ועדת הכספים, כנסת 24, פרוטוקול מספר 59, 2021-07-13 11:15

ניר אורבך: בוקר טוב לכולם, אנחנו התכנסנו פה כדי לבחור בצורה פורמלית יושב-ראש ועדה.

ניר אורבך: אני אשמח.

ניר אורבך: אני שמח מאוד, ממש שמח להיות זה שמנהל את ההצבעה לבחירת יושב-ראש הוועדה.

ניר אורבך: אדוני יושב-ראש הכנסת, דיברנו בוועדת הכנסת על הנושא של הצורך בהסכמות וביכולת לעבוד ביחד עם כל מה שקורה עכשיו בין אופוזיציה וקואליציה - בוועדת הכספים אלכס מנהל את זה בצורה מדהימה.

ניר אורבך: צריכים להגיע להסכמות עם הוויכוחים הפוליטיים הכי קשים שיש, ולהגיע לפה להסכמות - אלכס עושה את זה בתבונה, בחכמה ובנועם.

ניר אורבך: אני גאה להגיש את השם של אלכס להצבעה כיושב-ראש הוועדה.

ניר אורבך: אני אעשה זאת פורמלית.

ניר אורבך: "בהתאם להוראות סעיף 106(א)(1) לתקנון הכנסת, הוועדה תבחר יושב-ראש מבין חבריה לפי המלצת ועדת הכנסת.

ניר אורבך: הוועדה המסדרת המחזיקה בסמכויות ועדת הכנסת לעניין זה, החליטה להמליץ לוועדת הכספים לבחור בחבר הכנסת אלכס קושניר כיושב-ראש הוועדה".

ניר אורבך: מי בעד?

ניר אורבך: בעד – פה אחד

ניר אורבך: נמנעים – אין

ניר אורבך: פה אחד נבחר חבר הכנסת אלכס קושניר כיושב-ראש ועדת הכספים, אני שמח למסור לך את ניהול הישיבה.

אלכס קושניר: תודה רבה, אדוני יושב-ראש ועדת הכנסת.

אלכס קושניר: בבקשה, אדוני יושב-ראש הכנסת.

מיקי לוי: יש לי מין דה-ז'ה-וו.

מיקי לוי: תשע שנים ישבתי פה, במקום שלך, חבר הכנסת מאיר יצחק הלוי, הייתי מקפיד לשבת שם.

מיקי לוי: זה תלוי - כשהייתי רוצה לריב יותר חזק על תקציב, הייתי מתקרב ליושב-ראש.

מיקי לוי: אבל כשהייתי צריך לשתף פעולה, אז גם אלכס ישב לידי, וגם מוסי רז ישב לידי, ושיתפנו פעולה אפילו עם חברי האופוזיציה – דהיום, קואליציה – דשלשום.

מיקי לוי: אני רוצה להגיד לכם, יש כאן עדים שהצבעתי 70% עם הממשלה.

מיקי לוי: ברוב המקרים הצבעתי עם הממשלה, כי התקציבים היו לטובת מדינת ישראל, אזרחי מדינת ישראל, ולא עשיתי פה חשבון של אופוזיציה – קואליציה.

מיקי לוי: לעתים, חברי כנסת מהאופוזיציה באו אליי בטענות שאני מין כוח עזר, או גיס חמישי – זה לא עניין אותי.

מיקי לוי: עניין אותי מה טוב למדינת ישראל.

מיקי לוי: קצת משונה לי, שבחודש הזה נכנסתי ופניתי ימינה ולא שמאלה דרך המסדרון.

מיקי לוי: הייתי עושה בדרך כלל את הקיצור מכאן, ומגיע ישירות לכאן.

מיקי לוי: באמת, אחת הוועדות שמיציתי את כל הצורך שלי, רצונות שלי, יכולות שלי ברמה הכלכלית.

מיקי לוי: ואני חושב שהייתי דיי חרוץ, הייתי בסדר, מה שנקרא, מכין שיעורי בית.

מיקי לוי: בא פחות או יותר מוכן.

מיקי לוי: יש כמה חברים מהאופוזיציה שהיום ישבו לידי – ינון שישב לידי, ופשוט העברתי לו את כל מה שאני יודע בצורה חופשית בלי חשבון שהוא מצד האחר של המפה הפוליטית, כאשר אנחנו רואים מה טוב למדינת ישראל, לאזרחי מדינת ישראל.

