ועדת הכספים, כנסת 24, פרוטוקול מספר 45, 2021-06-29 11:00

אלכס קושניר: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

אלכס קושניר: היום ה-29 ביולי, י"ט בתמוז תשפ"א.

אלכס קושניר: היום על הפרק יש לנו את חוק החל"ת.

אלכס קושניר: אני רק רוצה שנמסגר את הדיון ונבין איפה אנחנו נמצאים.

אלכס קושניר: מחר ב-30 לחודש, המתווה של החל"ת שנקבע בעקבות משבר הקורונה מסתיים.

אלכס קושניר: זאת אומרת, אם אנחנו לא מעבירים את החוק הזה - אף אחד לא יהיה זכאי לשום מתווה בחל"ת.

אלכס קושניר: ולכן, חשוב מאוד שאנחנו נתמקד כאן בדיון רציני ומעמיק על החוק, ונוכל להעביר את זה.

אלכס קושניר: צריך להבין, שהמטרה של החוק היא קודם כל להחזיר את המשק לשגרה, ולעודד חזרה לעבודה של אנשים, ככל שאנחנו יכולים.

אלכס קושניר: ברגע שאסיים עם משרד האוצר להציג את החוק, ואני אבקש מחברי הכנסת, אחרי שאני אתן לכם אפשרות הצעות לסדר-היום, לתת למשרד האוצר להציג את החוק, ואחר-כך, כמובן, ניכנס לדיון ונתייחס.

אלכס קושניר: יש מספר נקודות שאני חושב שכדאי להתעכב עליהם.

אלכס קושניר: הנושא של אוכלוסיית 67 פלוס, צריך לראות איך מוצאים להם פתרון.

אלכס קושניר: דבר שני, הנושא של אוכלוסיית הנשים ההרות והיולדות.

אלכס קושניר: הדבר הנוסף, היה מתווה של מענק חזרה לעבודה לעובדים בשכר נמוך.

אלכס קושניר: אמרתי, מענק חזרה לעבודה לעובדים בשכר נמוך, אני חושב שיש צורך להאריך את זה, כדי לתת לאנשים אפשרות להיכלל בשוק התעסוקה.

אלכס קושניר: זה איזשהו פתרון שהוא מחוץ לחוק הזה, הוא לא כלול בחוק, אבל חשוב שנדבר עליו, וננסה לפתור את הסוגיה כאן.

אלכס קושניר: הדבר הנוסף – זה פיל בחדר, הוא גם לא קשור לחוק, אבל אסור לנו שלא להתייחס אליו ולא לדבר עליו, זה הנושא של ענף התיירות – לראות איך המדינה מאפשרת לענף הזה להמשיך לשרוד את התקופה הקשה.

אלכס קושניר: אני אבקש ממשרד האוצר במהלך הדיון להתייחס ולתאר לנו את המתווה שמתגבש כרגע בין משרד האוצר למשרד התיירות.

אלכס קושניר: חברים, שוב פעם אני אומר, מחר, במידה ואנחנו לא מעבירים את החוק – האנשים נשארים ללא דמי אבטלה וללא דמי חל"ת.

אלכס קושניר: ולכן, אני אבקש מכולם, אני יודע שיש פה הרבה דרישות ויש פה הרבה סוגיות, ואנחנו נדבר ונדון על כולם.

אלכס קושניר: אבל חשוב מאוד לשמור על מסגרת הדיון כדיון מקצועי, ודיון מעמיק שקשור לסוגיה שבה אנחנו מטפלים.

אלכס קושניר: לא נוכל לפתור פה את כל הסוגיות של המשק הישראלי.

אלכס קושניר: אנחנו נמשיך לפתור אותם גם בשבוע הבא.

אלכס קושניר: החוק הזה מתייחס לשכירים, ואני רוצה שנתמקד בשכירים.

אלכס קושניר: וגם בענף התיירות, כי זה משהו שממש קריטי לדבר עליו ולראות איך פותרים אותו.

אלכס קושניר: שאר הסוגיות, ויש פה הרבה מאוד סוגיות, נוכל להמשיך ולדון בהן.

אלכס קושניר: כרגע, חברי הכנסת, הצעות לסדר-היום שלא קשורות לחוק.

אלכס קושניר: נושאים שלא קשורים לחוק.

אלכס קושניר: בבקשה, בצלאל סמוטריץ'.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, בוקר טוב, אנחנו קיבלנו הבוקר הודעה על המשך יום הדיונים כאן בכנסת ברציפות בוועדה הזאת, בוועדת החוקה, שהוקמה בניגוד לחוק, ולמוסכמות כאן עם איזה רוב עודף וחסר פרופורציה לקואליציה אל מול מה שיש לה במליאה, ובוועדה מסדרת, ועוד פטורים מחוקים.

בצלאל סמוטריץ': כבר הלילה, יום דיונים נוסף ארוך, אחרי שסיימנו את הלילה הזה בשבע וחצי בבוקר, עם עוד חוקים, גם קריאה ראשונה, גם שנייה, שלישית, כאילו אסורים על הגדרות.

בצלאל סמוטריץ': תראה, החוק הזה, אני מבין את הדחיפות.

בצלאל סמוטריץ': כמו שאמרת נכון, הוא הולך לפוג, ואם לא נחוקק וניתן מענה, יש אנשים שלא יקבלו מענה.

בצלאל סמוטריץ': יש עוד כמה חוקים כאלה.

בצלאל סמוטריץ': שורה שלמה של חוקים לא דחופים, לא פיקוח נפש, הסורים לא על הגדרות.

בצלאל סמוטריץ': ואתם, כהמשך, לצערי, להתנהלות שלכם בכל השבועיים, שלושה אחרונים בדורסנות שמתעלמת לחלוטין מכל מה שהיה מקובל כאן.

בצלאל סמוטריץ': אני מזכיר, ימי שלישי, בדרך כלל בכנסת הם לא ימים של חקיקה שלא בהסכמה.

בצלאל סמוטריץ': בוודאי שלא בהתראה כזאת שמהיום אחת עשרה בבוקר, או עשר וחצי בבוקר, לכולנו יש פגישות, סיורים ודיונים.

בצלאל סמוטריץ': הכנסת היא מקום עבודתנו המרכזי, אבל יש לנו גם עיסוקים נוספים בעניין הציבורי שלנו.

בצלאל סמוטריץ': אני אומר זה לא תקין.

בצלאל סמוטריץ': זה כהמשך לדיון שכינסתם בלילה בוועדה המסדרת, תוך כדי דיונים והצבעות במליאה, ובניגוד לתקנון גם ערכתם שתי הצבעות בוועדה המסדרת.

בצלאל סמוטריץ': אני יכול לומר רק דבר אחד, אדוני היושב-ראש, בדרכך לחברך בקואליציה.

בצלאל סמוטריץ': זה טוב.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו נתעד את ההתנהלות הזאת.

בצלאל סמוטריץ': תראו, תמיד כשהימין בשלטון, אז הוא משתדל להיות ממלכתי, פיינשמקר כזה.

בצלאל סמוטריץ': להתחשב, לבוא לקראת.

בצלאל סמוטריץ': להגיע להסכמות עם האופוזיציה.

בצלאל סמוטריץ': לשמור על איזה מינימום של מוסכמות, ושל כללי משחק שמקובלים כאן הרבה מאוד שנים בכנסת.

בצלאל סמוטריץ': הממשלה שלכם בקושי קמה – כבר רומסת כאן כל נורמה וכל מוסכמה.

בצלאל סמוטריץ': הכול חד-צדדי, בלי סיכומים, בלי כלום.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו נחזור, בעזרת השם, מהר לשלטון, פשוט כי המחנה הלאומי הוא הרוב בציבור הישראלי.

בצלאל סמוטריץ': בסוף אנחנו בדמוקרטיה ייצוגית, זה כנראה השתקף כאן בכנסת.

בצלאל סמוטריץ': ונלמד מכם איך לעבוד, ובבליץ' חקיקה מטורף לתקן את מערכת המשפט.

בצלאל סמוטריץ': הוא יחיל את הריבונות, ולהחזיר את המשילות.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו נלמד מצוין מכם.

בצלאל סמוטריץ': אל תשכחו שהכדור בפוליטיקה הוא עגול.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

אלכס קושניר: תודה רבה, חבר הכנסת סמוטריץ'.

אלכס קושניר: רק אני רוצה להזכיר לך במילה אחת.

אלכס קושניר: גם בממשלה הקודמת, היית יחד איתי באופוזיציה.

בצלאל סמוטריץ': שהיו דחופים.

בצלאל סמוטריץ': אני הייתי איתך באופוזיציה, אתה צודק.

בצלאל סמוטריץ': לא היה דבר כזה שמהיום להיום, ובימי שלישי, נכון, הם הביאו את חוקי המשילות המטורללים שלהם, שאתם עכשיו מטרללים עוד יותר.

בצלאל סמוטריץ': זה היה בימי החקיקה הקבועים.

בצלאל סמוטריץ': זה היה בפרסומים של סדר יום מראש.

בצלאל סמוטריץ': זה היה אחרי שכבר היו ועדות מאוישות שהוקמו בהסכמה בין הקואליציה לאופוזיציה.

בצלאל סמוטריץ': תראו, אתם לקחתם לעצמכם רוב בוועדת כספים ובוועדת חוקה, שהוא לא חוקי, מכיוון שבסוף אנחנו ביחסי כוחות של 61/59, לא בטוח את זה אפילו שיש 61, אבל נניח.

בצלאל סמוטריץ': ולא אמור להיות לכם רוב של יותר מאחד בכל ועדה.

בצלאל סמוטריץ': לקחתם לעצמכם חד צדדית רוב – אני לא הולך לבג"צ נגד הכנסת כתפיסה.

בצלאל סמוטריץ': זה לא דבר שאמור לעבור מבחן בג"צ מינימלי של כללי המשחק הדמוקרטי.

בצלאל סמוטריץ': אם יש לכם רוב של אחד – אז מקסימום רוב של אחד בכל ועדה.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו, אם עושים את זה בהסכמה, והאופוזיציה מסכימה, והיא מקבלת פיצוי בוועדות אחרות, כמו שהיה בכנסת ה-20, עם ועדת כלכלה שהרוב לאופוזיציה, זה דבר שמקובל כאן.

בצלאל סמוטריץ': חד-צדדי ודורסנות, ותוך שבירת כל הכללים והמוסכמות – תגיד מה בוער.

בצלאל סמוטריץ': ראיתי עכשיו את החוקים שאתם הולכים להעביר בקריאה ראשונה.

בצלאל סמוטריץ': אין שם אף חוק דחוף.

בצלאל סמוטריץ': אתם פשוט רומסים ודורסים, ויהיה פה עוד לילה.

אלכס קושניר: בצלאל, אז בוא נתרכז בחוק הזה.

בצלאל סמוטריץ': בסדר.

בצלאל סמוטריץ': אני רק אומר לכם, תזכרו שהכדור הוא עגול, ואנחנו פשוט נלמד מכם לעבוד.

בצלאל סמוטריץ': נשתמש בזה אחר-כך לצד השני.

בצלאל סמוטריץ': אם ככה אתם רוצים את הדמוקרטיה הישראלית מתנהלת, ואת יחסי הכוחות של קואליציה, אופוזיציה – זה מה שתקבלו.

אלכס קושניר: תודה.

אלכס קושניר: חבר הכנסת אזולאי.

אלכס קושניר: בבקשה.

ינון אזולאי: שלום, תודה רבה לך, קודם כל, בצלאל, אני רוצה להצטרף לדברים שאמרת, רק להוסיף על זה.

ינון אזולאי: המעניין הוא כשאתה פותח את החדשות, אתה שומע תמיד איך האופוזיציה דהיום התנהגה כשהייתה קואליציה, אבל אף פעם אתה לא שומע את הכתבים איך הם גינו את מה שהם עשו אז, ואיך שהם היום מפרגנים – זה אתה אף פעם לא שומע.

ינון אזולאי: אז אתה מבין שגם התקשורת לוקחת פה צד, וזה המשחק.

ינון אזולאי: לצערנו, המשחק הוא לא הוגן, אבל אין מה לעשות.

ינון אזולאי: אנחנו חיים במקום הזה, ואיך אמרת – בעזרת השם, נחזור לשם.

ינון אזולאי: אנחנו נחזור לשם ובגדול.

ינון אזולאי: אנחנו נזכור את הכול, ונעשה את זה פעם הבאה גם בלי בושה.

ינון אזולאי: כמו שהם עשו את זה, אתה יודע, והם מסתכלים על זה, ועושים מה שרוצים – גם לנו מותר להיות בצורה הכי בוטה שיש כלפי אותם אלה, כמו ראשי הממשלה הרזרביים, וכל הנלווים אליו.

ינון אזולאי: בקשר להצעה לסדר-היום.

ינון אזולאי: אנחנו העלינו פה בעבר לפני שבועיים, ממש בערב הקמת הממשלה והוועדה.

ינון אזולאי: העלינו את נושא מעונות היום.

ינון אזולאי: מעונות היום שעדיין לא פורסמו התבחינים שלהם, נמצא אצל שר האוצר.

ינון אזולאי: היה פה נציג של משרד האוצר, ודיבר גם בשם איציק דניאל, שגם הוא שלח אותו ודיבר בשמו.

ינון אזולאי: אסף, אתה מכיר את זה.

ינון אזולאי: התבחינים של מעונות היום, עדיין לא פורסמו.

ינון אזולאי: ועוד פעם להגיד, כשהתבחינים במעונות היום עדיין לא פורסמו, ואני עוד פעם אגיד, שאשתי מנהלת מעון, לא מעון שלי.

ינון אזולאי: ואני אומר את זה כדי שתהיה הכי שקיפות שיש.

ינון אזולאי: יש למשפחה של אשתי מעונות.

ינון אזולאי: אין לי בזה שום יד, חוץ מהמשכורת של אשתי.

ינון אזולאי: אבל אני בא מהמקום שאני מכיר את זה.

ינון אזולאי: בשנה הבאה יש לי ילד במעון.

ינון אזולאי: ואני אומר לך את הדבר הפשוט.

ינון אזולאי: היה פה אמיר מדינה ואמר את זה.

ינון אזולאי: אם התבחינים לא יפורסמו, כרגע הם כבר נמצאים באיחור של חודש.

ינון אזולאי: ואם הם לא יפורסמו רק לקראת חודש מרץ, אפריל, אולי יקבלו את הדרוג.

ינון אזולאי: הווי אומר – שהורים, אותם מסכנים, אלה שעכשיו אנחנו הולכים להמשיך להם את האבטלה, נראה, אולי לא ימשיכו, והאטימות תמשיך להיות – אז גם הם הצטרכו לשלם 2,800 שקלים.

ינון אזולאי: 2,800 שקלים – מאיפה יש להם?

ינון אזולאי: למה אתם לא משחררים את זה?

ינון אזולאי: אני מצטער שאני לא זוכר את אותו אחד שהיה פה.

ינון אזולאי: הוא אמר, תשמע, אנחנו מחכים לשר שיבוא.

ינון אזולאי: לא משנה התערבות פוליטית, אנחנו עוצרים את זה.

ינון אזולאי: חיכינו לשר שיגיע.

ינון אזולאי: תנו לו את זה שישחרר את זה.

ינון אזולאי: היו פה חבר'ה מישראל ביתנו.

ינון אזולאי: היה פה יבגני סובה, ונראה לי שגם אתה היית פה.

ינון אזולאי: אמרתם במפורש, ויבגני אמר – אני גם בעד זה, ואנחנו נדאג שזה יהיה בשבוע הראשון.

ינון אזולאי: נתנו לכם שבועיים, לא שבוע.

ינון אזולאי: אני קורא לשר האוצר היום להוציא את זה.

ינון אזולאי: היום, תוך כדי הישיבה פה שאנחנו עם התבחינים שיוציא את זה, כי אם לא, אנחנו נצטרך לעכב את הדיונים, עם כל הכבוד, כמו שאנחנו רוצים לדאוג למובטלים, אנחנו רוצים לדאוג למאות אלפי הורים.

אלכס קושניר: תודה רבה, חבר הכנסת ינון אזולאי.

אלכס קושניר: חבר הכנסת יצחק פינדרוס.

אלכס קושניר: בבקשה.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, אני חושב שאכן, אמרת נכון שיש פה דבר שהוא חשוב.

יצחק פינדרוס: אנחנו נמצאים ביום האחרון לאשר את זה – אנשים יהיו בלי.

יצחק פינדרוס: כמו שאמר גם בצלאל וגם ינון – נכון, נעשים דברים על-ידי קואליציה במשילות, ובשביל להראות שלטון.

יצחק פינדרוס: וגם באים לעשות דברים דחופים וזה מובן.

יצחק פינדרוס: אבל לבוא לאופוזיציה ולדרוש אחריות ציבורית כשאין אחריות ציבורית, ואנחנו נמצאים כרגע בשעה 11:15, ובשעה 12:15 מתכנסת הוועדה המסדרת לסדרה של 15 החלטות ביום שלישי, כפי שאמר בצלאל, על דברים לא רלבנטיים, לא דחופים.

יצחק פינדרוס: אולי עם ישראל לא יודע, ונשמע לו שוועדה לבחירת דיינים זה המשהו הכי דחוף שיש.

יצחק פינדרוס: אז למיטב ידיעתי, אין בחודשים הקרובים בכלל אפשרות לבחירת דיינים, כי אין תקנים פנויים בכלל.

יצחק פינדרוס: אז משהו בהול, או באמצע הלילה או עכשיו - סידרת חוקים.

יצחק פינדרוס: נתנו לנו סדר-יום להיום בלילה של – לא ספרתי, כמות אין סופית של חוקים.

יצחק פינדרוס: כשיש באמת דבר דחוף, אז אפשר להגיע להסכמה עכשיו.

יצחק פינדרוס: נכון שיש בעיה כשמדובר בקואליציה של שמונה ראשי ממשלה, זה מאוד מורכב לנהל את השיח הזה עם שמונה ראשי ממשלה, אבל אפשר להגיע להסכמה כבר עכשיו.

יצחק פינדרוס: שנתמקד כולנו במאמץ משותף להעביר את הדברים הדחופים גם בחוק הזה, וגם כל התקנות שפוקעות, ובא לציון גואל, ואז אין ויכוחים, ואין דיונים.

יצחק פינדרוס: יש אולי הסתייגויות, וגם לנו יש הסתייגויות, אנחנו נצטרף גם להסתייגויות שינון הגיש.

יצחק פינדרוס: אבל מכאן ועד לבוא אלינו ולהגיד – תגלו אחריות ציבורית, כשאתם מבקשים את זה בעצם רק מצד אחד כשאין בכלל אחריות, הרי כולנו נלך הלוך חזור כפינג-פונג, ובשביל לשמור על הסטטוס, אז כולנו נעשה פה את מה שנצטרך לעשות כאופוזיציה.

יצחק פינדרוס: אז אפשר להגיע להסכמה עכשיו.

יצחק פינדרוס: אם יש לך דרך, אני לא יודע אם זה בקבוצת וואטסאפ השמונה ראשי ממשלה איך הם מדברים ביניהם.

