא יעודד את תיאוריות הקונספירציה המגוחכות וההזויות שכבר קימות.

עופר כסיף: זה יפגע בסופו של דבר במוטיבציה להתחסן.

עופר כסיף: תחשבו רגע מהראש של מי שבאמת מאמין - - -

אלכס קושניר: עופר, סליחה שאני קוטע אותך.

אלכס קושניר: אתה חוזר על עצמך ואני רוצה לגמור עם הנוסח.

אלכס קושניר: בכל מקרה יהיה לנו דיון נוסף ביום שני.

עופר כסיף: בסדר גמור, אז אני אומר בשורה התחתונה שצריך לחשוב על דרך אחרת, זה פוגע בכל המובנים.

אופיר כץ: מדובר בחוק של משרד האוצר שעניינו דיני עבודה ושיפוי שהמדינה נותנת למעסיקים.

אופיר כץ: אנחנו לא באים לעודד חיסונים או להעניש על אי-התחסנות.

אופיר כץ: כמו שאמרנו וכמו שאיציק חידד - - -

אלכס קושניר: טוב, כבר אמרתם זאת, אני רוצה להתקדם.

אופיר כץ: אבל אי-אפשר להתעלם מההשלכות של מה שאנחנו מקבלים פה ומעבירים פה.

אופיר כץ: ומצד שני אי-אפשר להתעלם מההשלכות על העסק.

אופיר כץ: דיברו על - - -

אופיר כץ: אי-אפשר עם המשוואה שזה או עסק או עובד, יש פה גורם שלישי שזה המדינה.

אופיר כץ: אני יודע שהאינטרס שלכם הוא להשאיר בחוץ ולשלם כמה שפחות, בשביל זה אנחנו פה, שאתם תיקחו בחשבון שאתם צד נוסף - - -

אופיר כץ: ששם 75% מהעלויות.

אלכס קושניר: אורי, אני מבקש ממך שתתרכז בהקראת הנוסח.

אופיר כץ: אני ממשיך, עמוד 6 סעיף 3:

אופיר כץ: זה בעצם סעיף שמתאים גם להורי אומנה את הוראות החוק, הם גם יוכלו להיעדר מעבודתם אם ילד האומנה שלהם שוהה בבידוד.

אופיר כץ: בגלל שיש חיסיון על ילד אומנה, הם לא יידרשו למסור בהצהרה את פרטי הילד שלהם.

ינון אזולאי: אגב, אם הילד לא מחוסן זה לא משנה, ההורה - - -

אופיר כץ: אלו ההוראות הרגילות של הבידוד - - -

ינון אזולאי: אם הילד לא מחוסן זה לא משנה.

ינון אזולאי: אנחנו מסתכלים על ההורה ולא על הילד.

אופיר כץ: זה לאורך כל החוק.

נעה בן שבת: בגלל זה גם הורדנו בהגדרת ילד ירד סעיף קטן 3.

אופיר כץ: ירד סעיף זה שהכיל את אומנה בצורה לא מלאה.

נעה בן שבת: את זה אתה מוריד.

אופיר כץ: במקום ב', נכון.

נעה בן שבת: ההוראה הזאת היא השיפוי למעסיק שחוזר מחוץ לארץ.

נעה בן שבת: אני מבינה שעכשיו אנחנו מדברים על כך שהעובד שחוזר משליחות המעסיק בחו"ל כן יקבל את השיפוי?

אסתי ורהפטיג: אם הוא מחוסן.

נעה בן שבת: לא, בלי קשר לשאלת החיסון.

איציק דניאל: אנחנו נבדוק את זה, בסדר, אנחנו נחזיר תשובה.

איציק דניאל: זה עלה פה, אנחנו נבדוק ונחזיר תשובה.

איציק דניאל: כרגע ניצמד לנוסח ואם יהיה תיקון אז נציג אותו בדיון הבא אחרי שנבדוק את הדברים.