מיקי לוי: ואני אומר לכם שבוועדה הזאת ככה זה צריך להיות אחת הוועדות החשובות מאוד.

מיקי לוי: אני התנסיתי ב-403 מיליארד, אחר-כך חתמנו על 11 מיליארד בתוך קופסאות שחורות שזה מאוד עיצבן אותי כי לא הייתה לי שליטה על העניין הזה.

אלכס קושניר: אם היית יכול להפוך את השולחן – היית עושה את זה, אני זוכר.

מיקי לוי: עכשיו מדובר ב-450 מיליארד שקל.

מיקי לוי: זה סכום אסטרונומי שהוועדה הזאת מעבירה, שולטת עליו.

מיקי לוי: באמת, בהינתן לכם הכוח המתאים לבוא ולפקח על עבודת הממשלה, כי זה באמת כסף של אזרחי מדינת ישראל.

מיקי לוי: זה הלב הפועם של מדינת ישראל.

מיקי לוי: בואו, עזבו, ועדות אחרות – ביטחון, בסדר, אבל בלי כסף זה לא עובד.

מיקי לוי: בנוסף, הייתי חבר בוועדת המשנה, ועדת כספים, חוץ וביטחון, לכל מיני תקציבים שהם ברמה הסודית - מאוד נהניתי באופן אישי.

מיקי לוי: מאוד מאוד נהניתי.

מיקי לוי: יכול לספור על יד אחת כמה ימים נעדרתי בתשע שנים האלה, כמעט ולא נעדרתי, כי מאוד אהבתי את הוועדה, הרגשתי שאני משפיע, משפיע, כי זה תקציבים, בפירוש כן.

מיקי לוי: לא מתבייש לעשות שידוך, או לשתף פעולה עם האופוזיציה.

מיקי לוי: אני כאופוזיציונר, עשיתי את זה הרבה פעמים עם הקואליציה, כאשר הטוב ביותר - גם אלכס ישב איתי מספיק שנים פה וצבר ניסיון.

מיקי לוי: אני שמח שאתה יושב בראש הוועדה.

מיקי לוי: אני מאחל לכם הצלחה מכל הלב.

מיקי לוי: הוועדה הזאת מאוד חשובה.

מיקי לוי: תעשו שיעורי בית, תבואו מוכנים.

מיקי לוי: כשתבואו מוכנים, תוכלו לבוא גם לכדי ביטוי.

מיקי לוי: הוועדה הזאת עבדה, אתה יודע, גם הרבה פעמים על עוולות, לאו דווקא בענייני כספים.

מיקי לוי: על עוולות חברתיות – רוצים לסגור מפעל גומי בפתח-תקווה, הבאתי את זה לכאן ומנעתי.

מיקי לוי: גפני, מנע את סגירת "פרי הגליל", המאפייה בקריית שמונה, שדרות.

מיקי לוי: באמת, הרשימה היא ארוכה.

מיקי לוי: אתם יכולים פה לנצל את הכוח שניתן לכם כדי למנוע עוולות חברתיות שהן כלכליות.

מיקי לוי: אני זוכר שמצאתי שחברת החשמל קונה ב-130 מיליון שקלים כבלים מתורכיה – אני מרטתי את שערותיי.

מיקי לוי: יש בנתיבות בית חרושת.

מיקי לוי: אני הולך לבית החרושת, 10 ליינים סגורים – למה?

מיקי לוי: כי מצאו בתורכיה ב-15% פחות כבלי חשמל.

מיקי לוי: אז הבאנו את חברת החשמל לפה, את הסמנכ"ל, והפכנו את ההחלטה על-פיה, והכרחנו את חברת החשמל שזה כסף שלנו, לקנות בשדרות מהמפעל שלנו.

מיקי לוי: שתדעו לכם, תוצרת הארץ גם ב-15% יותר על-פי חוק, חובה לקנות בארץ.

מיקי לוי: תגנו על תוצרת הארץ.

מיקי לוי: לעתים, אנחנו לא מצליחים.

מיקי לוי: השטיחים שאתם דורכים עליהם – במקום שטיחי "כרמל" שהיו צריכים להיות פה, לצערי, המפעל נסגר, אז קנו בארצות-הברית.