יצחק פינדרוס: אבל אם יש איזושהי דרך להגיע להסכמה עם שמונה ראשי ממשלה – באמת, ב-24 השעות הקרובות נתמקד כולנו במאמץ משותף.

יצחק פינדרוס: נעביר את ההחלטות שפוקעות ב-30, זו לא החלטה היחידה, יש עוד כמה תקנות קורונה, ותאמין לי, כולם יילכו הביתה, הכול יהיה בסדר.

יצחק פינדרוס: שבוע הבא יהיה שבוע מעניין.

יצחק פינדרוס: יהיה לנו נשיא חדש במדינת ישראל, אולי דברים ייראו אחרת.

יצחק פינדרוס: אבל כרגע בוא נתמקד בדבר הזה, ונעשה את זה כולנו יחד.

יצחק פינדרוס: אני חושב שזה יהיה טוב לעם ישראל וטוב לכולנו.

אלכס קושניר: תודה רבה, חבר הכנסת פינדרוס.

אלכס קושניר: אין הצעות לסדר-היום.

אלכס קושניר: אנחנו עוברים לדיון על החוק.

אלכס קושניר: חבר'ה, אני מבקש מכם להקשיב בסבלנות למתווה שיציגו לנו.

אלכס קושניר: אני בטוח שלכולם יש הערות.

אלכס קושניר: לכולם יהיה במה לדבר, גם חברי כנסת וגם נציגי החברה האזרחית שנמצאים כאן.

אלכס קושניר: אנחנו ננהל את הדיון הזה בצורה מקצועית ומעמיקה, ובסופו של דבר, נצא עם חוק הכי טוב שרק אפשר.

אלכס קושניר: בבקשה, אסף מאגף התקציבים באוצר.

אסף וסרצוג: אני אציג בקצרה את החוק, ואז, כמובן, אנחנו נענה בשלב הדיונים לענות על כל דבר.

אסף וסרצוג: לפני שאני אגע בפרטים של החוק, אני אתן הקדמה ממש קצרה.

אסף וסרצוג: הטרמינולוגיה היא מאוד חשובה, שמעתי את זה הרבה במהלך השבוע האחרון.

אסף וסרצוג: וגם כששוחחנו על זה עם נציגים שיושבים פה, וגם מחוץ לחדר הזה.

אסף וסרצוג: המדינה לא החליטה לסיים את החל"ת, החל"ת פשוט הגיע למועד סיומו.

אסף וסרצוג: לפני בערך כשנה, באמצע יולי, אם אני זוכר נכון, הממשלה קיבלה החלטה שאושרה לאחר מכן בכנסת, בחוק תכנית כלכלית לסיוע לתקופת הקורונה.

אסף וסרצוג: היה בעצם סיוע שנקבע עד לתאריך 30 ביוני, לפי קריטריונים, נתן מענה לעסקים, עצמאים, שכירים, וכן הלאה.

אסף וסרצוג: הרציונל היה לראות את זה שנה קדימה, זה היה בעצם התרחיש ייחוס שהממשלה ראתה לנגד עיניה באותה נקודת זמן, וכאמור הכנסת אישרה.

אסף וסרצוג: המשק הישראלי חזר להיפתח ב-21 לפברואר, כלומר, קצת לפני למעלה מארבעה חודשים.

אסף וסרצוג: ב-7 במרץ, הוא נפתח באופן כמעט מלא לחלוטין.

אסף וסרצוג: אפשר להגיד בערך 99% מהמשק.

אסף וסרצוג: למעשה, ביום חמישי, כשיגיע ה-1 ביולי, אנחנו נהיה כארבעה חודשים שבהם המשק פתוח בצורה מלאה וחוזר לעבוד.

אסף וסרצוג: לצד הדבר הזה, אנחנו מסתכלים על נתוני האבטלה, אנחנו רואים ירידה מאוד משמעותית בשיעור האבטלה, בוודאי ביחס להיקפים שהיינו במהלך הסגר הראשון, או במהלך החודשים הראשונים של הקורונה.

אסף וסרצוג: אבל גם בהשוואה למשברים קודמים, וגם בהשוואה לתקופות רגועות במדינת ישראל.

אסף וסרצוג: שוב לחודש מאי, אנחנו נמצאים מתחת ל-7% אבטלה, בקרוב נראה גם את הנתונים של יוני וכן הלאה.

אסף וסרצוג: ומן הסתם, גם החזרה לחל"ת תשפיע על הנתונים האלה.

אסף וסרצוג: שיעור התעסוקה נמצא בעלייה ומצמצם את הפער לעומת התקופה ערב הקורונה.

אסף וסרצוג: מספר המשרות של המשק נמצא בשיא של עשור.

אסף וסרצוג: כשמסתכלים גם על מדדי הפעילות המשקית של המשק, כמה שניתן לסקור גם לפי נתוני כרטיסי אשראי, פעילות משקית וכדומה, בסך הכול, רואים שמשק בתהליך של חזרה, אבל משק שחוזר לשגרה.

אסף וסרצוג: לאור הנתונים האלה והניתוח הזה, בעצם, עולה השאלה האם הארכת דמי האבטלה – זה בעצם החוק שלפניכם, האם נכון להמשיך להאריך את דמי האבטלה באופן גורף כמו שנעשה עד היום.

אסף וסרצוג: בעצם, התכנית הכלכלית מה שעשו בלי הבחנה, ובלי תבחין, החל מה-15 במרץ 2020, ועד לסוף יוני 21', כלומר, כמעט שנה וארבעה חודשים, דמי אבטלה הוארכו באופן גורף לכולם – גם מי שפוטר, גם מי שהתפטר, מי שבחל"ת וכן הלאה.

אסף וסרצוג: הדבר הזה כמובן היה צורך נדרש בעת תקופת הקורונה במשבר הייחודי הזה, אבל הוא גם מייצר עיוותים במשק.

אסף וסרצוג: כמו שראינו ועלה בהרבה שיח, וגם יושבים פה נציגים שהמגזר העסקי יכולים להעיד, אבל היו הרבה דיונים בוועדה גם סביב זה, על כך שזה עלול להקשות על אנשים לחזור מחל"ת, על כך שבסוף דמי אבטלה הם לא קיצבה שאמורה להחליף קיצבאות רווחה וכן הלאה, ולא הוגשו כל הדברים האלה.

אסף וסרצוג: בעצם, החוק מגיע לסיומו, ואין טעם להאריך.

אסף וסרצוג: כן, יש סביב הדיונים שעלו צורך לתת מענים לאוכלוסיות ספציפיות וזה עלה במסגרת האמירות של שר האוצר.

אסף וסרצוג: להאריך למעל גיל 45 – אוכלוסייה שמתקשה יותר במציאת עבודה.

אסף וסרצוג: כן יש סיוע נפרד ומנגנון של עובדים בשכר נמוך, מה שקרוי חל"ת גמיש, שהוא נעשה עבור ענפי התעופה, תיירות וכו'.

אסף וסרצוג: אבל הוא גם כמובן פתוח לכלל המשק, ואנחנו רואים שימוש דיי נרחב פה.

אסף וסרצוג: מנכ"ל הביטוח הלאומי פה, הוא יכול גם אחר-כך להתייחס למספרים אם תרצו.

אסף וסרצוג: כמובן, יש כלי סיוע ספציפיים שיו"ר הוועדה דיבר, נדון עליהם אחר-כך ונרחיב אם כמובן תרצו.

אסף וסרצוג: אני מזכיר שבמסגרת תקציבי הקורונה הוקצו 2 מיליארד שקלים לעולמות של הכשרות מקצועיות, סיוע לאוכלוסיות מעוטות השתתפות וכן הלאה, שהם עדיין ממשיכים להתקיים ולרוץ וכו'.

אסף וסרצוג: אז בעצם אני אגע בנקודות המרכזיות שהחוק נוגע בהן, וכמובן, אשמח להרחיב ולפרט כל דבר.

אסף וסרצוג: הדבר הראשון, וציינתי קודם, אנחנו בעצם ממשיכים את דמי האבטלה מישהו מעל גיל 45, שניצל את כל ימי הזכאות שלו בתקופת הקורונה.

אסף וסרצוג: מה החידוד הזה אומר?

אסף וסרצוג: אם אני היום בן-אדם מעל גיל 45, ולא יצאתי לאבטלה בתקופת הקורונה, מחר בבוקר מפטרים אותי מהעבודה, אני זכאי לימים הרגילים שלי, בזה החוק לא נוגע.

אסף וסרצוג: אם לעומת זאת בתקופת הקורונה ניצלתי את כל הימים שלי, או חלק מהימים שלי, על אותם ימים שניצלתי, אני אקבל עכשיו 50% ימים נותרים.

אסף וסרצוג: כלומר, אם אדם מעל גיל 45, זכאי ל-175 ימי אבטלה לפי חוק, כך עובד הביטוח הלאומי לפי מטריצה של גיל ומספר תלויים.

אסף וסרצוג: מעל גיל 45, זה המקסימום בחוק 175 ימים, כלומר, שהוא ניצל את כולם בתקופת הקורונה, הוא יקבל 88 ימים נוספים לנצל עד סוף השנה.

אסף וסרצוג: החל משנת 2022, אנחנו חוזרים בעצם למצב שהיה ערב הקורונה, הכול מתאפס וחוזר חזרה לכולם.

אסף וסרצוג: מה זה אומר 88 ימים – זה שקול בערך לשלושה וחצי חודש אבטלה, כי חודש אבטלה הוא 25 ימים ולא 30 בממוצע.

אסף וסרצוג: אנחנו לא נוגעים בגובה דמי אבטלה שהוא מקבל רק לימים.

אסף וסרצוג: הוא יקבל מחצית מהימים רק אלה שהוא ניצל בקורונה.

מאיר שפיגלר: לא, הוא יקבל 90%.

אסף וסרצוג: סליחה, נקודה חשובה.

אסף וסרצוג: הכנסת פה אישרה בחוק הקורונה דמי אבטלה יורדים בהדרגה.

אסף וסרצוג: מה זה אומר?

אסף וסרצוג: ברגע שיורדים מתחת ל-10%, דמי אבטלה יורדים ל-90% מגובה הזכאות.

אסף וסרצוג: ברגע שיורדים מתחת ל-7.5%, שאנחנו כבר נמצאים שם, דמי אבטלה אמורים להתבטל לגמרי.

אסף וסרצוג: כלומר, גם לפי התאריך וגם לפי מדדי האבטלה שהכנסת הגדירה אנחנו עומדים, והיינו צריכים להפסיק את דמי האבטלה.

ינון אזולאי: מה כתוב שם - המאוחר ביניהם או הנמוך ביניהם?

אסף וסרצוג: מה שבא קודם.

אסף וסרצוג: מבחינת לוחות הזמנים, היו אמורים להתחיל מה-20 וקצת ביוני, רק לקזז, אז אין באמת הבדל, הבדל של כמה ימים אבל זה פחות מהותי.

אסף וסרצוג: אבל הייתה ירידה של 90%, על הירידה הזאת אנחנו שומרים, כי בעצם זה שומר על אותו כי אנחנו ממשיכים את אותו חוק.

אסף וסרצוג: תודה, הערה חשובה ודגש חשוב.

אסף וסרצוג: דבר נוסף, אנחנו ממשיכים את קיצור תקופת האכשרה עד סוף השנה במתווה עולה.

אסף וסרצוג: בימים רגילים, בשביל להיות זכאי לדמי אבטלה - אתה צריך 12 חודשים מתוך ה-18 חודשים אחרונים שעבדת בהם כדי להיות זכאי לדמי אבטלה.

אסף וסרצוג: אנחנו בעצם שומרים שבמהלך השלושה חודשים הקרובים מיולי עד ספטמבר כולל, תהיה זכאי לדמי אבטלה גם אם עבדת רק שישה חודשים מתוך ה-18 חודשים שקדמו.

אסף וסרצוג: במהלך השלושה חודשים לאחר מכן – אוקטובר עד דצמבר – 10 חודשים מתוך ה-18 חודשים שקדמו, ובינואר אנחנו כבר חוזרים למתווה הרגיל של 12 חודשים.

שמרית: רק לציין, הזכאות גם לדמי היא חלקית, מחצית מימי האבטלה.

מאיר שפיגלר: אם היה בחצי תקופת אכשרה, זאת אומרת מדובר על 44.

אסף וסרצוג: נכון.

אסף וסרצוג: אבל צריך להגיד זה לא מדבר רק על גילאי 45 פלוס, זה מדבר על כל האוכלוסייה.

מאיר שפיגלר: לא נכון.

אלכס קושניר: חבר'ה, בואו ניתן לאסף להציג.

אסף וסרצוג: הקיצור תקופת אכשרה היא רלבנטית לכל האוכלוסיות בכל הגילאים.

אסף וסרצוג: מה זה אומר – למשל, אני בן-אדם בן 30, עבדתי ובחודש יולי פוטרתי מעבודתי, ואני עובד רק שבעה חודשים מתוך ה-18 חודשים אחרונים, אני אהיה זכאי לדמי אבטלה, למרות שאני לא עומד בתנאי של 12 חודשים, אבל אני אקבל מחצית מימי האבטלה שאני זכאי להם.

אסף וסרצוג: זה המנגנון שהיה עד היום בחוק, אנחנו פשוט ממשיכים אותו עם מתווה עולה עד שאנחנו חוזרים חזרה בתחילת 22' ל-12 מתוך 18 חודשים.

אפרת רייטן: השינוי זה רק ההדרגתיות.

אפרת רייטן: העיקרון הוא אותו עיקרון שהיה בתקופת הקורונה.

אסף וסרצוג: בדיוק.

אסף וסרצוג: אנחנו פשוט עושים מתווה מדורג שיוצא מזה.

יצחק פינדרוס: בעצם לא נשאר לו.

יצחק פינדרוס: מה שהיה תקופה של חצי שנה לא נשאר לו.

אסף וסרצוג: לא.

אסף וסרצוג: עוד הפעם.

אסף וסרצוג: כדי להיות זכאי לדמי אבטלה במצב רגיל, לא בתקופת קורונה, לא בשינויים שעשינו, אתה צריך לעבוד 12 חודשים מתוך ה-18 אחרונים.

אסף וסרצוג: בקורונה שינינו את זה, ככה שאתה תוכל להיות שישה חודשים מתוך 18.

אסף וסרצוג: אבל אם אתה רק שישה או שמונה, אתה תקבל 50% מימי האבטלה שלך.

אסף וסרצוג: אנחנו ממשיכים את הרצף הזה עם מתווה עולה.

אסף וסרצוג: שישה חודשי אכשרה לעוד שלושה חודשים.

אסף וסרצוג: 10 חודשי אכשרה לעוד שלושה חודשים לאחר מכן.

אסף וסרצוג: וב-1 בינואר 22' חוזרים למתווה הרגיל.

בצלאל סמוטריץ': אני לא מבין.

בצלאל סמוטריץ': אם מדובר במובטל חדש, הכוונה שהוא חזר לעבודה, ואחרי שישה חודשים פוטר.

בצלאל סמוטריץ': אז למה המכנה שלך 44 ימים?

אסף וסרצוג: לא, זה בלבול, לא קשור.

אסף וסרצוג: אם אני אדם מעל גיל 45, לצורך הדוגמה שלך, זכאי ל-175 ימים.

אסף וסרצוג: עכשיו, פיטרו אותי וקיבלתי 12 חודשים לצורך העניין מתוך ה-18 האחרונים עבדתי ב-12 חודשים, אני אקבל את ה-175 ימים הרגילים שלי, אין הבדל.

בצלאל סמוטריץ': גם אם קיבלתי בתקופת הקורונה - - -

אסף וסרצוג: עבדת בתקופת הקורונה, אתה מראש זכאי.

בצלאל סמוטריץ': אבל עם עבדתי שישה חודשים.

אסף וסרצוג: אתה מדבר על מקרה מאוד פרטני.

אסף וסרצוג: נגיד שבתקופת הקורונה ניצלת את כל ה-175 ימים.

אסף וסרצוג: חזרת לעבוד לשישה חודשים ופוטרת.

אסף וסרצוג: במקרה הספציפי הזה אתה תקבל מחצית מה-88 ימים.

אלכס קושניר: זה המצב.

אלכס קושניר: בצלאל, זה המצב.

מאיר שפיגלר: כתוב 87, לא 88.

מאיר שפיגלר: כך כתוב.

מיכל מרים וולדיגר: כתוב לא.

אסף וסרצוג: הנושא הבא זה נושא כפל הקיצבאות.

אסף וסרצוג: היה נושא של קיזוז קיצבאות.

אסף וסרצוג: בעצם, המשמעות היא שעד סוף השנה ימשיכו לראות – זה תיקון שהיה בחוק הקורונה, הכנסה מאבטלה, תיחשב כהכנסה מעבודה, ולכן, עניין כפל קיצבאות, לא יקזזו את זה מקיצבה אחרת שמתקבלת.

אסף וסרצוג: כל מה שאני אומר עכשיו, זה בהוראת שעה עד סוף השנה.

אסף וסרצוג: בינואר 22' אנחנו חוזרים למצב דברים רגיל.

אסף וסרצוג: תשלום כפל קיצבאות חל על כולם.

אסף וסרצוג: הדבר היחיד שהוא ייחודי לגילאי 45 פלוס, זה רק הארכה של דמי האבטלה אם ניצלת את כולם בתקופת הקורונה.

אסף וסרצוג: דבר נוסף שאנחנו ממשיכים בהוראת שעה עד סוף השנה, יש לנו גם שאיפה להפוך את זה לקבוע, אבל זה תלוי עניין של תקציב.

אסף וסרצוג: החוק קובע שמי שהולך להכשרות מקצועיות, למעט מה שהוחרג בתוספת, והוא זכאי לדמי אבטלה, מפחיתים לו 30% מגובה דמי אבטלה, אנחנו מתקנים את זה כך שלא יופחתו לו ה-30% מגובה דמי אבטלה, הוא פשוט ימשיך לקבל דמי אבטלה רגילים, כמובן, אם זכאי להם.

אסף וסרצוג: לגבי יולדות – אשה שיולדת וזכאית למענק דמי לידה, מה קורה אם היא בעצם לא עבדה ערב הלידה מכיוון שהיא הייתה מפוטרת – היא תמשיך, בעצם, תקבל מענק לידה שיחושב כפי שקבוע בחוק על בסיס גובה דמי אבטלה שלה.

ינון אזולאי: אבטלה או מה שהיא עבדה לפני כן?

ינון אזולאי: כלומר, אתה מוריד לה 30%, זה לא כמו שאם היא יולדת.

אסף וסרצוג: זה בין 20% ל-30% תלוי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: השכר האחרון שלה כן נלקח - - -

אסף וסרצוג: לא.

אסף וסרצוג: אם היא הייתה באבטלה, היא תקבל לפי הממוצע של האבטלה טרם הלידה.

אסף וסרצוג: אם היא עבדה, היא תקבל לפי התעסוקה.

אסף וסרצוג: אם היא מובטלת, היא מקבלת לפי גובה דמי אבטלה.