נעה בן שבת: אני מבקשת הסבר לגבי הנושא של יום עבודה מלא שחוזר פעמיים בסעיף.

אופיר כץ: החוק המקורי לא בוחן היעדרות של ימים מסוימים בשבוע אלא היעדרות של תקופה.

אופיר כץ: אם עובד נעדר 3.5 ימים אז הוא יקבל תשלום על יום אחד פחות כפול השווי של יום.

אופיר כץ: מה שקרה זה שהיו עובדים שהיו מקבלים את ההודעה על הבידוד ב-12:00, יוצאים, ומפסידים חצי יום ואז היה יורד להם רק חצי יום.

אופיר כץ: לא זו הייתה כוונת החוק המקורי, הכוונה הייתה שירד יום עבודה מלא אחד בכל התקופה ולא יום ספציפי שבו הוא עבד מספר שעות.

אופיר כץ: בכלל, כל ההסתכלות בחוק היא על ימי עבודה נורמטיביים ולא יום קצר, אם הוא הגיע מאוחר או יצא מוקדם.

אופיר כץ: הסבר בבקשה.

נעה בן שבת: כן, חבר הכנסת בליאק דיבר על הנושא של מדוע - - - 25%.

אופיר כץ: כן, אז כמו שאמרנו, בנוסח הקודם לא הייתה הגבלה על עלויות מעסיק נלוות.

אופיר כץ: מעבר לתשלום הישיר שהמעסיק משלם לעובד יש הרבה עלויות נלוות כמו ביטוח לאומי וכדומה.

אופיר כץ: זה משתנה ממעסיק למעסיק.

אופיר כץ: בחוק הקודם לא הייתה הגבלה על המספר הזה וזה עלול להביא למצב שבו מעמיסים עלויות שלא בהכרח רלוונטיות או נכונות.

אופיר כץ: אנחנו הלכנו על קביעה נורמטיבית שחלה בחוק - - -

אופיר כץ: אז איך היו קובעים מהי העלות הנלווית לכל עובד?

טובה ווסר: לפי ההגשה של המעסיק.

אופיר כץ: המעסיק אומר מה העלות הנלווית אבל פה אנחנו מגבילים את זה ל-25%.

אופיר כץ: ומי שילם את זה?

טובה ווסר: הביטוח הלאומי משפה בגין הסכומים שהמעסיק מגיש ולכן הם לא היו מוגבלים, אבל היום - - -

אלכס קושניר: יש עלויות מעביד, אופיר.

אלכס קושניר: מעבר לזה שאתה משלם לעובד את השכר שלו יש גם עלויות נוספות.

אופיר כץ: ועלויות אלו גם מחושבות לפי אותה נוסחה?

אלכס קושניר: בפעם הקודמת לא הייתה הגבלה.

אופיר כץ: של החלוקה של הימים, 25% - - -

אופיר כץ: לא, אלו שני דברים שונים.

אופיר כץ: הימים והחלוקה זה צד אחד.

אופיר כץ: עכשיו אנחנו אומרים שכל יום שהמעסיק משלם אז אנחנו מסתכלים על שכר אותו היום מקסימום של 25% עלויות נלוות – ביטוח לאומי ושאר עלויות שעולות למעסיק כסף אבל לא מגיעות לכיסו של העובד.

אופיר כץ: אנחנו מגבילים את זה לעומת הנוסח הקודם שלא היה בו סעיף כזה.

אופיר כץ: המעסיק משלם את זה לעובד?

אופיר כץ: אלו עלויות בגין העובד.

אופיר כץ: נגיד שהמעסיק משלם ביטוח לאומי בגין העובד, זה לא כסף שמגיע לעובד אבל זו עלות שהמעסיק נוטל על עצמו בגין העובד.

אלכס קושניר: הפרשות נוספות של המעסיק עבור העובד.

אופיר כץ: וזה מה שאנחנו משלמים למעסיק.

אופיר כץ: כן.

אופיר כץ: לפי מה שהוא מצהיר, עד 25%.