מיקי לוי: המרצפות – במקום "נגב" קרמיקה, קנו בסין.

מיקי לוי: אז אתם העין, העין של העניין הזה.

מיקי לוי: תגלו אכפתיות, תגלו רגישות.

מיקי לוי: ואתה, באמת, עם הניסיון שצברת, אנחנו סומכים עליך במאה אחוז.

מיקי לוי: אני מאחל לך הצלחה, באמת, מכל הלב.

מיקי לוי: התוצרים שבאו מהוועדה הזאת בשעות הצוקים, מה שנקרא, שהכול לא עבד ולא תפקד, הוועדה הזאת תקתקה.

מיקי לוי: נכון, התפשרת ונתת, אבל בדיוק כך צריך לעבוד, והביאה תוצרים בלתי רגילים למליאה עצמה.

מיקי לוי: אני שמח על כך.

מיקי לוי: אני מכיר אותך היטב, גם שיתפנו פעולה בהרבה מאוד נושאים.

מיקי לוי: סומך עליך באמת מכל הלב.

מיקי לוי: מאחל לך הצלחה בהמשך הדרך.

מיקי לוי: אפילו אוהב אותך.

מיקי לוי: תודה רבה.

נירה שפק: מיקי דיבר על הנושא של התקציבים והכספים.

נירה שפק: אני חושבת שהלב של הוועדה הזאת, זה קודם כל סדר העדיפות, כי התקציב הוא פניו האחוריים או הקדמיים - כל אחד יגיד מאיפה שהוא רוצה של סדר העדיפות, וסדר העדיפות נקבע כאן, למי נותנים את המשאבים.

נירה שפק: בהיכרות שלי איתך, וביכולת שלך להביא דברים לסדר-היום, ולא רק את הדברים הגדולים, ולא רק את הדברים המצטלמים, אלא באמת לגעת בדברים שצריך, ולתת כתובת גם לאלה שאין להם לובי, אנחנו נמצאים באותו מקום.

נירה שפק: אני ממש שמחה שהיה לי את הזכות לעבוד איתך.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: ווליד טאהא.

אלכס קושניר: בבקשה.

וליד טאהא: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, ברכות גם ליו"ר הכנסת.

וליד טאהא: הפתעת אותנו שהיית פעם באופוזיציה.

וליד טאהא: אלכס, אני רוצה לאחל לך הצלחה גדולה.

וליד טאהא: אומרים אם רוצים לבחון מידת ההתעניינות של כל מדינה לגבי האוכלוסיות שלה – צריך לפתוח את הספר של התקציב.

וליד טאהא: אנחנו כחברה הערבית לא תמיד היינו שם - אנחנו רוצים להיות שם.

וליד טאהא: הוועדה שלך דנה בכל הנושאים שקשורים לכל מיני אוכלוסיות.

וליד טאהא: אני רוצה לראות את הסוגיות של החברה הערבית נמצאות על השולחן של הוועדה הזאת ולא בדיבורים, במימוש.

וליד טאהא: אנחנו צריכים להתחיל לממש את הזכות של האזרחים הערבים גם בתוך הוועדה החשובה כל כך שלך.

וליד טאהא: וגם לראות את התוצר של הדיון הזה בתוך התקציב של המדינה שעוד מעט נתחיל גם לדבר עליו.

וליד טאהא: אז הרבה מאוד ברכות והצלחה.

אלכס קושניר: תודה.

מאיר יצחק הלוי: אני רוצה להצטרף לברכות, אדוני היושב-ראש, יושב-ראש הוועדה, יושב-ראש ועדת הכנסת, גם הזדמנות מצוינת להגיד לך בהצלחה.

מאיר יצחק הלוי: אני מכיר את אלכס בממשקים שהיו בינינו כשהוא כיהן כמנכ"ל משרד הקליטה, אני הייתי ראש עירייה.

מאיר יצחק הלוי: היו ממשקים מאוד מעניינים.

מאיר יצחק הלוי: אבל דבר אחד אני יכול להגיד לזכותך – ההוגנות המקצועית, האינטגריטי שלך, היו ממש נר לרגליך.

מאיר יצחק הלוי: אני מאוד שמח שאתה עומד בראש הוועדה הכול כך חשובה בעת הזו.