אסף וסרצוג: שתי נקודות אחרונות – תודה על ההקשבה.

אסף וסרצוג: נושא החל"ת – כדי להיות זכאי לדמי אבטלה לפי חוק שהוא במצב רגיל, צריכים שיפטרו אותך.

אסף וסרצוג: אם אתה מתפטר מעבודה, אתה לא זכאי לדמי אבטלה במשך 90 יום - זה המצב הרגיל.

אסף וסרצוג: סוגיית החל"ת הייתה קיימת טרם המשבר, אבל היא הייתה באיזשהו מנגנון מסוים שלא נוצל כי המטרה היא לא לאפשר בעצם אפשרות לעובד כביכול להתפטר ולהיות זכאי לדמי אבטלה בדרך עוקפת.

אסף וסרצוג: המנגנון של החל"ת נועד לאפשר מקרים מסוימים שהמעסיק רוצה להוציא עובד כרגע לחופשה כפויה, וכן לאפשר לו להיות זכאי לדמי אבטלה בצורה מסוימת.

אסף וסרצוג: הדבר הזה היה יציר של פסיקה, היה צריך לקבל אסדרה חקיקתית.

אסף וסרצוג: בזמן משבר הקורונה לא הייתה לחוקק את זה.

אסף וסרצוג: אנחנו כמובן רוצים להסדיר את זה בחקיקה, ולהחזיר את החל"ת למה שהוא היה ערב הקורונה.

אסף וסרצוג: המשמעות היא שבעצם שלושת הכללים המרכזיים הם – כדי ליהנות מאבטלה בתקופת חל"ת, כן, עובד יכול לצאת לחל"ת ברצונו, אם הוא רוצה בהסכמה עם המעסיק, אבל הוא לא זכאי לאבטלה.

אסף וסרצוג: כדי להיות זכאי לדמי אבטלה בתקופת חל"ת – אתה צריך שהמעסיק יוציא אותך, כלומר, שזה יהיה הוצאה כפויה.

אסף וסרצוג: אתה צריך שזה יהיה למשך 30 יום לפחות, וקודם כל מקזזים את ימי החופשה של העובד, לפני שהוא מקבל דמי אבטלה, קודם כל הוא אוכל את ימי החופשה שלו, ורק לאחר מכן הוא מקבל.

אסף וסרצוג: זה היה מצב הדברים ערב הקורונה.

אסף וסרצוג: אם מסדירים את זה, זה גם פירצה.

אסף וסרצוג: החל"ת היה משהו שהוא נכון בתקופת המשבר.

אסף וסרצוג: לא נכון להשאיר אותו כפירצה לאחר-מכן, כי אז בעצם יכולנו להכשיר איזושהי דלת מסתובבת מאוד בעייתית.

אסף וסרצוג: דבר אחרון.

אסף וסרצוג: יש את מענק עובדים בשכר נמוך, או החל"ת גמיש שיו"ר הוועדה דיבר עליו.

אסף וסרצוג: אני רק אסביר.

אסף וסרצוג: זה בעצם מענק שהתחלנו אותו, הוא היה עד סוף אפריל, הארכנו אותו גם בתנאים מיטיבים עד סוף יוני.

אסף וסרצוג: זה לא מגיע פה בחקיקה, זה בסיכום עם הביטוח הלאומי שאחר כך עובר להתייעצות עם ועדת העבודה והרווחה של הכנסת הקבועה, ברגע שתקום כמובן, אז נגיש אותו.

אסף וסרצוג: אבל מה שהמענק הזה אומר בפשטות – אם היית מובטל מעל 75 יום, כלומר מעל שלושה חודשים, וחזרת לעבוד בין אם אצל אותו מעסיק, או אצל מעסיק אחר, ואתה מקבל שכר נמוך יותר לעומת מה שהיה לך ערב הקורונה, קרי, חלקיות משרה, אתה מקבל מענק משלים מביטוח לאומי.

ולדימיר בליאק: חזרת עד מתי?

אסף וסרצוג: כרגע, אנחנו מאריכים את זה עד ה-30 ביוני.

אסף וסרצוג: עובד שחזר לתעסוקה שהיה מובטל מעל 75 יום, חזר אל אותו מעסיק, או מעסיק אחר בחלקיות משרה, לא משנה כמה, מקבל מענק משלים מביטוח לאומי.

אסף וסרצוג: המענק הזה, יחד עם ההכנסה מעבודה חלקית שלו, במשך ארבעה חודשים הוא יכול ליהנות מהמענק הזה.

מאיר שפיגלר: משלים זו לא מילה טובה.

קרן ברק: כמענק חזרה לעבודה.

אסף וסרצוג: המענק מביטוח הלאומי, ביחד עם ההכנסה שהוא מקבל מעבודה, מעל דמי אבטלה שלו, זה בערך 80%, 85%, קרוב ל-100%, תלוי, ככל שאתה עובד יותר, אז המענק מקרב אותך יותר ל-100% שהיה לך ערב הקורונה.

אסף וסרצוג: מענק שבנוי לתמרץ חזרה גם חלקית, בעיקר גם לסייע למעסיקים וגם לעובדים שלא עובדים במשרה מלאה, ולא לפגוע – מצד שני, ללכת לשפר את מצבו של העובד.

אלכס קושניר: אסף, מתי ההסכם הזה אמור להיחתם?

אסף וסרצוג: להיחתם זה ייחתם כל יום.

אסף וסרצוג: אנחנו צריכים את ועדת העבודה כדי להגיש להתייעצות לפי חוק.

אפרת רייטן: צריך למנות ועדת עבודה קבועה.

קרן ברק: אם לא מגישים את זה בשבוע הקרוב?

אסף וסרצוג: הוא לא צריך להגיש.

בצלאל סמוטריץ': אבל מה הרציונל?

בצלאל סמוטריץ': אתה רוצה להחזיר אותם עכשיו לעבודה.

בצלאל סמוטריץ': אתה מפסיק להם עכשיו את האבטלה, ורוצה להחזיר אותם לעבודה, תן להם עכשיו את המענק.

קריאות: - - -

אלכס קושניר: חכו, תנו להשלים את ההסבר.

אלכס קושניר: חכו.

אלכס קושניר: יהיה לכם זכות דיבור.

אלכס קושניר: כולנו נדבר, הכול בסדר.

אלכס קושניר: חברים, אתם מתחילים לנהל ויכוחים אחד עם השני, וזה לא תורם לאף אחד, וגם לא תורם לפיתרון.

אלכס קושניר: תנו לו לסיים לדבר, אחר-כך כל אחד ידבר, ונעלה את הסוגיות וננסה לפתור אותן.

אסף וסרצוג: המענק הזה, אנחנו לא מכריזים עליו היום.

אסף וסרצוג: הוא הוכרז כבר לפני מספר רב של שבועות, לדעתי, עוד לפני תחילת מאי.

אסף וסרצוג: זה ידוע, ברור.

אסף וסרצוג: אנחנו גם מיטיבים איתו, כי בעצם כדי להיות זכאי למענק, אתה חייב להיות זכאי לחודשי אבטלה.

אסף וסרצוג: אנחנו גם מרכיבים את התנאים, חלק מהסיוע פה לענף התיירות וגם התעופה, ככה שגם אם אתה לא זכאי לדמי אבטלה, אתה בעצם תקבל את המענק הזה.

אסף וסרצוג: לדבר הזה יש עלויות משמעותיות.

אסף וסרצוג: אתה שואל למה לא עד סוף השנה.

אסף וסרצוג: זה מענק מאוד חריג, מייצר גם עיוות מסוים.

בצלאל סמוטריץ': אתה רוצה לראות את האנשים בעבודה.

בצלאל סמוטריץ': אתם לא יכולים לא להסתכל הוליסטית.

בצלאל סמוטריץ': עד היום אנשים קיבלו אבטלה.

בצלאל סמוטריץ': אתה בא ואומר – יש 130 ומשהו אלף משרות במשק, אני מפסיק להם היום את האבטלה, שיילכו לחפש עבודה.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו הם יילכו לחפש עבודה, וימצאו עבודה עם הכנסה נמוכה יותר.

בצלאל סמוטריץ': לשיטתך אתה אומר, עד היום נתתי אבטלה, מהחודש הזה אני אפסיק את האבטלה, ורוצה להוציא אותם חזרה לעבוד.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו זה הזמן שאתה צריך לתמרץ אותם, ולהגיד, חבר'ה, מי שעכשיו הפסקתי לו את האבטלה, לך לעבוד, תעבוד גם בשכר נמוך, כל מי שייקלט לעבודה מכאן והלאה, גם יקבל את זה בחודשים הקרובים.

בצלאל סמוטריץ': אם אתה מסתכל עכשיו בראייה כוללת, על המענק, על החוק הזה, כשאתה מסתכל היום איך אני משקם את שוק התעסוקה - - -

קרן ברק: איך אני מחזיר אנשים לעבודה.

קרן ברק: מענק חזרה לעבודה זה מעכשיו.

בצלאל סמוטריץ': אין לי בעיה גם מי שחזר כבר.

בצלאל סמוטריץ': אבל גם מי שיחזור מעכשיו עד סוף השנה, תאריך את זה עד סוף שנה.

בצלאל סמוטריץ': מה אתה נותן חבילה של חצי שנה של תמריץ שלילי – אני מפסיק לך את האבטלה, ותמריץ חיובי על המענק.

בצלאל סמוטריץ': אני לא מבין את הראייה.

אסף וסרצוג: הבעיה היא שאנחנו כבר לא מחליפים את האבטלה.

אסף וסרצוג: כמו שאמרתי, הרחבנו את זה בצורה משמעותית, כך שגם אם אתה לא זכאי לאבטלה.

בצלאל סמוטריץ': זה לא משנה.

אסף וסרצוג: זה כן משנה.

בצלאל סמוטריץ': כמה מובטלים יש לך היום.

אסף וסרצוג: סביב 200 ומשהו אלף.

בצלאל סמוטריץ': יופי.

בצלאל סמוטריץ': אתה רוצה להחזיר אותם לשוק התעסוקה, כדי ש-130 מתוך ה-200 האלה יילכו לעבוד.

בצלאל סמוטריץ': תן להם עכשיו את המענק.

בצלאל סמוטריץ': אני עכשיו אשאל אותך, יש לך פילוח של ה-130 משרות אלה?

בצלאל סמוטריץ': באיזה ענפים, מה רמות השכר.

בצלאל סמוטריץ': אבל זה שכר נמוך.

בצלאל סמוטריץ': אז אתה רוצה שהבן-אדם ייצא מהבית לעבוד.

בצלאל סמוטריץ': תן לו – צא לעבוד, ותקבל את המענק.

בצלאל סמוטריץ': אתה לא יכול לא להסתכל בראייה כוללת.

אסף וסרצוג: תודה.

אלכס קושניר: אני רוצה לפתוח לחברי הכנסת.

אלכס קושניר: ינון אזולאי.

אלכס קושניר: בבקשה.

ינון אזולאי: לפני כן, אני רוצה להגיש את ההסתייגויות שלנו.

ינון אזולאי: של כל הסיעה שלנו.

ינון אזולאי: אנחנו מצטרפים לכל ההסתייגויות.

ינון אזולאי: תודה רבה.

ינון אזולאי: אני רוצה להעלות מספר נושאים שהם חשובים מאוד.

ינון אזולאי: לגבי גיל 67 – אומרים שכנראה זה עז שהאוצר הכניסו, ועכשיו הם יאשרו את זה.

ינון אזולאי: אבל רק שתבינו, לפעמים גם העז שאתם מכניסים בגיל 67, אלה שמעל גיל 67, לפעמים יכול לעשות התקף לב לאנשים.

ינון אזולאי: "אשה בשם לאה, עבדה כל חייה ונותרה ללא פרנסה.

ינון אזולאי: היא מדביקה את השיניים שלה במקום ללכת לרופא.

ינון אזולאי: ואתם עוד מתעללים בה בגיל 67 בשביל לשחק איתנו פה בוועדת כספים".

ינון אזולאי: זו כתבה של ציון אלוש.

ינון אזולאי: אתם צריכים להבין שאנשים מעל גיל 67 אין להם אופק תעסוקתי.

ינון אזולאי: אלה אנשים שבוחרים מה לקנות היום – לקנות את פרוסת לחם שלהם, או לקנות משהו לנכד שלהם שהגיע, וראינו את זה גם בכתבה.

ינון אזולאי: לכן אני אומר, גם כשאתם רוצים להכניס לנו עז, אל תשחקו.

ינון אזולאי: יש דברים שלא משחקים בהם.

ינון אזולאי: הדבר הנוסף הוא - הבאתם מעל גיל 45 באופן שרירותי, ופה סגרתם את הסיפור.

ינון אזולאי: יש מתחת לגיל 45.

ינון אזולאי: מה קורה עם אדם שיש לו חמישה ילדים בגיל 40, מה הוא שונה מאדם בגיל 45?

אסף וסרצוג: מאוד חשוב לי לענות, כי זה נכון לדברים שעלו לגבי אוכלוסיות מיוחדות, וזו נקודה שחשובה וקשה להגיד אותה.

אסף וסרצוג: אני יודע שאתה תקשיב לי.

אסף וסרצוג: זו סוגיה מאוד קשה - אתה יורד לרמת הפרט.

אסף וסרצוג: הסיפורים הם קשים ולכולנו, במשבר הזה, מכיר לפחות בן-אדם שחייו נפגעו בצורה לא פשוטה מהקורונה לכל הפחות.

אסף וסרצוג: וכל אוכלוסייה כזאת שמתקשה, ויש פה הרבה.

אסף וסרצוג: שמענו את כולם, וכולם גם מגיעים אלינו, ואנחנו רואים את פניות ציבור, ואנחנו רואים את ההתייחסויות.

אסף וסרצוג: וזה לא משנה אם אתה הורה יחידני, או בעל מוגבלויות.

אסף וסרצוג: או שלילדך יש צרכים מיוחדים, או אם אתה בגיל 40, או לא משנה מה.

אסף וסרצוג: הקושי הוא קושי אדיר.

אסף וסרצוג: אבל צריך רגע להבין ולהפריד בין העובדה שאנחנו עושים פה משהו מאוד חריג ומייצרים עיוותים גדולים במשק, לבין המצב שהיה ערב הקורונה.

אסף וסרצוג: יש אוכלוסיות שמתקשות למצוא תעסוקה לפני, והתפקיד שלנו כממשלה זה לעזור לה למצוא עבודה, ולשים תקציבים מיוחדים, ולתת את הדעת כדי לאפשר להם לקבל עבודה, ועבודה טובה, ולא משנה כרגע מה הגיל שלהם, או מה מצב המשפחתי, או מצב הרפואי שלהם, לבין החוק הספציפי הזה.

אסף וסרצוג: אם מה שאתה אומר הוא - - - אז למה הארכתם לגיל 45?

אסף וסרצוג: שרירותי זה לא.

אסף וסרצוג: יש מחקרים רבים שמראים על הקושי במציאת עבודה מעבר.

אסף וסרצוג: אפשר גם להחליט שלא כלום.

אסף וסרצוג: אבל זה קצת מוזר, כי אז אתה אומר, אוקיי, כדי לא להגיד למה אתה נותן לאחרים, בוא לא ניתן לאף אחד.

אסף וסרצוג: וזה חשוב לי להגיד.

אסף וסרצוג: זה לא שאנחנו לא רואים את האנשים, אנחנו לא אנשים מרי לב, כולנו בני אדם בסוף כמוכם.

אסף וסרצוג: אבל רגע צריך לעשות קט, והפרדה מאוד ברורה בין הארכה גורפת לכלי מאוד מעוות במשק, עם הרבה משמעויות לא רק תקציביות, לבין מצב כאילו חזרה לשיגרה.

ינון אזולאי: שמעתי את מה שאתה אומר, אבל אף על-פי כן, אני חושב שזו החלטה שרירותית מעל גיל 45 ללא דרוג לא יכול להיות.

ינון אזולאי: אתה צריך לפעמים להיכנס ולהבין שאי אפשר למדר את אלה שיש להם ילדים.

ינון אזולאי: יש כאלה שברוך השם זכו בילדים, משפחות ברוכות ילדים, וגם משפחות עם שני ילדים.

ינון אזולאי: צריך לעשות איזשהו דרוג.

ינון אזולאי: משפחה שיש להם ילדים עם צרכים מיוחדים, שקשה להם, ואתה יודע שבכל תקופת הקורונה יכול להיות שהילד שלהם עוד ממשיך להיות חולה, לא יודע מה - צריך לתת את הדעת על הדברים האלה.

אסף וסרצוג: אבל זה לא דרך דמי אבטלה, אבטלה היא לא קיצבה.

ינון אזולאי: לא ביקשתי משהו שהוא רוחבי לכול.

ינון אזולאי: פה ראינו משהו אחד – ראינו מעל גיל 45, עד גיל 67, זה מה שראינו.

ינון אזולאי: ראינו שאתם פוגעים ביולדות.

ינון אזולאי: לא יכול להיות שיולדת, בגלל שהיא באבטלה - 30% פחות מהמשכורת שלה שלפני זה.

ינון אזולאי: אם אתה זוכר, בקורונה, עשינו מהעבודה האחרונה שלה, ונתת להן מזה את ה-90%, אתה יודע, הייתי אומר בסדר.

ינון אזולאי: אבל אתה בא ואומר – פוגע באותה יולדת.

ינון אזולאי: אתה עוד פעם בא ופוגע בילדים.

ינון אזולאי: רק שתבין, כאילו יש פה איזו יד מכוונת לפגוע באותם אלה שרוצים להביא ילדים.

ינון אזולאי: זה הסיפור.

ינון אזולאי: תסתכל, אתה לא נוגע בילדים.

ינון אזולאי: לא נוגע באנשים עם צרכים מיוחדים.

ינון אזולאי: לא נוגע במשפחות שיש להן צרכים מיוחדים.

ינון אזולאי: מה אתה רוצה שנסתכל על זה לא כשרירותי, לא כאטימות – איך אתה רוצה?

ינון אזולאי: תסתכל על האבטלה בפריפריה.

אסף וסרצוג: בחוק הביטוח הלאומי - - -

ינון אזולאי: אני שמעתי אותך, כיבדתי אותך, תכבד, ואני אשמע אותך.

ינון אזולאי: לגבי הפריפריה והדברים האלה, הייתם צריכים לעשות איזשהו שיקול מסוים.

ינון אזולאי: במה שמונח לפנינו אנחנו לא רואים שיקול.

ינון אזולאי: באמת שאנחנו לא רואים שיקול – לא ביולדות, לא בילדים עם צרכים מיוחדים, לא בענף התיירות שאתם נמצאים איתם במשא-ומתן, ענף התיירות של חו"ל, אנחנו יודעים מה קורה שם, הם עוד לא חזרו.

ינון אזולאי: איך אתם נותנים להם פה את המענה, למורי הדרך?

ינון אזולאי: אתה יודע, דברים שעוד יעלו אותם, אני לא רוצה להעלות הכול, כי לכל אחד פה יש זכות דיבור שלו.