נעה בן שבת: וזה נגזר מגובה דמי הבידוד.

אופיר כץ: זה בעצם הארכת המועדים להגיד תביעות מ-60 ימים מתום החודש שבו הסתיימה תקופת הבידוד, ל-90 ימים.

נעה בן שבת: גם זה צריך לראות - - -

אופיר כץ: אם זה ישתנה אז נחזיר פה, זו ההצהרה של המעסיק עבור אלו ימים הוא שילם לעובד.

נעה בן שבת: זאת אומרת שהמעסיק מציין לאיזה סטטוס משתייך העובד, לפי מה הוא שילם לעובד.

אופיר כץ: המעסיק - - - מציין לפי איזו זכאות הוא שילם לעובד.

נעה בן שבת: טוב, כל העברות המידע הללו בין משרד הבריאות לבין המוסד לביטוח הלאומי, כבר בחוק המקורי נקבעו כל מיני הוראות של הגבלת מידע, אבל אם אתם חושבים שכל הנתונים נדרשים לצורך - - -

אופיר כץ: אנחנו דווקא צמצמנו, בחוק המקורי בגלל שלא לקחנו מחוסנים ומחלימים בחשבון, אז לא הייתה העברת מידע בהיקף כזה כי זה לא היה רלוונטי.

אופיר כץ: פה משרד הבריאות יודע אם הוא בגדר מחלים בתחילת תקופת הבידוד על מנת לצמצם.

אופיר כץ: לא יגידו אם הוא מחוסן או לא, כי מחלים ומחוסן זה אותו דין, לא ידעו אם הוא התחסן או שהיה חולה קורונה והבריא, וגם לא יגידו מה המועד שבו הפך למחלים אלא האם רק בתקופת הבידוד שבגינה הוגשה הבקשה לשיפוי, האם אז הוא היה מחלים.

ינון אזולאי: בשביל מה אתה צריך את זה?

אופיר כץ: כי אני צריך לדעת מה הזכאות - - -

ינון אזולאי: יש בסוף תצהיר שהוא חותם עליו.

ינון אזולאי: תוסיף בתצהיר האם יש לו תו ירוק, עד איזה תאריך וכולי.

ינון אזולאי: למה אני צריך לתת גם את המידע הזה.

איציק דניאל: כדי לוודא את ההצהרה.

אופיר כץ: הטופס בתוספת הוא לעניין הורים בכלל.

אופיר כץ: הוא רלוונטי רק להורה שנעדר בגין ילדו, הוא לא רלוונטי לכל העובדים.

אופיר כץ: ברגע שעובד נעדר אז הוא אומר למעסיק - - -

ינון אזולאי: בכל מקרה עובד שנעדר נעדר בגלל בידוד, שיציג את התו הירוק - - -

אלכס קושניר: למי?

ינון אזולאי: למעסיק, לביטוח לאומי, למי שאתה רוצה - - -

אלכס קושניר: אבל ככה הוא לא צריך לעשות כלום, אתה מכניס אותו פה ללופ של בירוקרטיה.

ינון אזולאי: - - - בהעברת מידע, אתה יודע כמה - - - -

אלכס קושניר: אבל פה אתה מצמצם את מה שהעברתם בפעם הקודמת.

ינון אזולאי: לא בטוח שהעברת המידע הזו טובה.

אלכס קושניר: אבל אם אתה לא מעביר את המידע אז אתה גורם לעובד לרוץ להרבה מקומות על מנת להשיג את הכסף, בשביל מה אתה עושה את זה?

ינון אזולאי: עד עכשיו דיברתם על הטכנולוגיה של האפליקציה, פתאום עכשיו אתה לא מעביר, תעביר.

איציק דניאל: אנחנו רוצים להעביר את המידע, זו בדיוק הנקודה.

ינון אזולאי: ברגע שאתה מצהיר, הרי גם כשעובד מצהיר שהוא חולה או בבידוד, הוא צריך להצהיר.