מאיר יצחק הלוי: אני, באופן אישי, כשנכנסתי לכאן, ביקשתי להיות חבר בוועדת הכספים.

מאיר יצחק הלוי: ראיתי בזה את הדבר הכי חשוב בדיוק מאותם דברים שאמר יושב-ראש הכנסת.

מאיר יצחק הלוי: עצה אחת אני רוצה לתת לך, למרות שאני לא בטוח שאתה צריך ממני עצות.

מאיר יצחק הלוי: יש משפט במשלי שאומר: "מענה רך ישיב חמה".

מאיר יצחק הלוי: אז אני בטוח שאתה בדרך שלך, ויש לך את הדרך, תדע גם אם יש פה חמה – אז אתה תדע להביא אותה לא משום הרכות, אלא משום הנחישות והיכולות שלך.

מאיר יצחק הלוי: אני מאחל לך הצלחה.

מאיר יצחק הלוי: נעשה הכול, הכול כדי שתפקוד הוועדה הזאת יהיה תפקוד נאות.

מאיר יצחק הלוי: בהצלחה.

אלכס קושניר: תודה רבה.

יעל רון בן משה: כבוד יושב-ראש הכנסת, יו"ר הוועדה, יו"ר ועדת הכנסת, ברכות ליו"ר הוועדה החדש, ישן.

יעל רון בן משה: זכות הייתה לשבת לצדך כחבר ועדה, אמנם לא תקופה ארוכה, אחר-כך כבר נבחרת כיושב-ראש זמני בתקופה שישבנו יחד וגם בתקופה הקודמת שלך כיושב-ראש זמני, נוכחתי לגלות את כישוריך, הידע שלך, ובעיקר הזמינות, האנושיות, המקצועיות.

יעל רון בן משה: פניתי אליך בכמה נושאים שהיו לי חשובים, ואני שמחה שהם באו לדיון, או לפחות קיבלתי מענה.

יעל רון בן משה: אני חושבת ששנינו כמי שמגיעים – אתה מהדרום, אני מהצפון, מבינים שהציונות עוד כאן, חיה ובועטת.

יעל רון בן משה: אני מקווה שגם במסגרת הוועדה הזו נדע להשקיע בנגב, בגליל, לאורכה ולרוחבה של הארץ.

יעל רון בן משה: הדוגמה שנתן יושב-ראש הכנסת על התעשייה בשדרות, היא דוגמה נפלאה להשקעה של המדינה.

יעל רון בן משה: זה לא עול, זה לא נטל, לא על הכנסת, לא על ועדת הכספים, לא על משרד האוצר.

יעל רון בן משה: זו השקעה מניבה.

יעל רון בן משה: הייתי שמחה שנראה כך נושאים נוספים שקשורים לנגב ולגליל בפיתוח שירותי בריאות, ופיתוח שירותי תחבורה וכל מה שקשור כמובן לפרנסה של אזרחים – זה יכול להיות תעשייה, זה יכול להיות עסקים קטנים ויזמויות.

יעל רון בן משה: אני בטוחה שאתה תהיה פרטנר מצוין לזה.

יעל רון בן משה: אני מבטיחה, לפחות מהמקום שלי, שאני אהיה פרטנרית לדבר הזה.

יעל רון בן משה: אני חושבת שגם האופוזיציה תהיה פרטנרית לעידוד ההתיישבות בנגב, בגליל, בבקעה ובמקומות נוספים.

יעל רון בן משה: אני מקווה שנצליח לעשות חיל בוועדה הכי חשובה בכנסת, עם כל הכבוד לשאר הוועדות האחרות.

יעל רון בן משה: חברי מאיר אמר – כשהוא נכנס הוא ביקש להיות כאן.

יעל רון בן משה: אני, עוד לפני שהגעתי לכנסת, אמרתי, זה המקום, פה קורים הדברים.

יעל רון בן משה: אני מאוד מסכימה עם יושב-ראש הכנסת, שנמצא כנראה בצומת הכי חשובה בכנסת.

אלכס קושניר: תודה רבה, יעל.

מיקי לוי: אני רוצה להגיד מילה.

מיקי לוי: אני מתנצל, אני מבקש את סליחתך.

מיקי לוי: ניסיון של תשע שנים – קודם כל, תודה לרשמות הוותיקות פה באמת.

מיקי לוי: אל תזוזו כלום בלי הייעוץ המשפטי, הן מונעות שאתם תיכשלו.