ינון אזולאי: אבל קח את האנשים עם המוגבלויות, קח את הילדים ואת היולדות – אין דבר כזה שיעבור היום בלי הדברים האלה, אין דבר כזה.

ינון אזולאי: עזוב, הגשתי הסתייגויות הכול בסדר.

ינון אזולאי: אבל העניין הוא לפתור את הבעיות.

ינון אזולאי: אנחנו נמצאים פה כדי לפתור את הבעיות, כי אנחנו רוצים להביא בשורה באמת במקום הזה למחר, ורק כך אנחנו רוצים.

אסף וסרצוג: מה שאתה מבקש, זה פשוט להעלות קצבאות.

ינון אזולאי: לא.

ינון אזולאי: לא נכון.

ינון אזולאי: אל תיקח אותי למקום הזה.

ינון אזולאי: תשמע, ישבנו יחד, אני לא טמבל, אני יודע על מה אנחנו מדברים.

ינון אזולאי: אתה יודע שאני לא מפספס ישיבה אחת.

ינון אזולאי: ישבנו, ואנחנו מדברים על אותם אלה של החל"ת.

ינון אזולאי: אני לא מדבר על קיצבאות, קיצבאות זה נושא אחר, זה לא פה בכלל, הכול בסדר.

ינון אזולאי: אני מדבר על החל"ת, על אותם אלה.

ינון אזולאי: רגע, גם יולדות זה קיצבאות?

ינון אזולאי: אתה פוגע גם בהן.

אסף וסרצוג: דמי לידה זה כאילו אבטלה בתקופת לידה.

אסף וסרצוג: כשאתה מדבר על כל סוגיה אחרת, כל סוגיה מתקשה.

ינון אזולאי: גם 40 עם שלושה ילדים זה גם קיצבאות?

ינון אזולאי: אני לא נכנס איתך לקיצבאות.

אפרת רייטן: זה עניין נוסף של איזושהי הגדרה שאני חושבת - - -

אלכס קושניר: אפרת, את לא בזכות דיבור, אני מבקש.

אלכס קושניר: אסף, אני מבקש לא להיכנס לוויכוח.

אלכס קושניר: יש פה חברי כנסת שרוצים להביע את עמדתם, צריך לכבד את זה.

אלכס קושניר: בבקשה, חבר הכנסת אופיר כץ.

אופיר כץ: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, שבועיים האחרונים המייל שלי מופצץ.

אופיר כץ: מופצץ באנשים מרגישים מאוימים, כי כנראה לא יהיה להם איך לגמור את החודש.

אופיר כץ: הם מרגישים שהם בסכנה, אם זה מבחינת דיור, שכר דירה, אם זה מבחינת אוכל.

אופיר כץ: ואותם אנשים בגילאי 67 פלוס, כל אחד כותב לי ומספר לי את הסיפור האישי שלו, וכמה הוא מפחד, וכמה הוא חושש, וכמה הוא לא יודע מה הולך להיות איתו.

אופיר כץ: זה לא אנשים שאמורים להתעשר מהכסף הזה.

אופיר כץ: השר מאיר כהן, הגיע.

אופיר כץ: הגיע גם בזמן.

אופיר כץ: בדיוק דיברתי על גילאי 67 שאני מופצץ, ומקבל מאות מיילים מאנשים בגילאי 67 ומעלה, שהם באמת חוששים שלא יהיה להם מה לאכול.

אופיר כץ: שלא יהיה להם מה לעשות עם שכר הדירה.

אופיר כץ: לא מדברים פה על סכומים גבוהים.

אופיר כץ: סך הכול, אנשים חרוצים שצריכים לעבוד, הם עבדו לפני הקורונה.

אופיר כץ: הם היו הראשונים שפיטרו אותם, והם האחרונים שיחזרו, כי מה לעשות, הם לא בדיוק יכולים לעבוד במלצרות או בדברים מהסוג הזה.

אופיר כץ: מדובר על מקסימום של 4,000 שקל לאנשים האלה.

אופיר כץ: לא מתכוונים להחזיר אותם בקרוב, למרות שיש להם רצון גדול לעבוד.

אופיר כץ: היינו בסרט הזה בפעם הקודמת כשהחוק הועבר לפה בראשונה, וגם אז האוצר אמר שהוא מחליט לתת להם רק עד דצמבר.

אופיר כץ: היה פה מאבק משותף של כל חברי הוועדה עם גפני, והיושב-ראש הנוכחי, וחבר הכנסת ינון, וכולנו – אופוזיציה, וקואליציה, ונלחמנו, ובסוף האריכו את זה ביחד עם גיבוי של השר, האריכו את זה עד יוני 21'.

אופיר כץ: אם לא היינו נלחמים על זה - תבינו שמדצמבר 20' הם היו נשארים בלי מענק הסתגלות הזה.

אופיר כץ: באמת, אני לא מצליח להבין מה עובר עליכם שם באוצר שהרשיתם לעצמכם שוב להפקיר את האוכלוסייה הזאת, לא להתייחס אליה.

אופיר כץ: להשאיר אותה בחוץ כאילו הם לא קיימים.

אופיר כץ: באמת, האוכלוסייה הכי חלשה שהכי זקוקה לכסף הזה, למחיה שלהם.

אופיר כץ: גם בשבועיים האחרונים אנחנו רואים את הסיפורים הנוגעים ללב.

אופיר כץ: אתמול את הכתבה בערוץ 12, על אותה אישה שמכינה את הגבינה לבד, כי היא לא מרשה לעצמה לקנות גבינות.

אופיר כץ: אנחנו לא מדברים על אנשים שזה כסף שיהיה להם למותרות.

אופיר כץ: האנשים צריכים את זה למחיה שלהם.

אופיר כץ: אני אומר לכם, כמו שנאבקנו פעם שעברה, גם עכשיו אנחנו אופוזיציה וקואליציה בעניין הזה כיד אחת.

אופיר כץ: אנחנו נעשה פה חיים קשים עד כדי כך, שאם הם לא יקבלו את מענק ההסתגלות לאותם תאריכים שאחרים קיבלו – אף אחד לא יקבל.

אופיר כץ: אנחנו איתם, ואנחנו נתמוך בהם.

אופיר כץ: אנחנו נדאג שהתוספת של גילאי 67 ומעלה, ייכנס היום לחוק בלי הבטחות, בלי משאים ומתנים, ובלי שום דבר.

אופיר כץ: היום הם ייכנסו לחוק וגם יקבלו את הכסף.

אופיר כץ: נושא נוסף – ענף התיירות.

אופיר כץ: לא יכול להיות שאנחנו אומרים לאנשים – הם לא יכולים לעבוד, כי אנחנו סוגרים את שדה התעופה, כמו רשות שדות התעופה, או חברות תעופה, או סוכני נסיעות של התיירות הנכנסת, מורי דרך, אנשים שאנחנו אומרים להם שהם לא יכולים לעבוד.

אופיר כץ: מצד שני, אנחנו מתייחסים אליהם כאילו הם לא זכאים, כאילו הם כן יכולים לקבל מקום אחר.

אופיר כץ: הם לא יכולים לקבל מקום אחר, זה מקום שעובדים בו הרבה מאוד שנים, הם לא יכולים להתפטר ולהחליף מקום שכן אפשר לעבוד בתקופת הקורונה, וגם להם אנחנו מחויבים לתת מענה.

אופיר כץ: תודה.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: הצטרפו אלינו שני שרים – ברוכים הבאים.

אלכס קושניר: שר העבודה, הרווחה והבריאות מאיר כהן.

אלכס קושניר: השרה לשוויון חברתי – מירב כהן.

אלכס קושניר: בבקשה, מאיר כהן.

מאיר כהן: שלום לכולם, בוקר טוב, אחרי לילה יגע, עוד ישבנו.

מאיר כהן: אין סביב השולחן הזה ויכוח, לא ביני, ולא ביניכם.

מאיר כהן: אמרתי אין ויכוח.

מאיר כהן: לא צריך להיות ויכוח סביב השולחן הזה.

מאיר כהן: יוצאים להחלטה לגבי גילאי 45, ההחלטה צריכה להיות תקפה לגבי 67 ומעלה.

מאיר כהן: זה שלושה חודשים זכרו – היו כל מיני הצעות שזה יהיה רק ביולי, ובאוגוסט, אבל רבותיי, בספטמבר זה חגים.

מאיר כהן: שערו בנפשכם שאנחנו ניתן רק חודשיים.

מאיר כהן: לכן, בלי הרבה פילוסופיה ובלי הרבה קשקושים.

מאיר כהן: אנחנו פונים ודורשים שהתוספת תהיה חצי, כמו 45.

מאיר כהן: שלושה חודשים תשלום של 90%.

מאיר כהן: יישבו, יחליטו, אבל מה שמקבלים 45, ואני חוזר על זה, הצטרכו לקבל החבר'ה מ-67.

מאיר כהן: ככל שאנחנו נוברים במספרים, חברים, זה לא המספרים שהם בשמיים.

מאיר כהן: אני מקבל את דעתם, אגב, של האוצר שאומרים – אנחנו לא רוצים להפוך את זה לקיצבה, גם אנחנו לא רוצים להפוך את זה.

מאיר כהן: גם אנחנו לא רוצים להפוך את המציאות שבה אף אחד לא ייצא מהמציאות שבה הוא לא עובד, ואנחנו נותנים לו קיצבה, וזה מפריע לו לצאת למעגל העבודה.

מאיר כהן: אבל בנושא של גילאי 67 ומעלה, שזה הגיל שלי ושל סופר, אסור שתהיינה פשרות.

מאיר כהן: כץ, אסור שתהייה פשרות.

מאיר כהן: חבר'ה, זה הגיל.

מאיר כהן: אלה האנשים.

מאיר כהן: הם חיים איתנו.

מאיר כהן: אנחנו רואים אותם, פוגשים אותם יום יום.

מאיר כהן: צריך מה שנותנים לגילאי 45, לתת להם.

אלכס קושניר: תודה רבה, אדוני השר.

אלכס קושניר: גברתי השרה, בבקשה.

מירב כהן: קודם כל, אני מצטרפת לדבריו של שר הרווחה.

מירב כהן: חשוב לי לומר שהדברים גם נאמרו בישיבת הממשלה.

מירב כהן: היה ברור שזה מענה שחייבים לתת לבני ה-67 פלוס.

מירב כהן: צריך לזכור שהמענק הזה של בני 67 הוא מענק צנוע של עד 4,000 שקלים, רק למי שיש לו פנסיה נמוכה של עד 5,000 שקלים.

מירב כהן: זאת אומרת, באמת, נותן מענה לאלה שעובדים כדי לשרוד.

קרן ברק: אז הממשלה תומכת?

קרן ברק: לא הבנתי.

מירב כהן: כן, בוודאי, זה גם נאמר בדיון בממשלה.

ינון אזולאי: אז למה זה לא בחוק?

קרן ברק: אז למה זה לא כתוב בתזכיר, זה עבר אתמול.

מירב כהן: מה שקרה, קרה דבר פשוט.

מירב כהן: אנחנו בגלל דחיפות הזמנים, אמרנו שאנחנו נתקן את זה כאן בוועדה, ולא נעכב את החקיקה כדי שלא נעבור את הדד-ליין, ואז כל האוכלוסייה במדינת ישראל לא תוכל לקבל חל"ת.

מירב כהן: בגלל זה אמרנו שנבוא ונעשה את זה כאן יחד עם חברי הכנסת.

מירב כהן: ברור שצריך לתת לזה מענה.

ינון אזולאי: כבוד השרה, נכון את לא מאמינה לזה?

ינון אזולאי: את נלחמת על הזקנים ועל הקשישים, כל הזמן נלחמת, אני לא מאמין - -

מירב כהן: מאמינה.

מירב כהן: אגב, אני רוצה להגיד לך, שגם לשר האוצר זה היה חשוב.

מירב כהן: וכדי לעמוד בלוחות הזמנים, כיוון שביום רביעי הדד-ליין מגיע, ולכן, אנחנו כל הלילה עבדנו על זה.

מירב כהן: סיכמנו שנעשה את התיקונים האלה כאן.

מירב כהן: והעיקרון שאומר שאותו כלל יחול על בני 45 פלוס, ועל בני ה-67 פלוס הוא נכון.

מירב כהן: אמירה אחת לסיום.

מירב כהן: כך או כך, מדובר בפתרון מאוד קצר טווח, זה פלסטר.

מירב כהן: בזמן הזה, אנחנו משרדי הממשלה, צריכים להכין תכנית יותר עמוקה לתעסוקת מבוגרים, כדי שהזמן הזה ינוצל כדי להחזיר אנשים שרוצים ויכולים לעבוד כדי לייצר פתרון בר קיימא.

מירב כהן: זה משהו שיעזור לאנשים להעביר את החודשים האלה בזמן שאנחנו מתארגנים והם מנסים לחזור לעבודה.

מירב כהן: אני מזכירה, הצעירים חוזרים למקומות עבודה כרגע.

מירב כהן: למבוגרים הם מנסים ונתקלים בקושי.

מירב כהן: אז לסכם – אני חושבת שההצעה של שלושה חודשים עם 90% זו הצעה טובה, מאוזנת.

נועה: סליחה, האם זה ה-90% מה-90%?

קרן ברק: מה הנוסח המוצע?

אלכס קושניר: אני רוצה שנבין את המסגרת.

אלכס קושניר: הנושא הזה של המענק וגם של האבטלה היה אמור להיגמר ב-30 בחודש.

אלכס קושניר: אנחנו פה מנסים למצוא פתרון איך להאריך את זה.

קרן ברק: דרך אגב, זה היה אמור לפי החוק.

קרן ברק: ואז היה הסדר קודם שהיה גמילה הרבה יותר ארוכה ממה שהיה.

קרן ברק: ההסדר הקודם היה אחר לחלוטין.

קרן ברק: אנחנו ראינו את הטיוטות של ההסדרים הקודמים.

קרן ברק: אחרת ב-30 בחודש זה לא היה נגמר בכל מקרה.

קרן ברק: תדייק את זה.

אלכס קושניר: אני אדייק.

אלכס קושניר: אבל אני מבקש לא לקטוע אותי, כמו שאני לא אקטע אותך.

אלכס קושניר: אני רק רוצה לומר, שמשיחות שלי עם שר האוצר, יש נכונות להגיע למתווה הזה.

אלכס קושניר: אנחנו נבוא למתווה הזה.

אלכס קושניר: לגבי אחוזים המדויקים – משרד האוצר בודק כרגע את הקופסאות התקציביות, ואנחנו נקבל במהלך היום החלטה לגבי 67 פלוס.

אופיר כץ: מה זה בודקים?

אופיר כץ: מה, הם לא בודקים כמה זה עולה?

קרן ברק: השר, אתה יכול - - - המשפטי של זה?

אלכס קושניר: אני אומר לכם שהחוק הזה לא יעלה לקריאה שנייה ושלישית בלי שיהיה לנו פתרון ל-67 פלוס.

ינון אזולאי: כלומר, לא נצביע פה בוועדה לפני שאנחנו נדע.

קרן ברק: אבל אסף עכשיו נתן סקירה לזה.

קרן ברק: לא היה יותר עדיף שהם יגידו את זה לפני הסקירה של השר?

אלכס קושניר: השרים דיברו.

קרן ברק: כבוד היושב-ראש, יש פה שני שרים ויש פה נציג אוצר, שניהם נציגי הממשלה מבחינתנו, כל אחד אומר משהו אחד, אני צריכה תשובות מהם.

קרן ברק: אתה אמרת משהו אחד.

קרן ברק: אנחנו ישבנו כאן, והקשבנו לסקירה מעמיקה של נציג האוצר ארוכות.

קרן ברק: לא היה צריך לבזבז זמן להסביר לנו את הרציונל מאחורי הסעיף הזה.

קרן ברק: ישב והסביר, ואז באו שניכם, ואני מכבדת אתכם ואמרתם משהו אחר לחלוטין.

קרן ברק: למי משני צידי הממשלה אני אמורה להתייחס פה בוועדה.

מאיר כהן: את יודעת, קרן, תמיד, את לא נמצאת פה בחודש הראשון.

מאיר כהן: תמיד האוצר אומר כך והממשלה אומרת ככה.

מאיר כהן: גם בין האוצר לבין הממשלה יש ויכוח.

קרן ברק: נכון.

קרן ברק: אבל כרגע, מה שכתוב לי מול העיניים זה מה שהוא אמר, לא מה שאתה אומר.

מאיר כהן: מה שכתוב לך בעיניים, זה שאין כלום.

מאיר כהן: אז אני אומר לך, ואני חוזר למה שהשרה אמרה, לא יהיה מצב שלא יהיה כלום, יהיה.

מאיר כהן: אנחנו מתווכחים עם האוצר, ואתם מתווכחים, וכולנו מתווכחים.

מאיר כהן: בסופו של דבר, אמר יושב-ראש הוועדה, לא יעלה החוק הזה כמו שהוא נראה, לא יעלה החוק הזה כשהוא פוגע בבני 67 ומעלה, לא יעלה.

קרן ברק: מאה אחוז.

קרן ברק: אז מתי לדעתך אנחנו נקבל את הסעיף שאנחנו נוכל להתייחס אליו פה בוועדה, כי כרגע אתה אומר זה לא, ואין לנו משהו אחר.

אלכס קושניר: יש לנו אלף נושאים פה, אנחנו נגיע גם לזה.

אלכס קושניר: ברגע שנגיע לסיכום עם האוצר, נקבל את זה ונדון בו.

ינון אזולאי: אתה אומר לא יהיה את המשפט – לא יהיה כלום, כי לא היה כלום, זה לא יהיה.

אלכס קושניר: חברת הכנסת זועבי.

אלכס קושניר: בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: הקואליציה הזאת כשהוקמה, היא הבטיחה שינוי גם בנושא של השקיפות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חשוב מאוד שאנחנו היום בתוך הוועדה ניקח את ההחלטה, נשקף אותה על הציבור.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כל הנושא של החל"ת, היה ברדק שלם בממשלה הקודמת, ואנחנו חייבים את זה לציבור שלנו.

אופיר כץ: אנשים דרך הפלאפון הגישו וקיבלו.

ג'ידא רינאוי-זועבי: למה אני ביקשתי את הנציג ממשרד האוצר – כי כיום יש 430 אלף מקבלי אבטלה בישראל.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ביניהם יש 290 אלף מתחת לגיל 45 על-פי נתוני הלמ"ס.

ג'ידא רינאוי-זועבי: נכון שיש במשק 130 אלף משרות לא מאוישות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אבל יש פער של 160 אלף אנשים שגם אם הם ינסו לקבל עבודה, הם לא יקבלו אותה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ולכן, מה שאני ממליצה, זה לבטל את החל"ת, לא באופן מיידי, אלא באופן מדורג, ככה שנוכל להביא למצב שבו במהלך ארבע פעימות חודשיות, יש דרוג של צמצום של החל"ת של75%, ל-50%, ל-25%, ל-0%.

ג'ידא רינאוי-זועבי: מה היתרונות של הדרוג הזה?