ינון אזולאי: אז שיצהיר שיש לו תו ירוק והוא מחוסן או מחלים, לא משנה מה.

אלכס קושניר: בפני מי הוא יצהיר?

ינון אזולאי: הביטוח לאומי.

אלכס קושניר: איך הוא יצהיר?

ינון אזולאי: איך הוא יקבל את הכסף?

אלכס קושניר: אוטומטית לחשבון.

ינון אזולאי: לא, לא - - -

איציק דניאל: המעסיק פונה לביטוח הלאומי.

אלכס קושניר: המעסיק פונה לביטוח הלאומי וזהו.

ינון אזולאי: המעסיק יחתים אותו שיש לו את התו הירוק, כמו שבסוף יש לנו - - -

אלכס קושניר: אז אתה רוצה להטיל את הבירוקרטיה על המעסיק.

ינון אזולאי: לא.

ינון אזולאי: בסוף החוק יש תצהיר.

אלכס קושניר: אבל זה תצהיר רק לעניין הילד, לא לעניין - - -

ינון אזולאי: אז תוסיף שם סעיף שהוא אומר - - -

אלכס קושניר: אבל בשביל מה אתה עושה את זה?

אלכס קושניר: אתה מעמיס גם על המעסיק וגם על הבן אדם.

ינון אזולאי: אני לא מעמיס.

אלכס קושניר: המידע הזה גם כך היה עובר, אני לא מבין מה הבעיה.

איציק דניאל: מעבר להצהרה, אנחנו רוצים לוודא שכך הדבר בנתונים, אז אנחנו מבקשים שהביטוח הלאומי שהוא הגוף המשלם יקבל את הנתונים כדי לעשות את ההצלבה.

נעה בן שבת: אני רוצה לשאול על פסקה 4, שמדברת על העובד האם הוא ביצע שתי בדיקות.

נעה בן שבת: לצורך קיצור תקופת הבידוד.

נעה בן שבת: כנראה שזה לצורך בירור האם הגיעה התקופה המזערית.

נעה בן שבת: הבעיה היא שאמרנו שבעצם יכול להיות שהתקופה המזערית נמשכת עד קבלת תוצאות הבדיקה השנייה ואז זה מה שצריך בעצם למסור לעובד.

אסתי ורהפטיג: מה שאנחנו מעבירים לביטוח הלאומי לעניין התקופות, אנחנו מעבירים להם את מועד ביצוע הבדיקה ומבחינתנו תקופת הבידוד שעבורה הוא אמור לקבל, עד שהיא נסגרת, זו התקופה שבה מגיעות תוצאות הבדיקה השלילית ורק אז הוא רשאי לצאת מבידוד והוא אמור לקבל עבור כל התקופה עד שהבידוד נסגר.

נעה בן שבת: אז אולי אתם צריכים להגיד: ואם כך מה הוא מועד סקירת התוצאות - - -

אופיר כץ: אבל מדובר בשני פרמטרים שונים.

אסתי ורהפטיג: מדובר בשני פרמטרים שונים.

אסתי ורהפטיג: יכול לקרות מצב שמישהו עושה את הבדיקה רק ביום התשיעי ואז היו יומיים שיכול היה לקצר ולא קיצר.

אסתי ורהפטיג: לכן אנחנו מעבירים את שני הנתונים, גם את תקופת הבידוד, את מועד הסגירה, וגם את השאלה מתי הוא עשה את הבדיקה השנייה.

נעה בן שבת: אבל אתם לא מעבירים את המועד עד מתי הוא היה מבודד.

אסתי ורהפטיג: את זה בכל מקרה אנחנו מעבירים.

אסתי ורהפטיג: זה גם בחוק המקורי אנחנו מעבירים את תקופת הבידוד.

אסתי ורהפטיג: הבידוד נסגר - - -

נעה בן שבת: כאן פירטנו את כל סעיף קטן א' ואין פה התייחסות לדבר הזה.

אסתי ורהפטיג: גם בחוק - - - אנחנו תמיד מבהירים מהי תקופת הבידוד.