מיקי לוי: אני אומר לכם, תצלצלו, תבלבלו להן את המוח.

מיקי לוי: אני אומר לכם, אין כמעט שבוע שלא בלבלתי להם את המוח.

מיקי לוי: אז גם כן, תודה רבה לכן על ליווי של תשע שנים, אליי, לפחות.

מיקי לוי: ממש, תודה רבה.

אלכס קושניר: האמת, שחשבתי שאני לא אתרגש, כי רק לפני שלושה שבועות נבחרתי, אבל, הנה, אני מתרגש.

אלכס קושניר: וואליד, אמרת ועדה שלך, זו לא ועדה שלי.

אלכס קושניר: זו ועדה, ואפילו אם גם לא שלנו, זו ועדה של הציבור.

אלכס קושניר: לפני שלושה שבועות, בסוף השבוע הראשון ליום חמישי, חוויה אישית – כולם כבר הלכו, נשארתי לבד עם ככה ניירות על השולחן.

אלכס קושניר: פתאום הרגשתי את כובד האחריות על הכתפיים.

אלכס קושניר: דיברת על 450 מיליארד שקל – אתה מבין שמדובר בכסף ציבורי, והיחס לכסף הזה צריך להיות בחרדת קודש, כי בסוף אנחנו פה מקבלים החלטות שמשפיעות על החיים של האזרחים, ומאוד חשוב שנוכל להישאר הוגנים.

אלכס קושניר: שנוכל להישאר ישרים, ושנוכל לשתף פעולה ולדבר.

אלכס קושניר: גם קואליציה, גם אופוזיציה – כולם ביחד, חברי הוועדה חייבים לקבל פה יכולת להתבטא, ולא רק להתבטא, אלא גם להשפיע.

אלכס קושניר: כך אני אמשיך לנהוג.

אלכס קושניר: זה מה שאני רוצה לעשות.

אלכס קושניר: אני רוצה להגיד לך, טמיר, תודה, ולכל הצוות שנמצא כאן, שבאמת, בשלושה שבועות האלה קיבלו אותי כאילו אני בן בית ואנחנו עובדים ומדברים, וממש מקדמים דברים.

אלכס קושניר: וכמובן, ליועצות המשפטיות – תודה רבה לכן.

אלכס קושניר: הרשמות וכל הצוות, ואביאל שכותב בשקט – תודה רבה על הליווי המקצועי שאתם נותנים.

אלכס קושניר: זה בכלל לא מובן מאליו.

אלכס קושניר: באמת, 24/7, כל פעם שצריך להקפיץ אותך, וכל הצוות פתאום באמצע הלילה, בגלל שיש איזושהי רביזיה שצריך להצביע עליה – אף פעם לא שמעתי את המילה לא, זה לא מובן מאליו.

אלכס קושניר: תאמינו לי, הבנות שם מאחור, והלשכה המשפטית, אני מעריך את זה מאוד, ואני חושב שכל חברי הוועדה מעריכים את זה מאוד.

אלכס קושניר: אדוני יושב-ראש הכנסת, לחמנו פה יחד בשוחות, וגם אני הצבעתי הרבה פעמים עם הקואליציה כאשר חשבתי שזה נכון, וידענו גם להשפיע על כל מיני החלטות של הקואליציה ולהסדר אותן, ולנתב אותן למקומות הנכונים.

אלכס קושניר: אגב, זה מה שאני מצפה מהאופוזיציה הנוכחית הקיימת היום.

אלכס קושניר: אני חייב להגיד שבשלושה השבועות האלה שאנחנו מתנהלים, זה כך גם קרה.

אלכס קושניר: לכן, אנחנו נמשיך לנסות לעשות הכול כדי להשאיר את הפוליטיקה מחוץ לדלת של הוועדה.

אלכס קושניר: כאן אנחנו נדאג לכל הציבור בישראל – גם בנגב, גם בגליל, גם בבקעה, גם בציבור הערבי – כולם ביחד, כי אנחנו חיים במדינה אחת, והוועדה הזאת צריכה לטפל בכולם.

אלכס קושניר: תודה רבה לכולם על האמון שנתתם בי בפעם הנוספת.

אלכס קושניר: ניפגש שוב.

אלכס קושניר: תודה רבה חברים.