ג'ידא רינאוי-זועבי: – זה כן מתמרץ את האנשים חזרה לעבודה, אבל זה גם מונע את ההזנחה של אותם 160 אלף שלא יהיה להם משרות להגיש.

ג'ידא רינאוי-זועבי: שנית, אולי אנחנו רואים חזרה של הקורונה, המודל הזה גם ייתן איזשהו יכולת של דינמיות, של גמישות במהלך ארבעת החודשים הבאים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: זה גם יעיל כלכלי, כי זה מונע מצב שבו אנשים ירוצו למשרה הראשונה שהם מוצאים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני ממליצה שאנחנו ניקח את המודל המדורג של יציאה מהחל"ת.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כל הנושא של החרגת נשים בתקופת לידה – שמעתי את הנציג של האוצר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ואני רוצה להדגיש, מאחר שנשים שיצאו לחופשת לידה תוך כדי החל"ת, צריך לחשב את השכר האחרון שכל דבר כזה יילקח בחשבון בעת חישוב דמי האבטלה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: גם לקחת בחשבון את הנושא הזה שבסופו של דבר, אישה שהיא בהריון - היא מתקשה הרבה יותר למצוא עבודה כשהיא חוזרת מחופשת לידה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בנושא של דמי הסתגלות לגילאי 67.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני מסכימה שצריך להמשיך לתת להם את דמי ההסתגלות, כי אלו שיהיה להם הכי קשה לחזור למעגל התעסוקה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ואז, אם אנחנו נראה שיש איזשהו שינוי במשק, אז אפשר גם לבטל את המענק הזה בסוגיה הזו.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני גם מסכימה עם ההצעה של החרגת מקצועות ייחודיים בנושא של ענפי תיירות ותעופה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה.

אלכס קושניר: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ'.

אלכס קושניר: בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': אני לא רואה פה את אסף ואת אנשי האוצר.

בצלאל סמוטריץ': היושב-ראש, אני מתחיל בחבריי באופוזיציה, אשמח אם תהיו בהקשבה.

בצלאל סמוטריץ': אני מציע לחבריי באופוזיציה לנסות לחזור בדיון הזה לפחות, דבר שהיה מקובל כאן אצל גפני.

בצלאל סמוטריץ': אם נצליח להגיע כאן להבנות ולתקן מה שצריך, ושהמתווה הזה יהיה כזה שכולנו נרגיש שהוא אכן עושה את מה שהוא צריך לעשות, ודואג למי שהוא צריך לדאוג, אז לא לנהל פה פיליבסטרים ואלפי הסתייגויות, בסוף כמה הסתייגויות ענייניות.

בצלאל סמוטריץ': אבל אני אומר לך, אמרתי את זה גם אתמול לשר חמד עמאר.

בצלאל סמוטריץ': בסוף זה מאוד תלוי ביכולת שלכם לייצר כאן הידברות אמיתית, אני חושב שכולנו רוצים לטובת העניין.

בצלאל סמוטריץ': בחוקים אחרים נתיש אתכם פה, אני חושב שזה חוק שכולנו רוצים שהוא יעבור והוא יעשה טוב.

בצלאל סמוטריץ': אני יכול לומר לפחות עלינו, אם תהיה פה הסכמה, אנחנו לא נעשה פה התשות.

בצלאל סמוטריץ': אם לא, אז בסדר.

בצלאל סמוטריץ': גם לנו יש אלפי הסתייגות מוכנות.

ינון אזולאי: אתה יודע שהדעה שלנו היא דעה של כולם.

ינון אזולאי: אנחנו משתמשים בזה ככלי, עשינו אצלך גם קורס.

ינון אזולאי: אנחנו גם אומרים את זה, אני אמרתי את זה בהתחלה חד וחלק.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה ללכת להערות המהותיות.

בצלאל סמוטריץ': קודם כל, נורא קשה לנהל דיון כזה, בלי הנתון הכי בסיסי של פילוח המשרות הפנויות במשק.

אלכס קושניר: משרד האוצר יש לכם את הנתון הזה?

בצלאל סמוטריץ': אז ביחס ל-30 אלף, או 29 אלף משרות, התאחדות המגזר העסקי נתנו פילוח משרות יחסית טובות, בשכר טוב, אבל זה 29 אלף משרות מתוך ה-130 אלף שאתם אומרים שיש.

בצלאל סמוטריץ': צריך להבין את ההתפלגות, כי אם יש לנו 200 אלף ומשהו מובטלים, ו-130 אלף משרות – צריך לראות את זה בפריסה גיאוגרפית, זה חתכים נורא קלים, רק צריך טיפה להכין אותם.

בצלאל סמוטריץ': פריסה גיאוגרפית, סוגי משרות, רמות שכר במשרות האלה, זה קשור גם למה שאמרנו, שוב, לדעתי אם רוצים לתמרץ אנשים לחזור לעבודה, קח להם את האבטלה או החל"ת, אבל תן להם את התמריץ אם אתה שולח אותם למשרות בשכר נמוך, תן להם את היכולת לקבל את ההשלמה כדי לתמרץ.

בצלאל סמוטריץ': צריך לראות איזושהי תמונה כוללת.

בצלאל סמוטריץ': לי כרגע הנתון הזה הוא חור שחור.

בצלאל סמוטריץ': אני לא יודע לומר אם יש התאמה בין המובטלים.

בצלאל סמוטריץ': זה לא ברמת דיוק אף פעם של מאה אחוז.

בצלאל סמוטריץ': אבל לקבל מושגים סטטיסטיים, לדעתי, הם חייבים להיות מסוגלים לתת – שרות התעסוקה, ביטוח לאומי, אנשי משרד האוצר.

אלכס קושניר: משרד האוצר, יש לכם נתון כזה?

גלעד גושר: הנתון של 130 אלף משרות פנויות, זה נתון שהלמ"ס מפרסם אותו נכון לחודש מאי.

גלעד גושר: אנחנו רואים שבעצם מחודש מרץ שהמשק כבר היה בפתיחה מלאה.

גלעד גושר: אנחנו במספר משרות מאוד גבוה שהוא גבוה בכמעט 50% ממה שהוא היה לפני המשבר.

נעמה לזימי: - - - הלימה.

בצלאל סמוטריץ': פילוח, זה איזשהו מתאם לאנשים שיושבים בבית ולא עובדים.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו יודעים איזה ענפים – באל-על, יש 2,000 עובדים שנמצאים בחל"ת כבר שנה וחצי.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו יודעים פחות או יותר בקבוצות, אני לא אומר עכשיו ברמת פרט.

בצלאל סמוטריץ': אבל סטטיסטית אנחנו יודעים פחות או יותר איזה ענפים בשוק נפגעו ואיזה עובדים נפלטו, ואיזה תחומי עיסוק כרגע יושבים בבית, ואותם אנחנו רוצים להחזיר חזרה לעבודה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו אמורים לדעת איזה סוג של משרות פנויות, ואז אנחנו גם יודעים איפה צריך השמה, ופעם היה דיבור - - - ואז לראות האם העובדה שאנחנו נסיר את התמריצים השליליים לצאת לעבודה מצד אחד, ואולי גם ניתן – אם אתם תקבלו את הבקשה הזאת, את העידוד אם יש רמות שכר נמוכות, אז באמת, יהיה כאן איזו התכנסות, הפאזל הזה התחבר.

בצלאל סמוטריץ': שני החלקים אולי התחברו.

בצלאל סמוטריץ': אם נראה שאין שום קשר בין המשרות הפנויות לבין הביקוש שאמור להיות למשרות, ואנחנו לא יודעים כרגע לגשר על הפער כמדינה עם השמות וכו', זה שלא עשינו את זה אולי שנה אחורה, זה לא כל כך משנה.

בצלאל סמוטריץ': אז אנחנו פשוט נגזור על אנשים סוג של חרפת רעב, כי מצד אחד, נפסיק להם, לא באמת נאפשר להם לחזור לעבודה, כי אין שום התאמה.

בצלאל סמוטריץ': תראו, אפילו המשרות הטובות במשק – יש פה 4,000 נהגים בתחבורה ציבורית, זה נכון, זה חסר גדול.

בצלאל סמוטריץ': אבל צריך לדעת, זה לוקח כמה חודשים הכשרה.

בצלאל סמוטריץ': אם תבואו ותגידו – יש 4,000 משרות, בואו ניקח את ה-4,000 האלה, ניתן להם עכשיו ארבעה חודשים לימודי רישיון וסוג של מענק, כמו שעושים את זה אם בהשמה מקצועית.

בצלאל סמוטריץ': תן להם סוג של מענק.

בצלאל סמוטריץ': אז הפתרון הוא פתרון, נורא נוח לנו לבוא ל-4,000 ולהגיד – חברים, נתנו לכם פתרון, בואו תלמדו רישיון נהיגה על חשבון החברות זה כבר קיים.

בצלאל סמוטריץ': בואו תקבלו בתקופה הזאת סוג של מלגת קיום בתקופת הלמידה ותשתלבו בתחבורה הציבורית.

בצלאל סמוטריץ': אבל להגיד להם – אמורפית 4,000 נהגים אנחנו צריכים.

בצלאל סמוטריץ': אין להם רישיון.

בצלאל סמוטריץ': נניח שהם יילכו עכשיו לעשות את הרישיון, הצטרכו לשלם עליו מכספם 40 אלף שקל - - -

אלכס קושניר: החברות כן מממנות את הרישיון.

בצלאל סמוטריץ': זה תלוי בתקופות ובתקציב של משרד התחבורה.

בצלאל סמוטריץ': לפעמים המשרד יודע לממן, לפעמים לא.

בצלאל סמוטריץ': אני לא יודע להגיד לך.

בצלאל סמוטריץ': אני מתכוון להגיד, שאם היו מציגים לנו כאן איזה שקף שאומר – תראו, אלה המשרות הפנויות.

בצלאל סמוטריץ': אלה הביקושים, או ההיצע.

בצלאל סמוטריץ': מבחינתי ההיצע זה המשרות והביקושים זה האנשים.

בצלאל סמוטריץ': יש חלק האמורים להתכתב ישירות.

בצלאל סמוטריץ': יש חלק שאנחנו נצטרך לייצר כאן איזה אנזים שיחבר ביניהם, איזושהי השמה.

בצלאל סמוטריץ': והנה, תכנית ההשמה שלנו לתקופה מסוימת.

בצלאל סמוטריץ': מה שקורה כרגע, שאנחנו מייצרים את הגרזן שמוריד את התמריץ השלילי, בסדר, הוא נכון, הוא חייב להיות חלק מהאירוע.

בצלאל סמוטריץ': אני רואה את הצד השני - - - אני פשוט לא מצליח לראות את הצד השני שמראה לנו שהדבר הזה מתכתב, כי ללכת רק עם המקל ולא עם הגזר – בעיניי זה מורכב.

בצלאל סמוטריץ': זאת הערה ראשונה.

בצלאל סמוטריץ': יכול להיות שזה עובד, אבל בואו נראה נתונים, אחרת אנחנו מצביעים על עיוור, אנחנו לא באמת יודעים אם זה אמיתי.

בצלאל סמוטריץ': ביקשתי את זה מאגף תקציבים קודם ולא קיבלתי.

בצלאל סמוטריץ': אני לא יודע אם זה קיים.

בצלאל סמוטריץ': שיכינו, שיעבירו – יש פה כמה שעות דיון, אז אפשר לעשות את זה.

בצלאל סמוטריץ': נקודה שנייה שכבר הוזכרה, ואני רוצה להציג את הרציונל שלו.

בצלאל סמוטריץ': נכון שחוק הביטוח הלאומי היום מייצר אבחנות רק של גילאים ושל מספר תלויים.

בצלאל סמוטריץ': אלה הפרמטרים שהחוק מכיר בהם היום.

בצלאל סמוטריץ': אבל מה הרציונל של הפרמטרים האלה?

בצלאל סמוטריץ': הרציונל הוא שיש אוכלוסיות שבשיגרה יותר קשה להם להשתלב בשוק התעסוקה, והקושי הזה, כמובן, מתעצם כשאתה מדבר על משק במשבר, שיוצא עכשיו מהמשבר, ונכנס לתקופות התאוששות.

בצלאל סמוטריץ': אתה מכיר ברציונל שאנחנו לא עובדים גורף – יאללה, יש משרות פנויות לכו לעבוד.

בצלאל סמוטריץ': אתה יודע, יש אוכלוסיות שקל להם להשתלב בשוק התעסוקה.

בצלאל סמוטריץ': ויש אוכלוסיות שקשה להם.

בצלאל סמוטריץ': זה רציונל של הגיל.

בצלאל סמוטריץ': הרציונל הזה, נכון שכרגע בחוק הקריטריונים לא קיימים, אבל הרציונל קיים גם ביחס לקבוצות נוספות של האוכלוסייה.

בצלאל סמוטריץ': דיברנו על נשים הרות, דיברנו על אנשים עם מוגבלויות, דיברו על הורים לילדים עם צרכים מיוחדים.

בצלאל סמוטריץ': אנשים שבשיגרה קשה להם למצוא עבודה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו יודעים כמה דם יזע ודמעות צריך כדי לשלב אותם בשוק התעסוקה.

בצלאל סמוטריץ': אני סתם נותן דוגמה.

בצלאל סמוטריץ': אשה בהיריון בחודש השישי, שפוטרה – הלוואי וזה לא היה וקטור, והמעסיקים היו מיד רצים – אנחנו יודעים עובדתית שכאשר היא באה עם כרסה בין שיניה, יותר קשה לה להתקבל לעבודה.

בצלאל סמוטריץ': זה לא מספרים גדולים.

בצלאל סמוטריץ': נדמה לי שהעלות התקציבית פה דובר על מיליארד, מיליארד וחצי - - -

אלכס קושניר: 1.7.

אסף וסרצוג: 1.5.

בצלאל סמוטריץ': שוב, אני מעריך, וגם זה פילוח שהם יודעים לתת אותו סטטיסטית.

בצלאל סמוטריץ': בסך הכול, אתה יודע להגיד שאנשים עם מוגבלויות הם איקס אחוז בשוק התעסוקה הכללי.

בצלאל סמוטריץ': להריץ את זה אלגוריתם שיגיד לנו פחות או יותר בהערכה כמה מתוך ה-230 אלף מובטלים הם כאלה, זה לא דבר נורא.

בצלאל סמוטריץ': אני מעריך – זה עוד 100 מיליון שקל, זה לא אירוע מטורף.

בצלאל סמוטריץ': אמרתי, אנחנו רוצים שיחזרו לעבודה, זה הרעיון.

בצלאל סמוטריץ': אבל בואו נראה כמו שאמרתי קודם שיש מתאם בין ההיצע לביקוש.

בצלאל סמוטריץ': ואם אין מתאם, בואו נראה שאנחנו כמדינה, נותנים את החבילה המשלימה כדי לייצר בעצמנו, לעזור לאנשים לייצר את המתאם הזה.

בצלאל סמוטריץ': דבר שני, בואו נראה שאנחנו מתייחסים לא רק דיכוטומית לגיל 45, 67 שזה נכון.

בצלאל סמוטריץ': אלא לעוד קבוצות אוכלוסייה לא גדולות מספיק.

בצלאל סמוטריץ': זה שנוריד להם עכשיו את החל"ת, את דמי האבטלה, ונתמרץ אותם בהיבט השלילי, זה לא יפתור את הבעיה, כי הם יילכו.

בצלאל סמוטריץ': להגיד יותר מזה – להגיד לך שאישה בהיריון בחודש שישי, או שביעי, יכולה להיות מלצרית עכשיו ולעמוד על הרגליים 12 שעות, כנראה שלא, אנחנו חייבים להיות הגיוניים.

בצלאל סמוטריץ': זה לא הרבה כסף.

בצלאל סמוטריץ': זה כן קצת מסובך.

בצלאל סמוטריץ': מה ענו במשרד האוצר, היושב-ראש?

בצלאל סמוטריץ': זו טענה שאני מבין אותה, אני מכיר אותה פה רוחבית מחמש שנים שאני כאן בוועדה.

בצלאל סמוטריץ': מה אמרו לי אנשי משרד האוצר, אני מבין את הטענה, אני לא כופר בה, על-פיה אנחנו יודעים להתמודד.

בצלאל סמוטריץ': אמרו לי, אמרו לי תשמע, אנחנו מבינים את הרציונל, אבל כיוון שבסוף התיקון הזה הוא תיקון לחוק ביטוח לאומי, אנחנו מפחדים לייצר פרצות.

בצלאל סמוטריץ': אם עכשיו נכיר בחוק בעוד כל מיני סקטורים, אני אומר, זה לא קיצבאות.

בצלאל סמוטריץ': התשובה של קיצבאות, היא לא נכונה.

בצלאל סמוטריץ': זו לא קיצבה.

בצלאל סמוטריץ': זה אותו רציונל שקיים לגילאי 45, למה ב-40 לא, וב-45 כן?

בצלאל סמוטריץ': כי אתה מבין ש-45 קשה להשתלב בשוק.

בצלאל סמוטריץ': אותו רציונל בדיוק, זו לא קיצבה.

בצלאל סמוטריץ': יש קיצבאות בעולמות אחרים.

בצלאל סמוטריץ': זו הבנה שקשה להם, ולכן, לוקח להם זמן להשתלב בשוק התעסוקה, ולכן, צריך לתת להם יותר זמן כדי לעזור להשתלב כמו שאתה עושה מעל גיל 45.

בצלאל סמוטריץ': כיוון שאנחנו בהוראת שעה, אני טוען שאין כאן פירצה אמיתית.

בצלאל סמוטריץ': זו הוראת שעה.

בצלאל סמוטריץ': אפשר לייצר את ההבחנה.

בצלאל סמוטריץ': אמרתי, לא הרבה כסף.

בצלאל סמוטריץ': אני מבין שהביטוח הלאומי יודע לעשות אותה בסוף.

בצלאל סמוטריץ': ועכשיו אני מסיים בלחבר את שני הדברים.

בצלאל סמוטריץ': כי אם הייתה פרוסה בפנינו המפה של ההיצע והביקוש עם הפילוח של ההיצע והפילוח של הביקוש, יכול להיות שהיינו מתעקשים לעשות זו לא בעיה.

בצלאל סמוטריץ': או זו לא בעיה ב-95%.

בצלאל סמוטריץ': אז 5%, בסדר, אנחנו מדינה, מנסים לתת מענה לרוב.

בצלאל סמוטריץ': אני מעריך שעל רקע פריסת המשרות הפנויות במשק, זה לא ייתן מענה לאותן אוכלוסיות שממילא קשה להם להשתלב בשוק.

בצלאל סמוטריץ': בוא נגיד את האמת.

בצלאל סמוטריץ': זה בדרך כלל אוכלוסיות שעובדות במקצועות הכי – אני אתן דוגמה.

בצלאל סמוטריץ': אוכלוסיות שעובדות במקצועות כמו תחזוקה, ניקיון וכו'.

בצלאל סמוטריץ': כיוון שעולם המשרד השתנה לחלוטין בכל שוק הקורונה, עבודה מהבית וכו', וזה ברור שהוא לא יחזור למה שהיה.