אסתי ורהפטיג: תקופה זו נסגרת רק ברגע שהקיצור נכנס לתוקף שזה אחרי תוצאות בדיקה שלילית.

נעה בן שבת: אני חושבת שצריך להבהיר את זה כי אני לא רואה את זה בתוך - - -

אלכס קושניר: אני מבקש שזה יובהר לקראת דיון ההמשך שיהיה ביום שני.

אלכס קושניר: נא להמשיך בהקראה.

ינון אזולאי: מבחינתי ומבחינת אופיר אפשר ללכת להצבעה.

אלכס קושניר: סבבה, אין בעיה.

אופיר כץ: אני ממשיך:

נעה בן שבת: אולי תסביר מה ההוראה הזו עושה.

אופיר כץ: זו הארכה רטרואקטיבית כמו שאמרנו בתחילת הדברים.

אופיר כץ: החוק המקורי היה עד מרץ 2021, בגלל התפזרות הכנסת, לפי סעיף 38 לחוק-יסוד: הכנסת הוא הוארך עד ה-6 ביולי והוא פקע בעצם ב-6 ביולי.

אופיר כץ: לכן אנחנו מאריכים אותו רטרואקטיבית לפי הזכאות הקודמת עד לתקופה שהחוק הזה יעבור.

אופיר כץ: מהתקופה שהחוק הזה יעבור יתחילו הזכאויות החדשות.

אופיר כץ: כמובן שזה לא גורע מזה שאמרנו שעובד מחוסן שנעדר בגלל הילד שלו, הזכאות שלו חלה רטרואקטיבית מה-1 בינואר.

אופיר כץ: אז כל הסוגים של עובד שמגיע לו עכשיו את ימי הבידוד, אין אף אחד שבתפר שבין ה-6 ל-7 ליום שמחוקק החוק?

אופיר כץ: - - - ה-6 ל-7 נעלם פה.

אופיר כץ: התפר שהיה נעלם.

אופיר כץ: יש רצף להכול.

אופיר כץ: נכון.

אופיר כץ: כל החוק הזה הוא - - -

אופיר כץ: כל עובד שבבידוד יקבל 100% עד שהחוק הזה עובר, לאחר שהחוק הזה עובר הוא יקבל 75% למעט החריגים של 100%.

אלכס קושניר: ככל שנעביר את החוק מהר יותר כך ניטיב עם אנשים יותר.

ינון אזולאי: זה לא מחייב - - -

אופיר כץ: זה משפט שאתה יכול להגיד בכל חוק.

ינון אזולאי: לא, הוא סתם עכשיו.

אלכס קושניר: זה כדי קצת להדליק אתכם.

ינון אזולאי: בדקת לנו ערנות.

אופיר כץ: הפגיעה היחידה היא באלה שלא מחוסנים שכרגע מקבלים 100% וברגע שנחוקק הם יקבלו 75%.

אופיר כץ: זה השינוי שמוצע כאן בחוק.

אלכס קושניר: והדברים הרטרואקטיביים והנשים בהיריון.

נעה בן שבת: יורידו להם רק שלושה ימי מחלה.

אופיר כץ: אני מזכיר שכשהחוק עובר בעצם נוצרת הזכאות לתשלום דמי בידוד להורה שמחוסן, וזכאות למעסיק לקבל שיפוי עבור הדבר הזה.

אופיר כץ: זה דבר חדש.

נעה בן שבת: אני רוצה להעיר, כמובן שאם ההורה הוא בבידוד, אם הוא נעדר לסירוגין אז אולי הוא צריך לציין באלו ימים הוא נעדר.

אופיר כץ: יש בהתחלה: "נעדרתי ביום כך וכך".

נעה בן שבת: זה מה שיקרה אם זה לסירוגין.

אופיר כץ: כמו שאמרתי, בחוק הזה אנחנו מדברים על התיקון, לא על החוק העיקרי.