בצלאל סמוטריץ': אלפי משרות שהיו במשק מתאימות לציבורים האלה – נעלמו.

בצלאל סמוטריץ': עובדי ניקיון, עובדי תחזוקה, עובדי שמירה.

בצלאל סמוטריץ': צריך להבין, זה אלפים, היושב-ראש.

בצלאל סמוטריץ': זה אלפים.

בצלאל סמוטריץ': יש לך עולמות שלמים.

בצלאל סמוטריץ': אפילו בתחום התעופה, ניקיונות של מטוסים.

בצלאל סמוטריץ': זה אוכלוסיות יחסית חלשות – בלי השכלה, שמשתלבות, וזה בשכר מינימום שכר.

בצלאל סמוטריץ': המשרות האלה לא קיימות.

בצלאל סמוטריץ': זה שתוריד להם עכשיו את דמי האבטלה ולא יצרת להם משרות אחרות, אתה לא תחזיר אותם לשוק התעסוקה.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה לבקש מכם.

בצלאל סמוטריץ': אתמול אמר לי השר עמאר, שיש נכונות.

בצלאל סמוטריץ': סליחה על האריכות ותודה על ההקשבה.

אלכס קושניר: תודה.

אלכס קושניר: חבר הכנסת פינדרוס.

אלכס קושניר: בבקשה.

יצחק פינדרוס: אני חייב לומר לך שדברי בצלאל הגיוניים.

יצחק פינדרוס: אבל אני רוצה קודם כל ללכת על רובד הרבה יותר פשוט.

יצחק פינדרוס: אמר פה קודם אסף – לא רוצים בחוק הזה לייצר קבוצות ייחוס חדשות ודברים חדשים.

יצחק פינדרוס: אבל עשו פה משהו שמתעלמים ממנו.

יצחק פינדרוס: בחוק המקורי היו קבוצות ייחוס.

יצחק פינדרוס: כל מה שאנחנו מבקשים – כשאתם באים עכשיו לתקן ולעשות, תתייחסו לקבוצות ייחוס כמו שהם היו קודם.

יצחק פינדרוס: זאת אומרת, אם הורדנו דרגה לאוכלוסייה שבטוח נכנסים עכשיו לשוק העבודה, והולכים להיכנס לתוך אותם 130, 150 אלף משרות – אז נתייחס אליהם.

יצחק פינדרוס: התייחסתם לגיל 45, קבוצות הייחוס שהיו בתוך ה-45.

יצחק פינדרוס: אם זה בני 35 עם ילדים.

יצחק פינדרוס: קבוצות הייחוס שהיו, נשים בהיריון היו בייחוס.

יצחק פינדרוס: בחוק המקורי הרי היו.

יצחק פינדרוס: היו פה דיונים והיו תיקונים.

יצחק פינדרוס: אני אומר, תיקחו את אותן קבוצות ייחוס, צרו טבלה חדשה.

יצחק פינדרוס: הלוואי, אם הייתם מגיעים למצב שבצלאל אומר – אני גם את זה מוכן.

יצחק פינדרוס: אבל קודם כל הטיעון שלכם שאתם לא רוצים לייצר משהו חדש, אל תייצרו משהו חדש.

יצחק פינדרוס: תיקחו את מה שהיה קודם.

יצחק פינדרוס: מה הייתה קבוצת הייחוס, למה ייחסו אותם ועל-פי זה תתקנו את החוק החדש.

יצחק פינדרוס: לבוא היום ולהגיד, לא, אנחנו לא רוצים לייצר ביטוח לאומי חדש, אנחנו לא רוצים לייצר קיצבאות חדשים.

יצחק פינדרוס: הייתי מאמין לכם אם הייתם בעצם לוקחים לפחות את קבוצות הייחוס הקודמות שהיו ומכניסים אותן פה פנימה לאותו מקום.

יצחק פינדרוס: אני מקווה שאסף יקבל את השאלה ויענה עליה גם.

ולדימיר בליאק: חברת הכנסת ברק.

ולדימיר בליאק: בבקשה.

קרן ברק: אסף, לי יש כמה נושאים, זה חשוב.

קרן ברק: אנחנו קיימנו פה בוועדה מספר דיונים, גם בתקופת ממשלת המעבר, וכל הדיונים עסקו – אני לא שומעת את עצמי.

קרן ברק: מצטערת.

קרן ברק: מאז שהושבענו לכנסת, קיימנו מספר דיונים פה בוועדה, לגבי המשך - - -

אלכס קושניר: בבקשה, השר נכנס.

אלכס קושניר: ביקשתם שר – קיבלתם שר.

ינון אזולאי: רק תראו כמה חשובה הוועדה הזאת – זה רק אלכס יכול להביא שלושה שרים בפחות משעה.

ינון אזולאי: ..

קרן ברק: אני צריכה אותך מרוכז.

קרן ברק: במהלך החודשים האחרונים עשינו פה כמה דיונים, כי ניסינו להתכונן ליום שמגיע המחר.

קרן ברק: זה מה שעשינו פה.

קרן ברק: אני יזמתי פה כמה דיונים על ענף התיירות, ודיון נוסף על המגזר של אנשים עם מוגבלויות שהיה אמור להתקיים מחר.

קרן ברק: אלה היו הנושאים שהתעסקנו בהם.

קרן ברק: ידענו שה-30 ביוני מגיע, והוא לא מגיע בעוד שבוע, אסף, הוא מגיע מחר.

קרן ברק: אמרנו – צריך להתכונן אליו מבעוד מועד, כי יש אנשים שלא יחזרו לעולם, ולכן, צריך להיות גם 30 יום התראה לפני פיטורים.

קרן ברק: אמרנו – בוא נתכונן ליום הזה.

קרן ברק: א-ממה, מה קרה באמצע?

קרן ברק: באמצע התחלפה הממשלה, כי את ההסכמים וההסדרים עם הממשלה הקודמת ועם משרד האוצר שלפי ידיעתי אנשי אגף התקציב לא השתנו בזמן הזה.

קרן ברק: אבל כן התוצאות של המשא-ומתן איתם השתנה, זה מה שאנחנו רואים עכשיו.

קרן ברק: כי לא יתכן כי כאשר אנחנו התעסקנו בזה אז, דיברנו על ענף התיירות כענף, ודיברנו על מגזר אנשים עם מוגבלויות שהיה אמור להתקיים מחר דיון, ואני אנצל את הבמה לדבר על זה עכשיו כמגזר.

קרן ברק: אי-אפשר להתייחס לחזרה מחל"ת בקטע הגילאי.

קרן ברק: הקטע הגילאי עושה עוול ענק ועצום.

קרן ברק: יש אנשים בגילאים מאוד מוכשרים בגילאים האלה, אנשים שעובדים ויכולים להיות כשירים מאוד, ויש כאלה שלא.

קרן ברק: אני לא מצליחה להבין את החלוקה הגילאית.

קרן ברק: החלוקה הייתה והסכמנו פה, ואתה היית חלק מהדיונים האלה, יושב-ראש הוועדה.

קרן ברק: הסכמנו שזה לא צריך גילאי, שצריך להיות ענפי, ענפי ומגזרי.

קרן ברק: כשמדברים על המגזר של אנשים עם מוגבלויות, שמה לעשות, שיש ביקוש של משרות פנויות, ואתה יכול לבחור איזה עובד תקבל לעבודה, אתה, כנראה, למרות כל הכאב בדבר, אתה לא תחזיר ראשונים את האנשים עם מוגבלויות.

קרן ברק: תחזיר אותם, יש לך מגוון וביקוש עצום.

קרן ברק: אז תחזיר אותם אחרונים.

קרן ברק: זה אנשים שזה לא אנושי לא להחזיר אותם לעבודה.

קרן ברק: זה לא מאלה שחושבים שיש לנו כיס עמוק ואפשר לחלק כסף לכל דורש, ממש לא.

קרן ברק: אני בן-אדם מאוד אחראי בחלוקת הכסף, ואני מבינה שצריך לחלק את הכסף.

קרן ברק: אני פשוט לא מצליחה להבין את החלוקה הגילאית.

קרן ברק: לא מצליחה להבין את ההיגיון הזה.

קרן ברק: אנשים עם מוגבלויות שלא יכולים לחזור לעבודה, ויקבלו לפניהם עשרה עובדים אחרים ולא אותם, אנחנו לא יכולים להשאיר אותם ללא אוכל, ללא פרנסה, ולא מדובר על מספרים גדולים של אנשים.

קרן ברק: אנחנו צריכים לתת להם את המענה כאן, היום – זה במגזר.

קרן ברק: לגבי ענף התיירות.

קרן ברק: אנחנו מדברים על ענף – אני יזמתי פה שני דיונים, וכולנו הסכמנו שזה ענף שאנחנו רוצים להשאיר אותו חי.

קרן ברק: זה לא שאנחנו אומרים תקשיבו – לא תהיה תיירות אף פעם.

קרן ברק: חבר'ה, תתארגנו על מקומות עבודה חדשים.

קרן ברק: תעשו שינוי תעסוקתי, אתם לא יכולים לחזור.

קרן ברק: לא, זה אנשים שאנחנו רוצים שהם יחזרו לעבוד, ואנחנו רוצים שנשמור אותם עם הראש מעל המים שיעברו את התקופה הזאת, כי אחרי זה אנחנו מבינים שתיירות תחזור לשיא, כמו שאנחנו הבאנו לשיא את מספר התיירים שנכנסו לארץ.

קרן ברק: אז, בעת הזאת, דוגמה אחת – יש את המענק לעידוד חזרה לעבודה.

קרן ברק: מה קרה?

קרן ברק: תשאל, יש פה חלק מהעסקים שהם נושא התיירות והם גם עסקים קטנים, אף אחד לא יודע שם, זאת אומרת, זה נגמר מחר המנגנון הזה.

קרן ברק: אבל הם לא מיודעים שקיים המנגנון בכלל של חזרה לעבודה של עידוד תעסוקה של המענקים האלה.

קרן ברק: ולכן, זה לא משהו שאתה יכול להגיד, תקשיבו – אנחנו - - - להם את זה היום, ואז מחר הם התארגנו.

קרן ברק: לא.

קרן ברק: זה משהו שצריך זמן, ולכן צריך להיגמר עד סוף השנה.

קרן ברק: כנ"ל עם ענף המלונאות.

קרן ברק: מה אמרנו פה?

קרן ברק: אמרנו שבתוך ענף התיירות - - -

אלכס קושניר: את מתפרצת לדלת פתוחה.

אלכס קושניר: בתחילת הדיון אני אמרתי שאנחנו חייבים לטפל בפיל שנמצא בחדר, וזה ענף התיירות.

אלכס קושניר: אגף התקציבים בהמשך הדיונים, יציג את המתווה שלו ללא קשר לחוק, כי החוק לא יכול לתת לזה פתרון מלא.

אלכס קושניר: אבל אנחנו כן נשמע את הפתרון של אגף התקציבים ומשרד התיירות לנושא הזה.

קרן ברק: אז אנחנו כאן גם כדי לסייע.

קרן ברק: למשל, התכנית שאמורה להסתיים מחר, ואף אחד לא מיודע עליה שזה קשור לתיירות, בכלל, קשור לעסקים קטנים ובינוניים שאני ראש שדולה של זה.

קרן ברק: זה משהו שאתה לא יכול ללחוש באוזן ולצפות שאנשים יידעו על זה.

קרן ברק: אנחנו צריכים שאנשים יידעו על זה.

קרן ברק: ואם הם לא יודעים על זה, אז אנחנו צריך להאריך את התקופה כדי שהם יוכלו להשתמש במענקים האלה.

קרן ברק: הרי אנחנו רוצים שהם יחזרו.

קרן ברק: לא כתבנו אות מתה.

קרן ברק: רוצים לתת כסף כדי שיחזרו לעבודה, לעודד אותם להחזיר.

קרן ברק: אז אנחנו צריכים להאריך את תקופת הרישום של זה עד סוף השנה.

קרן ברק: דבר נוסף - המלונאות.

קרן ברק: המלונאות – אנחנו בכלל לתפור להם חליפה אחרת לחלוטין, כי שם בכלל לא עובדים שבוע מלא.

קרן ברק: חוץ מאשר ליד ים המלח, בעיקר עובדים רק בסופי שבוע.

קרן ברק: אז איך אנחנו מתאימים את המנגנון הזה של כן תשלום מענקי חזרה לעבודה, אבל לא על מאה אחוז ימים, אלא רק על חצי שבוע – גם לזה יש פתרונות, רק הם צריכים להיות יצירתיים ולתפור את החליפה המדויקת למלונאות.

קרן ברק: דבר נוסף – התעופה.

קרן ברק: באירועים הקודמים כשישבנו פה בדיונים, הכנסנו את נושא התעופה לתוך עולם התיירות.

קרן ברק: פתאום גיליתי שנושא התעופה בכלל לא נכנס לענף התיירות, הוא נכנס לעולם התחבורה.

קרן ברק: אבל מה לעשות, תעופה זה תיירות.

קרן ברק: אם לא טסים לפה תיירים, ואנחנו לא מטיסים החוצה, העובדים האלה גם צריכים פתרון.

קרן ברק: כל ענף התיירות, אבל תכניסו לתוכו גם את התעופה, כי כשאתם מדברים על תעופה והמטוסים עומדים, ולא טסים, ואנחנו רוצים שהם יטוסו יום עוד פעם, זה לא שאנחנו רוצים לסגור את חברות התעופה.

קרן ברק: אנחנו רוצים לחכות ליום שבו הם יחזרו לעבוד.

קרן ברק: אז אם אנחנו רוצים להשאיר אותם חיים – אנחנו רוצים לתת את הפער הזה, את ה-gap הזה לסגור.

קרן ברק: את ה-gap הזה אי-אפשר לחלק לתעופה כתיירות, יום אחד כתחבורה.

קרן ברק: הם חלק מעולם התיירות בעת הזאת של הקורונה כי הם סגורים בגלל הקורונה.

קרן ברק: ולכן, גם להם אנחנו צריכים לתפור חליפה.

קרן ברק: דיברנו על זה, אתה היית חלק מהדיונים האלה.

קרן ברק: דיברנו ודיברנו, אמרנו שהענף הזה זה תת ענפים שצריך לתפור להם חליפות מיוחדות.

קרן ברק: תודה רבה.

אחמד טיבי: אני שמח שכולם התכנסו סביב הצורך להאריך את מעגל ההסתגלות לבני 67, וגם התחייבות של השרים כהן, וגם התחייבות של יושב-ראש הוועדה, שהחוק לא יועבר למליאה בלי שהדבר הזה יבוא על פתרונו.

אחמד טיבי: זה נושא שהוא בהסכמה כללית בוועדה.

אחמד טיבי: מכובדי היושב-ראש, דיברת על הפיל בחדר, נושא התיירות.

אחמד טיבי: אני, כמו רבים מכם, קיבלתי פניות ממורי הדרך, מאנשים שעוסקים בתחום התיירות.

אחמד טיבי: דמי האבטלה לעובדים לשעבר מענפי התיירות – אני רוצה לצטט: "בהודעה לתקשורת של משרד האוצר נכתב שיינתן מענה לעובדים שטרם יכולים לשוב לתעסוקה מלאה כגון ענפי התיירות".

אחמד טיבי: בפועל, מציעים למורי הדרך להשתלב בבתי הספר של הקיץ ותו לא.

אחמד טיבי: לכן, יש להוסיף לחוק אפשרות לתת דמי אבטלה גם לעובדים מתחת לגיל 45, בענפים שבהם שיעור האבטלה נותר גבוה במיוחד.

אחמד טיבי: אפשר לכלול סעיף שמפנה לתוספת, ובתוספת יימנו הענפים שביחס אליהם יש להמשיך דמי אבטלה גם לבני מתחת ל-45 לפי אותם תנאים שהתזכיר קובע לעובדים מעל גיל 45, מבחינת משך הזכאות וכדומה.

אחמד טיבי: ומנגנון פשוט יחסית לעדכון התוספות באמצעות שירות התעסוקה או כל גורם אחר שיוחלט עליו.

אחמד טיבי: אני אסיים, אבל לא לפני שאני אגיד שגם אנחנו נגיש הסתייגויות, אולי מספרית פחות מההסתייגויות של ינון.

אחמד טיבי: אני רוצה להציג מה שקיבלתי ממורי הדרך, ואני מודה להם.

אחמד טיבי: כדי לסגור את סיפור האבטלה של מורי הדרך מתחת לגיל 35, ששולחים אותם לעבודות ניקיון גם בזמן האבטלה, הבקשה היא להוציא בסעיף 165, אני לא יודע אם הוספת אותו, אמרו לי שהזכרת את הנושא הזה, את המילים המודגשות בהוראת שעה.

אחמד טיבי: "הוראת סעיף קטן (ב)(א) ו-2 לא יחולו לגבי מי שבשלוש השנים שקדמו לתאריך הקובע היה עיקר עבודתו בעבודה שהיא מטבעה עבודה עונתית, וכן, לגבי כל אחד מהמנויים בפסקאות 1-3, שלהלן בתקופות המפורטות בהם, ובלבד, שהשכר בעבודה המוצעת לא יפחת משכר מינימום כמשמעותו בחוק שכר מינימום".

אחמד טיבי: ועכשיו מודגש – "וגם המובטח לא עסק לפני הפיטורין כבעל מקצוע, מורי דרך, שניתן לו רישיון על-ידי רשות מוסמכת כמוגדר בסעיף 4(א) לחוק שירותי תיירות תשל"ו-1976".

אחמד טיבי: אנחנו נגיש את זה גם כהסתייגות יחד עם כלל ההסתייגויות שנגיש.

אחמד טיבי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אלכס קושניר: בבקשה, אפרת רייטן.

אפרת רייטן: אני אשמח לשאול אתכם כמה שאלות, אם תוכלו לעזור לי, וככה נוכל לראות אם גם הבנתי נכון, ואולי לנסות להבין היגיון.

אפרת רייטן: אם הבנתי נכון, הפרמטר שאיתו עבדתם כדי לנסות ולהמשיך את מנגנון או מתווה החל"ת הלאה, הוא הגיל 45.

אפרת רייטן: זה היה הקריטריון שלפיו הלכתם.

אסף וסרצוג: זה מה שהחוק נותן פשוט.

אפרת רייטן: נכון.

אפרת רייטן: האם בתוך הפרמטר הזה, ושאלנו את זה כאן.

אפרת רייטן: האם אתם חושבים שזה בעצם הפרמטר, הקריטריון הנכון, המיטבי, או שבעצם, כמו שאמרו כאן קודמיי, אנחנו למעשה לא נותנים כאן מענה לאוכלוסיות שלא עונות לקריטריון שלכם והן רבות ואחרות.

אפרת רייטן: שאלה שנייה לגבי הכשרות.

אפרת רייטן: האם יש לכם נתונים לגבי הצלחה של ההכשרות שאתם עשיתם השנה?

אפרת רייטן: אני, מהסיפורים ששמעתי, ושוב, אני לא יודעת אם הם מקרינים על הכלל או לא.

אפרת רייטן: אבל לפחות הסיפורים שאני שמעתי, לא בטוח שהם הצלחה גדולה מאוד.

אפרת רייטן: אולי הכוונה היא מצוינת.

אפרת רייטן: אבל בפועל, ותקנו אותי אם יש לכם באמת את הנתונים, בפועל, רבים מהאנשים שהלכו, כולל מורי הדרך שגם אני פגשתי אותם, וניסו את מזלם בהכשרות, וקיבלו באמת דמי אבטלה במהלך ההכשרות, סיימו את ההכשרה בקורס אחר שלא דומה בכלל למה שהם עשו קודם, אבל הם בני 50 או בני 40, לא משנה מה, ומי ייקח אותם עכשיו לעבודה שיש להם חוסר ניסיון מוחלט במקצוע החדש שהם רכשו?

אפרת רייטן: זאת אומרת, האם יש לכם גם איזושהי כוונה, ולתת פה איזשהו מענה בחוק של יישום, לא רק אכשרה, אלא גם באמת של יישום והשמה.

אפרת רייטן: מה לגבי המפוטרים שהולכים להיות מפוטרים השבוע?

אפרת רייטן: מגזרים שלמים צריכים עכשיו לפטר בימים אלו.

אפרת רייטן: זאת אומרת, אם אנחנו מדברים על חוקים שיש להם איזושהי יכולת רטרו-אקטיבית, אני מקווה שכן להעביר את החוק המתוקן, את המתווה.

אפרת רייטן: אבל אנשים שמפוטרים מיד השבוע, איך אנחנו מטפלים בהם מבחינת התנאים שלהם וכו'.

אפרת רייטן: אני רוצה לשאול לגבי הגרף של העלייה של המשרות.

אפרת רייטן: בהתחלה נתתם סקירה, תיארתם את המצב של המשק, לעומת איך שהוא היה, ואיך שהוא היום, והמשרות הפנויות.

אפרת רייטן: אז אם יש לכם איזשהו צפי לגבי החודשים הקרובים שיכולים לתת לנו איזשהו מענה כשאנחנו מדברים על שלושת החודשים הקרובים.

אפרת רייטן: אם למשל דיברנו על 67 פלוס, שזה בדרך כלל אנשים שנאלצים לחזור לעבודה הרי בגיל כזה, האם אתם רואים צפי מבחינת ההלימה והגרפים שלכם והנתונים שהם יוכלו למצוא עבודה בעוד שלושה חודשים, במיוחד שאנחנו מדברים על תקופת החגים, זה כבר יהיה אוקטובר אני מניחה.

אפרת רייטן: בואו נכניס את הנתונים האלה לתוך המשוואה, ונראה האם המתווה הזה שאנחנו מדברים עליו, הוא באמת המתווה הנכון.

אפרת רייטן: או ששוב, אנחנו פשוט רק דוחקים את הקץ בשלושה חודשים, ושוב, אנחנו נישאר מול שוקת שבורה.

אפרת רייטן: ושוב, אולי לא הבנתי נכון, אבל יש הסכמה לעלות את הבטחת ההכנסה גם עבור גיל 67, לשיעור של 70% משכר המינימום.

אפרת רייטן: ולכן, האם אנחנו מגיעים לשם, ואז אנחנו לא צריכים את מענק ההסתגלות הזה.

אפרת רייטן: שאלה אחרונה שרק רציתי להבין מכם, היא לגבי ימי החופשה הצבורים.

אפרת רייטן: ושוב, רק להבהיר.

אפרת רייטן: האם ימי החופשה כשאנחנו מדברים על חל"ת, שיוצא עכשיו שכיר לחל"ת - האם מתחשבים בימי החופשה שלו לפי המתווה הזה, או שמקזזים לו אותם, כי אז אני חושבת שהעונש הוא כפול – גם לוקחים לו את החופשה, וגם הוא בעצם יוצא לחל"ת.

נועה בן שבת: סליחה, גם מדובר בנסיבות שהמעביד לא מסכים.

נועה בן שבת: אם המעסיק מוכן לתת חופשה, ולשלם את ימי החופשה, זה עניין אחד.

נועה בן שבת: אבל אם המעסיק לא מוכן לשלם את ימי החופשה, הוא בעצם נפגע, והוא גם נפגע לעומת עובד שפוטר בנסיבות האלה.

נועה בן שבת: כי העובד שפוטר בנסיבות האלה, יהיה זכאי לפדיון ימי החופשה שהוא לא ניצל, והוא יהיה זכאי גם לדמי אבטלה.

נועה בן שבת: ולעומת זאת, העובד הזה לא יקבל את ימי החופשה.

נועה בן שבת: יכול להיות שאחרי זה הוא יפוטר בסוף החל"ת והוא לא יקבל שום דבר, והוא נפגע פעמיים.

אלכס קושניר: אסף, אתה אוסף את השאלות.

אלכס קושניר: אני אבקש שתענה אחרי שנסיים עם הח"כים.

נעמה לזימי: קודם כל, אני רוצה לחזק את הסבב האחרון, באמת ניכר שיש הסכמה גורפת משרי הממשלה ועד אופוזיציה, קואליציה.

נעמה לזימי: אני רוצה להגיד כאן משהו בהיבט היותר עקרוני.

נעמה לזימי: הסיפור הזה של דמי החל"ת, הטיפול במובטלים הוא לא עניין של סעד, הוא עניין של צרכי המשק.

נעמה לזימי: אין לנו שום אינטרס כמדינה לייצר מעגלים ורבדים שבסוף עוברים להיות רב דוריים של עוני ותלות במערכות.

נעמה לזימי: כשאנחנו מדברים על זה, אנחנו לא רק מדברים על דבר המוסרי והערכי שצריך לעשות, וכנראה הדבר הנכון כלכלית ונכון למדינה בטח בראייה קדימה.

נעמה לזימי: אני רוצה להציף כמה שאלות, וגם להגיד כמה נקודות.

נעמה לזימי: שרים מצטרפים, זה בהחלט מבשר טובות, אני מקווה.

נעמה לזימי: בהמשך למה שאמר בצלאל סמוטריץ', אני רוצה לשאול על פירוט המשרות שישנן כרגע פנויות.

נעמה לזימי: אבל גם שנדע להבין מה קורה עם הסיפור של ההכשרות וההסבות המקצועיות.

נעמה לזימי: הייתה פה שנה שלמה של מריחה, לא נעשה דבר בהיבט הזה.

נעמה לזימי: אני רוצה להגיד לא רק לא נעשה דבר, כי אנשים עכשיו נופלים לתהום, ושעכשיו אין מספיק משרות ונגמר החל"ת.

נעמה לזימי: לא נעשה דבר במובן של מדינת ישראל 20/50 לצורך העניין.

נעמה לזימי: מה קורה, איך אנחנו רואים את כלכלית ישראל.

אלכס קושניר: נעמה, לזה אני מקווה שאנחנו ניתן פתרון בחוק ההסדרים ובתקציב, אבל לא בחוק כזה קטן אתה רוצה לתת פתרון לישראל 20/50.

נעמה לזימי: לא.

נעמה לזימי: אמרתי כשהאוצר מגיע עם הצעה מסוימת, האם נעשתה היערכות, איזה מקצועות בכלל, לא דיברתי על פתרון.

נעמה לזימי: אנחנו צריכות ידע, והידע הזה לא נמצא וזה לא תקין.

נעמה לזימי: צריך לומר בשנה החולפת היה אפשר לאמץ גופים רבים מהחזרה האזרחית שהיו משוועים לתמיכה ממשלתית כדי לסדר את הסיפור הזה, להיות חלק מזה של הסבות מקצועיות.

נעמה לזימי: אז כשאנחנו מדברים על איזה משרות ישנן במשק, איזה משרות אנחנו גם צריכים וצריכות במשק, וזו שאלה חשובה.

נעמה לזימי: אגב, 70% מהמובטלים הן מובטלות.

נעמה לזימי: אני לא שמחה מאף מובטל, אבל בוודאי היחס המגדרי היה חשוב לשאול את זה כאן, כי גם פה זו סוגיה של משרות.

נעמה לזימי: לגבי ענף התיירות, אמרה באריכות ובצדק קרן ברק, חברת הכנסת, אני רוצה דווקא לשאול בתוך ענף התיירות יש תת קבוצות, הסוגיות שם הן שונות.

נעמה לזימי: כשאנחנו מסתכלים על משהו כענפי, אז הפתרון יכול להיות כזה פתרון מאקרו שבוודאי נופלות בו בין הכיסאות אוכלוסיות רבות.

נעמה לזימי: למשל, מורי הדרך שהזכיר אחמד טיבי, יש להם בעיה באישורים מן המעסיק, כי אין להם כאלה, ואז הם לא זכאים מאוגוסט 2020 לקבלת דמי חל"ת.

נעמה לזימי: בעצם, יש פה איזה פער ועוול מתמשך כבר לפני שנה.

נעמה לזימי: מה קורה עם תת הקבוצות בתוך ענפים אנחנו חייבות את המידע הזה.

נעמה לזימי: מדובר פה בחיים שלמים, אפשר לעשות מודל מרשים מאוד, אבל אנחנו פה מפילים כמה בין הכיסאות.

נעמה לזימי: אני רוצה גם להגיד משהו שהוא משהו עקרוני.

נעמה לזימי: מילא לנסות להוריש לנו את הכשל של השנה האחרונה, וגם לצפות שנבין שכולם תחת אלונקה לא ברורה.

נעמה לזימי: אבל יש עוד פתרונות בטיפול בגרעון במשבר.

נעמה לזימי: למשל, הרחבת הגרעון כמו רוב העולם המערבי שעשה את זה במשבר הקורונה.

נעמה לזימי: מס עושר.

נעמה לזימי: אנחנו נכסה שליש מגרעון המדינה עם 2% יותר מס ל-100 העשירים במדינה.

שלמה קרעי: תהפכי אותנו למדינה קומוניסטית.

נעמה לזימי: לא, לא קומוניסטית.

אלכס קושניר: ביקשתי מתחילת הדיון להתמקד בחוק, לא נפתור את כל הבעיות.

אלכס קושניר: עוד מעט אנחנו נגיע לחוק ההסדרים, תאמיני לי, נדבר פה לילות ימים, חוץ משישי שבת, נדבר הרבה.

נעמה לזימי: אני רוצה להצטרף לאחמד טיבי, לסיפור של מורי הדרך.

נעמה לזימי: זאת סוגיה מאוד כאובה, גם בני 67 פלוס בתוך מורי הדרך הם סוגיה בפני עצמה.

נעמה לזימי: אני מוסיפה עוד קטגוריה לרוב הקטגוריות שכתבתי, שהכתבי פה בעצם גם 67 פלוס בתוך הענפים ובתוך תתי הקבוצות – אלו סוגיות משמעותיות.

נעמה לזימי: אנחנו שוחחנו לפני כמה ימים, ואני מבינה שיש רצון בחוק ההסדרים להעלות קיצבה, שהלוואי וזה יקרה.

נעמה לזימי: אני מברכת את הממשלה אם זה אכן קורה.

נעמה לזימי: כן, הפער עד שזה יהיה הוא פער שהוא משמעותי.

נעמה לזימי: גם פה, העמקת עוני על פער של כמה חודשים זה דבר מאוד מורכב.

נעמה לזימי: תודה.

אלכס קושניר: תודה.

אלכס קושניר: חברת הכנסת וולדיגר.

מיכל מרים וולדיגר: אני מצטרפת כמובן לכל מה שנאמר עד כה, במיוחד למה שאמר חברי בצלאל סמוטריץ', ונעמה, וקרן שכבר לא נמצאת פה.

מיכל מרים וולדיגר: אני כן רוצה שוב להדגיש את הנושא של בעלי המוגבלויות.

מיכל מרים וולדיגר: 65% עם מוגבלויות הוצאו לחל"ת בתקופת הקורונה או פוטרו.

מיכל מרים וולדיגר: ופה, הנקודה היא שהם באמת האחרונים בשרשרת, ולא מדובר פה בקיצבה, מדובר באנשים שעל אף המוגבלות שלהם, התאמצו ויצאו לעבודה בעבודות כאלה ואחרות, אולי במקצועות שמכניסות פחות, אבל גם כאלה שמכניסות יותר.

מיכל מרים וולדיגר: בסופו של דבר, הם הראשונים שמפוטרים או יוצאים לחל"ת, והאחרונים שמחזירים אותם לתוך המשק.

מיכל מרים וולדיגר: ולכן, אני לא רואה שום בעיה.

מיכל מרים וולדיגר: אני רוצה, כבוד היושב-ראש, וכמו שנאמר פה קודם, ואני מקווה שזה כך יחול – כך שמעתי ממך וגם מאחרים פה, שהחוק לא יובא למליאה לפני שתיפתר בעיית ה-67 פלוס.

מיכל מרים וולדיגר: אני מבקשת שהחוק לא יובא למליאה לפני שתיפתר בעיית האוכלוסיות המיוחדות בצורה כזו או אחרת כדי שגם להם יהיה פתרון.

מיכל מרים וולדיגר: תודה.

שירלי פינטו קדוש: (אומרת דברים בשפת הסימנים להלן תרגומם – קודם כל, אני שמחה לראות פה, חברת הכנסת מיכל, שהנושא הזה באמת חוצה קואליציה ואופוזיציה.

שירלי פינטו קדוש: כל הנושא של אנשים עם מוגבלויות, הוא נושא רחב שחוצה את כולנו.

שירלי פינטו קדוש: לפני שהייתי חברת כנסת, אני יכולה לספר שאני חיפשתי התמחות במשפטים, ובשביל לחפש התמחות זה היה תהליך מאוד קשה.

שירלי פינטו קדוש: שנה שלמה ששלחתי קורות חיים ולא חזרו אליי, כי היה רשום שאני חירשת, פשוט לא חזרו אלי.

שירלי פינטו קדוש: וזה היה עוד לפני שהייתה הקורונה ולפני שהיה משבר.

שירלי פינטו קדוש: החלטתי להוריד את זה שאני חירשת ולשלוח לאותם מקומות.

שירלי פינטו קדוש: קיבלתי אלפי טלפונים, מיילים, אס-אם-אסים, הכול.

שירלי פינטו קדוש: זה אומר שעדיין החברה עדיין לא יודעת איך להכיל אנשים עם מוגבלויות בשוק התעסוקה, ועוד יותר בתקופת הקורונה, אחרי המשבר שעברנו עוד יותר קשה למצוא עבודה.

שירלי פינטו קדוש: לכן, אני רוצה לחזק ולומר, נכון, אנשים עם מוגבלויות באמת היו הראשונים שפוטרו והאחרונים לחזור.

שירלי פינטו קדוש: בסביבות בין 65% ל-70% של אנשים עם מוגבלות עוד לא מצאו עבודה, ואנחנו עכשיו הולכים לעצור להם את החל"ת.

שירלי פינטו קדוש: באמת, אני רוצה לבקש שנמצא מענה דחוף לאותה אוכלוסייה לא להפסיק להם את החל"ת, בגלל שהם כן מחפשים עבודה.

שירלי פינטו קדוש: הם כן רוצים לצאת לעבוד, הם יצאו במרץ 2020, והם מקבלים בעצם קצבת נכות או ניידות.

שירלי פינטו קדוש: אפשר לאתר אותם ולהמשיך את החל"ת שלהם עד שנמצא פתרון מול המעסיקים, לתת תמריצים להעסיק אנשים עם מוגבלויות, פתרון כולל.

שירלי פינטו קדוש: אבל בעיקר עכשיו יש תכנית עכשיו לעידוד תעסוקה של אנשים בני 65 ומעלה.

שירלי פינטו קדוש: אפשר לצרף אותם מאותו פתרון.

שירלי פינטו קדוש: זה קרוב לשני מיליון אנשים עם מוגבלות באוכלוסייה שצריך לתת להם מענה.

שירלי פינטו קדוש: אני באמת חושבת שהוועדה פה יכולה לקחת את זה כמשימה לאומית.

שירלי פינטו קדוש: תודה.

שירלי פינטו קדוש: )

אלכס קושניר: שרת הכלכלה, אורנה ברביבאי.

אלכס קושניר: בבקשה.

אורנה ברביבאי: שלום לכם.

אורנה ברביבאי: אני אולי אחזור בכמה דברים שאמרתי השבוע בישיבת הממשלה, ואני חושבת שהם נתקלו בהבנה משר האוצר, ואני בוחרת להעלות אותם גם כאן.

אורנה ברביבאי: היוזמה של החוק הזה היא חשובה, היא נכונה.

אורנה ברביבאי: אם חפצי חיים אנחנו – אנחנו צריכים להבטיח שהכלכלה מתניעה את עצמה מחדש אחרי שנה כל כך מאתגרת, בריאותית ובכלל.

אורנה ברביבאי: וצריך להחזיר אנשים לעבוד, רק ככה נצליח לצמצם את הפערים ולהגדיל את הפריון לאפשר לכלכלה שלנו לצמוח.

אורנה ברביבאי: לכן, אני מברכת על הצעת החוק.

אורנה ברביבאי: אני כמובן אצביע בעד.

אורנה ברביבאי: אני כן חושבת שצריך לעשות את השינויים הנדרשים.

אורנה ברביבאי: ואני אומרת לך כיו"ר הוועדה בוודאי, שכן חשוב שתיכנסו לשורות הקטנות, ותראו איך אתם מחריגים או מייצרים גמישות בחוק, בחוק כל כך גדול שעובר ממצב אחד למצב קיצוני אחר, צריך לייצר את הגמישויות גם לאוכלוסיות.

אורנה ברביבאי: גם לגילאים, שכמו שאני מבינה מחברי מאיר כהן ומירב כהן שהעלו את העניין.

אורנה ברביבאי: אני רוצה לשים זום אחד שבעיניי הוא מאוד משמעותי, וזה נושא ההכשרות.

אורנה ברביבאי: אם במסגרת ההכשרות, אנשים שחוזרים לשוק העבודה, לא יוכלו לקבל דמי אבטלה במסגרת האכשרה, אנחנו נרחיק אותם מהאכשרה הרלבנטית.

אורנה ברביבאי: זה ברור לי כשרת הכלכלה והתעשייה שצריך לייצר את ההכשרות המותאמות לאן אנחנו רוצים להוביל את השוק.

אורנה ברביבאי: יפה אמרת, שאתה רוצה להכשיר למשהו שהמשק נדרש, לא נראה לי אופציה אחרת בכלל.

אורנה ברביבאי: אבל כן צריך לעודד הכשרות.

אורנה ברביבאי: עכשיו, אני מבינה שיכול להיות שזה בכלל מוחל בחוק אחר, וזה יקבל מענה בצורה אחרת.

אורנה ברביבאי: אני לך אומרת כיו"ר ועדת הכספים, שלא יכול להיות שלא תהיה התייחסות או בחוק הזה או בחוק אחר.

אורנה ברביבאי: תעשו את החשבון איפה נכון שזה יהיה.