אופיר כץ: 75% חלים על תקופת בידוד שהחלה מיום הפרסום של החוק, וגם החריגים של 100% יחולו מיום הפרסום של החוק.

נעה בן שבת: עוד הערה לגבי הנוסח שהקראת, אנחנו מדברים על שני הורים מלווים שנעדרים לחילופין.

נעה בן שבת: אתם רוצים שההעתק של ההצהרה נמסר להורה השני או שהעובד יצרף את העתק ההצהרה של ההורה השני?

אופיר כץ: לדעתי דיברנו על זה כבר בסעיף האופרטיבי, כבר שם הוא מתחייב לצרף את ההצהרה אז לטעמי הפסקה הזאת לא תופסת.

ינון אזולאי: יש מגבלה למספר ילדים שהיו בבידוד?

אופיר כץ: לא, אין הגבלה וכל אחד מהילדים הוא תקופת בידוד חדשה.

אופיר כץ: אם הם נכנסו ברצף אז רואים בזה אותה תקופת בידוד.

אופיר כץ: זו גם הוראה מהחוק המקורי, אני מזכיר שבתקופת הבידוד ירד יום אחד לעובד.

אופיר כץ: אם יש ילד אחד בבידוד, ובזמן הבידוד של הילד הראשון נכנס לבידוד גם ילד שנים, אז יראו את התקופה הרצופה.

ינון אזולאי: אבל אם תמו שבעה ימים של ילד אחד, שבוע הפסקה, נכנס עוד ילד לשבוע, פה יש בעיה שאתה מנצל את ימי המחלה שלו ואם יש לו שניים-שלושה ילדים שהיו בבידוד - - -

אופיר כץ: העניין הזה הועלה גם בחוק המקורי, הפתרון היה, ההגבלה לכך שירדו לו לא יותר מארבעה ימים, אני מזכיר שהתזכיר המקורי - - -

ינון אזולאי: אתה אומר שאנחנו נוריד לו, אם נגמרו לו פה הימים, אם נגמרה לו חופשת המחלה, אנחנו נצטרך להוריד לו להבא.

אופיר כץ: נכון, זו אותה סוגיה שעלתה קודם, זו גם הוראה מהחוק המקורי.

ינון אזולאי: זה רק מחזק את זה שזו בעיה להשתמש בזה.

נעה בן שבת: יש גם עניין שתקופת הבידוד עכשיו מתקצרת לתקופה מזערית ואז יכול להיות שהיה פער של יום בין שתי התקופות, למרות שהם היו בבידוד ופתאום הילד השני ואז - - -

אופיר כץ: זה תמיד יכול לקרות, גם בחוק הקודם וגם לפני הקיצורים יכול להיות שילד סיים תקופת בידוד של 14 ימים והיה יום הפסקה ולמחרת - - -

אלכס קושניר: יכול להיות שזה אותו ילד, זה לא קשור לכמות ילדים.

אופיר כץ: זה בעצם בשביל להחיל את הרטרו החל מה-1 בינואר על ההורה המחוסן.

אופיר כץ: יש תנאים מהותיים ויש תנאים של הצהרה.

אופיר כץ: התנאים המהותיים היו צריכים להתקיים גם אז, בגלל שהורה נעדר מעבודתו בגלל בידוד ילד.

אופיר כץ: ההצהרה לא הייתה קיימת אז ולכן אנחנו נותנים 30 ימים קדימה להציג את ההצהרות למעסיק בשביל לקבל את הזכאות ובשביל שהמעסיק יקבל שיפוי.

אופיר כץ: זו תקופת היערכות שהביטוח הלאומי ביקש על מנת להכין את המערכת להוראות החדשות ולכן אי-אפשר להגיש תביעות לזכאות רק מה-1 באוקטובר.

נעה בן שבת: תביעות לזכאות לפי החוק החדש.

אופיר כץ: לפי החוק החדש.

אופיר כץ: לפי החוק הישן עדיין אפשר להגיש ברצף.

אופיר כץ: אני אסביר: זו אותה הגדרה של תקופת בידוד כמו שקיימת בתיקון הרגיל לחוק, פשוט מה שאחנו מציעים בחוק המתוקן זה שתקופת בידוד תוגבל לתקופה המזערית לבידוד.

אופיר כץ: על תרופת הרטרו אנחנו לא מחילים את התנאי של התקופה המזערית לבידוד כי בעצם זו הוראה שלא הייתה קיימת אז.

אופיר כץ: עד כאן.

אופיר כץ: אני רוצה להבין את האמירה שאמרת מקודם שאם אנחנו מורידים מארבעה ימים ליומיים אז אנחנו משיתים את זה על המעסיקים.

אופיר כץ: אני רוצה להבין את המנגנון ואת הנוסחה, אנחנו מדברים היום על שבעה ימי בידוד, בהנחה שהוא עשה את הבדיקה ביום השביעי וקיבל אותה ביום השביעי.

אופיר כץ: ביום הראשון העובד לא מקבל, נכון?

אופיר כץ: יורד לו יום חופשה אחד.

אופיר כץ: את היום השני המדינה משלמת, נכון?

אופיר כץ: כן, משלמת 100%.

אופיר כץ: ביום השלישי עסק גדול 50/50, ועסק קטן 25/75 וזה ממשיך עד היום השביעי.

אופיר כץ: פה יורדים לו, מתוך שישה ימים, ארבעה ימי מחלה.

אלכס קושניר: כולל היום הראשון.

אופיר כץ: נגיד שזה גם כך בהסדר הרגיל של ימי מחלה.

אופיר כץ: יפה, מתוך 14.

אופיר כץ: לא, ההסדר הרגיל של חוק ימי מחלה כמו שהוא כתוב היום בחוק.

אופיר כץ: העובד ביום הראשון זכאי לאפס, ביום השני 50%, ביום השלישי 50% ורק החל מהיום הרביעי הוא מקבל 100% למרות שירדו לו ארבעה ימים.

נעה בן שבת: - - -

אופיר כץ: כשאנחנו חוקקנו את זה בוועדת העבודה והרווחה המעסיקים וההסתדרות ישבו איתנו.

אופיר כץ: הרעיון היה חלוקה בנטל.

אופיר כץ: לדעתי צריך לשמר את העיקרון שהחלוקה תהיה הוגנת.

אופיר כץ: ברגע שאנחנו משאירים את זה על ארבעה ימים אז אנחנו מעקמים את העיקרון שקבענו לשיתוף כולם.

אופיר כץ: אם אני מוריד את זה ליומיים, למה הנטל עובד מהעובד אל המעסיק.

איציק דניאל: אנחנו מבינים את ההערה ואנחנו נחשוב על זה.

אלכס קושניר: חברים, אני רוצה לסכם.

אלכס קושניר: ביום שני נמשיך לדון בחוק, אנחנו נשמע גם את המעסיקים וגם את העובדים כדי לנסות ולהבין את המצב מהשטח.

אלכס קושניר: אני מאמין שיהיו פה תיקונים שנוכל לתקן.

ינון אזולאי: אני רוצה לשאול שאלה לגבי המעונות.

ינון אזולאי: האם זה נכון שרוצים להבדיל בין ילד לאברך עם כיפה שחורה לבין אבא אברך עם כיפה סרוגה.

ינון אזולאי: האם זה נכון?

איציק דניאל: צוות התעסוקה באגף התקציבים לא קיבל פנייה בנושא הזה.

ינון אזולאי: אני שואל אם אתם בודקים את זה.

ינון אזולאי: גם לא קיבלתם פנייה לעשות את זה אבל אתם עושים עבודות מטה.

ינון אזולאי: השאלה היא אם זה בעבודת המטה שלכם.

איציק דניאל: נכון לעכשיו לא.

ינון אזולאי: תודה.

אלכס קושניר: אני נועל את הישיבה, תודה לכולם.