אורנה ברביבאי: אבל נושא האכשרה המקצועית, חייב לבוא לידי ביטוי כמתמרץ או כמעודד אנשים לצאת מאבטלה עם תהליך אכשרה מהיר, יעיל רלבנטית, שבאמת יוכל להיות מתוגמל והתאמה לאותה אכשרה שהוא קיבל.

אורנה ברביבאי: במשפט אחרון.

אורנה ברביבאי: העניין הזה אד-הוק כל הזמן לטפל בבעיה כאן ועכשיו, ולא להסתכל על זה יותר רחב.

אורנה ברביבאי: אני חושבת שיש לנו חובה כממשלת שינוי, להסתכל מעבר לקצה האף.

אורנה ברביבאי: הייתה פה שנה קשה.

אורנה ברביבאי: אנחנו עכשיו מתחילים לצמצם פערים ולחוקק חוקים שמסתכלים על האזרח ואומרים לו, די, באנו לעשות ולשרת לתת מענה.

אורנה ברביבאי: אני חושבת שיהיה מצוין מבחינתנו אם נקבע תוכניות לא רק לכאן ועכשיו, אלא תכנית רב שנתית, תכנית חומש שמסתכלת על האתגרים ומסמנת אותם.

אורנה ברביבאי: ושוב, לייצר את הגמישות בחוק שבו האנשים הרלבנטיים שנוגעים ויודעים להסתכל על הפרט בקצה שהוא עומד חסר אונים, לא אומרים לו, תקשיב, החוק לא מאפשר את זה, אלא יש גמישות של שיקול דעת והיכולת לתת מענה לכל אזרח.

אורנה ברביבאי: תודה רבה לכם.

אופיר כץ: לא היה דיון על זה בממשלה.

אורנה ברביבאי: היה דיון בממשלה.

אורנה ברביבאי: חלק מהדברים שר האוצר התייחס ואמר שהוא מתכוון לטפל בו.

חמד עמאר: אני אתייחס לזה.

חמד עמאר: אני שומע אתכם, באתי לשמוע.

חמד עמאר: אני שומע ואני אתייחס לכל מה שאמרתם לי.

אלכס קושניר: נמצא פה השר חמד עמר.

אלכס קושניר: הוא מקשיב לכם, התייחס לכול.

אלכס קושניר: אני רק רוצה לומר שיש באמת סוג של נטייה כזו לנסות לפתור את כל הבעיות בחוק אחד.

אלכס קושניר: הנושא של הכשרות המקצועיות, זה עקב אכילס שלנו כבר הרבה מאוד זמן.

אלכס קושניר: ולכן, צריך פה פתרון שהוא פתרון יותר כוללני, יותר גדול ויותר מכיל, ולא בטוח שהחוק הזה זה המקום הנכון לפתור את זה.

אלכס קושניר: אנחנו נתקדם בדיון ונפתור.

אלכס קושניר: וזה שיש כאן נכונות של משרד האוצר, וזה גם כתוב בחוק להמשיך ולממן אנשים שנמצאים באכשרה מקצועית בדמי אבטלה, אני חושב שזה צעד חשוב ונכון.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, אני חושב שאנחנו צריכים להסתכל בסופו של דבר על החוק, על מבחן התוצאה.

אורי מקלב: אני לא חושב שיש מישהו בחדר שחושב שלא יהיו עשרות אלפים שלא יהיה להם מה להביא אוכל הביתה.

אורי מקלב: לא יהיה להם לשלם את המשכנתא, ולא יהיה להם לשלם את שכר הדירה - ואנחנו דוחפים אותם, ממש דוחפים אותם לעוני ולקריסה.

אורי מקלב: אני לא חושב שאפשר להתכחש לזה, בגלל שהפיתרון שאנחנו נותנים מעל גיל 45, אנחנו יודעים טוב שדווקא בגילאים הצעירים, דווקא בגילאים שהם לא מבוססים, כמה אנשים אין להם את האפשרות לחזור לעבודה שלהם.

אורי מקלב: יש ניסיון לעשות דה-לגיטימציה, שאנשים טוב להם עם החל"ת ולא מחפשים עבודה.

אורי מקלב: יכול להיות שיש כאלה.

אורי מקלב: אני גם לא יודע באחוזים, אנחנו גם לא יודעים למדוד את זה.

אורי מקלב: בסופו של דבר, יש אוכלוסיות, יש אנשים רבים שניסו בכל דרך שהיא לקבל ולנסות להשתלב – והם נידחו, הם לא הצליחו.

אורי מקלב: כאלה שהם גם הצליחו, והם לקראת הגל השלישי פוטרו.

אורי מקלב: בוואטסאפ שקיבלתי אתמול בלילה אני אקריא.

אורי מקלב: "אני בן 35 עם חמישה ילדים.

אורי מקלב: במרץ 2020, לפני שנה וחודשיים, הוצאתי לחל"ת.

אורי מקלב: ביוני פוטרתי.

אורי מקלב: אני כבר שנה מפוטר.

אורי מקלב: הוא ישב עד חודש אוגוסט, הוא חיפש וחיפש ולא מצא עבודה.

אורי מקלב: מה שקרה בסגר השלישי – פוטר.

אורי מקלב: חזר לקבל דמי אבטלה.

אורי מקלב: הוא מנסה לחפש עבודה ולא מוצא.

אורי מקלב: כאשר קיבלתי כבר הצעות עבודה, קיבלתי 6,500 שקלים למשרות.

אורי מקלב: הוא שואל איך אני יכול לשלם את המשכנתא, שכר לימוד של הילדים וכו'.

אורי מקלב: אנחנו לא נוגעים בנקודה, ואני לא חושב שאנחנו קיבלנו תסקיר על זה.

אורי מקלב: אותן משרות לפני הקורונה, כמה משלמים היום לעובדים אחרי הכול – הניצול של המעבידים - - -

קרן ברק: לא, יש אנשים שמרוויחים הרבה יותר.

אורי מקלב: אין עובדים, אבל נותנים להם שכר, אנשים שמתפשרים, אותם אנשים שהם קיבלו 8,500, היום מציעים להם 6,500.

קרן ברק: בדיוק הפוך.

קרן ברק: מעלים את השכר שאנשים לא חוזרים לעבודה.

אורי מקלב: יש הרבה אנשים שמחפשים – זה לא נכון.

אורי מקלב: הדבר הזה שאנשים לא חוזרים לעבודה, שמנצלים את החל"ת, זה לא נכון.

אורי מקלב: זו אחת הדוגמאות, ואני נתקל באנשים האלה – שהם מחפשים ולא מוצאים, או שמציעים להם באותם ענפים, באותה רמת שכר שקיבלו, מציעים להם שכר ושהם מנצלים את זה.

אורי מקלב: לא מנצלים את הרמה שהם יודעים.

אורי מקלב: יש להם עודפים, והם עושים תחרות בין העובדים.

אורי מקלב: זאת המציאות – מעבידים אומרים לי את זה, למה אני צריך לשמוע.

אורי מקלב: מעבידים אומרים שהם מתגברים על זה.

אורי מקלב: שהם היום מקבלים, והיום הם משיגים עובדים בשכר הרבה יותר נמוך, וזה אומר שהאנשים האלה לא יכולים לעמוד בהתחייבויות שהיו להם.

אורי מקלב: יכול להיות אדם כזה שלא נותן התחייבות, יכול להיות שלא היה לוקח בשכר הוא לא יכול לעמוד – וזה דבר שכן אנחנו צריכים לבדוק את זה.

אורי מקלב: ודאי בחלק הזה, הפגיעה הזאת של גיל 45, זה סוג של – אתה חותך את הגיל, בלי שאתה נותן מענה אמיתי ומקצועי לבעייתיות שיש לאנשים שהם צריכים להיות מועסקים, והם ימצאו את עצמם מחר.

אורי מקלב: ואני לא אתכחש לכך שהם מופתעים, חלק גדול מופתעים.

אורי מקלב: זה שינוי מגמה שעכשיו שר האוצר, או עכשיו הממשלה הזאת בכל אופן עשתה.

אורי מקלב: היה גם שר האוצר הקודם, הם גם ככה דיווחו.

אורי מקלב: ככה גם העבירו את המסרים, שזה יהיה בהדרגתיות יותר גדולה.

אורי מקלב: אנחנו היום הלכנו על הצד הכי קיצוני שמדובר בעוד שלושה ימים, בעוד יומיים, זה מה שהם יקבלו.

אורי מקלב: אני רוצה לציין לגבי נשים הרות – שאין להן שום התייחסות מעבר לכך רק דמי הלידה.

אורי מקלב: מישהו חושב שאישה הרה בגיל 35, שהיא לא בת 45, תמצא אותה עבודה כמו שאישה רגילה תקבל?

אורי מקלב: מישהו באמת מעלה על דעתו שהיא יכולה לבוא לעבודה והיא תתקבל עכשיו לעבודה.

אורי מקלב: אנחנו בורחים מן האמת להעסיק מי שירצה להעסיק.

אורי מקלב: אנחנו לא מתחשבים בזה, רק בחישוב של דמי הלידה לגבי החל"ת, או לא על חל"ת, ולא מתייחסים באופן אמיתי.

אורי מקלב: כמה זמן מדובר?

אורי מקלב: בכמה נשים מדובר?

אורי מקלב: באמת, אנחנו מדירים אותן מכל העניין.

אורי מקלב: לפי דעתי זה דבר חברתי מאוד.

אורי מקלב: ועדת הכספים יכולה לקחת על עצמה את זה כדי לשנות את זה.

אורי מקלב: אני רוצה לחדד.

אורי מקלב: זה נכון שיש אנשים שלא הלכו לעבודה אולי בגלל שהיה להם יותר קל.

אורי מקלב: בפתרון שלנו – את כולם מורידים, ואנחנו באבחה אחת עושים את כולם כאלה שלא חיפשו עבודה, והם כאלה שאם עכשיו אנחנו רק נוותר ולא ניתן את החל"ת הם מיד יחזרו, זה לא מה שקורה.

אורי מקלב: אני מסיים בזה.

אורי מקלב: אני רואה לנגד עיניי את הדברים הטובים שבחוק.

אורי מקלב: אצל אנשים מבחן התוצאה על אותם עשרות אלפים שימצאו את עצמם מיד בלי יכולת לפרנס, בלי יכולת של מחוייבות, אז הם לא יכולים להשתלב.

אורי מקלב: בענפים המיוחדים – דיברו על מורי דרך, לא פחות מזה.

אורי מקלב: זה גם התיירות הנכנסת ועוד ענפים כאלה.

אורי מקלב: תיירות נכנסת שאין בכלל.

אורי מקלב: זה ענף שלם, התיירות הנכנסת מוצאים את עצמם בלי שום אפשרות של העסקה, אין גם 10%, ואין אפשרות אחרת.

אורי מקלב: ולא רק זה, ענפים כאלה גם אם נחשוב שימצאו בענפים אחרים – אנחנו מקריסים את הענף עצמו.

אלכס קושניר: חבר הכנסת מקלב, אנחנו דיברנו הרבה על ענף התיירות.

אלכס קושניר: בתחילת הדיון אמרתי שענף התיירות זה פיל שנמצא בחדר.

אלכס קושניר: הוא לא קשור לחוק, או לא כולו קשור לחוק.

אלכס קושניר: החוק הזה נותן פתרון לשכירים.

אלכס קושניר: כדי לטפל בענף זה לא בחוק הזה.

אלכס קושניר: ולכן אני אמרתי שבהמשך הדיון היום, אנחנו נשמע את המתווה המתגבש בין משרד האוצר למשרד התיירות לעניין ענף התיירות.

אלכס קושניר: לכן, אתה צודק.

אלכס קושניר: יש בעיה.

אלכס קושניר: ענף התיירות נמצא בקריסה.

אלכס קושניר: אני יודע שעובדים על הפתרון, אנחנו נשמע אותו היום.

אלכס קושניר: או לפחות את הכיוון שלו.

קרן ברק: ומה עם האנשים עם מוגבלויות?

אלכס קושניר: לגבי אנשים עם מוגבלויות, אנחנו נבדוק מה אפשר לעשות.

קרן ברק: נתת הוראה למישהו לבדוק את זה?

אלכס קושניר: קרן, אמרתי בתחילת הדיון, וגם בשבוע שעבר.

אלכס קושניר: יושבים פה חברי ועדה, ולחברי ועדה יש משמעות ומשקל.

אלכס קושניר: ולכן, כל מה שאתם אומרים כאן, הכול נכנס לקשב, ובודקים את הדברים במקביל.

אלכס קושניר: הדברים לא נופלים על אוזניים ערלות.

קרן ברק: ענף התיירות, ואנשים עם מוגבלויות – יש לך פתרון אחר?

אלכס קושניר: קרן, זה לא נכון לנהל את הדיון בצורה כזאת, ולחפש את המתווה בצורה כזאת.

אלכס קושניר: אנחנו מחפשים פתרון ואני מקווה שנמצא אותו.

אורי מקלב: בהתייחסות קצרה למה שאמרת זה נכון לגבי ענף התיירות.

אורי מקלב: עד עכשיו הייתה לנו מחשבה והרגשה שענף התיירות תתאושש.

אורי מקלב: אנחנו בתהליך התאוששות.

אורי מקלב: אנחנו היום צריכים לקחת בחשבון שהענף הזה יסבול לאורך זמן ארוך.

אורי מקלב: אנחנו רואים מה שקורה אצלנו.

אורי מקלב: אנחנו רואים מה שקורה בעולם, זה לא הולך.

אורי מקלב: בנקודה הזאת אנחנו צריכים לראות איך ממשיכים.

אלכס קושניר: לעניין החוק.

אלכס קושניר: בבקשה.

אלכס קושניר: חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: תודה, אדוני היושב-ראש, באמת, דיברו כבר על רוב הדברים כמעט.

שלמה קרעי: אני רוצה לנסות לייצר כמה קווים, לנסות למצוא פתרון להרבה טענות שהועלו.

שלמה קרעי: קודם כל, העניין הזה של לבוא ולחתוך באבחת חרב, כמו שכולם העלו, לתת גילאים, ולומר אלו הדברים, וכל השאר שהסתדרו לבד, נראה לי משהו שהוא מאוד בעייתי.

שלמה קרעי: אני לא חושב שהקואליציה יכולה לשקול אפילו להעביר חוק כזה שמשאיר עשרות אלפי משפחות שהם לא בדיוק בטווח הגילאים שנחתך על-ידי שר האוצר ואין להם פתרון.

שלמה קרעי: תיכף אגיד מה הפתרון שלי, מה אני מציע לעניין הזה.

שלמה קרעי: אז קודם כל, זה שאין פה הלימה בין מספר המובטלים דורשי התעסוקה, לבין כמות המשרות במשק – יש הרבה יותר מובטלים ודורשי תעסוקה.

שלמה קרעי: ובכלל, אם נעשה פילוח גיאוגרפי, נגלה שבאופקים, דימונה, רהט, בגליל, יש הרבה יותר מובטלים והרבה פחות מקומות תעסוקה.

שלמה קרעי: זה לא עוזר שיש לנו עשרות אלפי מקומות פנויים ודרישות לעובדים בתל-אביב.

שלמה קרעי: לכן, העניין הזה בלי לשים לב לפילוח המגזרי והגיאוגרפי, לא באמת נותן פתרון, אלא בא כדי לחתוך בבשר החי, ואני לא חושב שאנחנו יכולים לאפשר את זה אדוני השר.

שלמה קרעי: זה באופן כללי.

שלמה קרעי: לפני שאני אכנס לפתרון של מה שיש לי באופן כללי, אני חושב שהפתרון הזה יושב איתנו כאן בחדר, אנחנו מכירים אותו מכל הפעולות הוא עשה בשנה וחצי האחרונות.

שלמה קרעי: אני רוצה להתייחס לכמה נקודות ספציפיות.

שלמה קרעי: יש כאן סעיף 1 שמדבר על זה – תיקון סעיף 320(2)(4)(ב) ימי חופשה צבורים שהמבוטח זכאי להם, הוא בעצם לא יכול לקבל, הם נגרעים לו מדמי האבטלה שלו.

שלמה קרעי: אני חושב שזה דבר שלא מתקבל על הדעת, לא היה אף פעם, צריך לבטל את הסעיף הזה.

שלמה קרעי: ואם אנחנו עוסקים בהסתייגות, אז אני מבקש להוסיף הסתייגות שמבטלת את הסעיף הזה.

נועה: סליחה, איזה סעיף?

שלמה קרעי: סעיף 224(ב) לגבי ימי חופשה צבורים.

שלמה קרעי: הנושא השני לגבי היולדות, לגבי שיעור דמי הלידה, אני חושב צריך להמשיך.

שלמה קרעי: המדינה לא תיפול מהכיסא אם נמשיך ליולדות לקבל דמי לידה לפי מה שמגיע להן, לפי השכר, ולא לפי שיעור דמי האבטלה שהן מקבלות.

שלמה קרעי: אני מבקש להוסיף את ההסתייגות הזאת.

שלמה קרעי: סעיף 3(1)(ב) – שיעור דמי הלידה יחושב על-פי שיעור דמי האבטלה ליום, אז לתקן את זה, לא לפי שיעור דמי האבטלה, אלא לפי השיעור של השכר שלפיו היא קיבלה את דמי האבטלה, כמו שיהיה עד מחר למעשה, עד ה-30 ביוני.

שלמה קרעי: הנושא השלישי שכולם דיברו עליו, ואני מצטרף אליו גם כן, הנושא של בני 67 פלוס.

שלמה קרעי: שוב פעם, אנחנו מדברים על הוראת שעה.

שלמה קרעי: לא חושב שצריך להבדיל ולחתוך אותם.

שלמה קרעי: לגבי כל האוכלוסיות – אוכלוסיות עם מוגבלויות, ואוכלוסיות פריפריאליות, וכל האוכלוסיות ייפלו כנראה בין הכיסאות בחתך הזה של הגילאים.

שלמה קרעי: אני חושב שהפתרון הוא, אדוני היושב-ראש, מכיוון שמדובר רק בהוראת שעה, לחצי שנה הקרובה, לתת למקצוענים לעשות את העבודה.

שלמה קרעי: יש לנו את מנכ"ל הביטוח הלאומי.

שלמה קרעי: כמובן, לא ביקשתי את רשותו.

שלמה קרעי: שאלתי אותו לפני שאני אעשה את הדבר הזה.

שלמה קרעי: אני חושב שאנחנו צריכים לתת לו - הם יודעים לפלח.

שלמה קרעי: הם יודעים האם מדובר באדם עם מוגבלות.

שלמה קרעי: האם מדובר באדם שגר במקום שאחוז האבטלה מאוד גבוה ואין מקומות תעסוקה, לאפשר למוסד לביטוח לאומי לתת לו את הכלי להקים ועדת חריגים שתיתן לאוכלוסיות כאלה שנופלות הבין הכיסאות, ככה אנחנו נוכל לצאת רגועים.

שלמה קרעי: להגיד, אם יש אוכלוסייה כזאת, אם יש מישהו עם מוגבלות.

שלמה קרעי: אם יש מישהו שנמצא במקום שאין עבודה, ולא משנה מה, המוסד לביטוח לאומי ייתן לו עוד חודש, ועוד חודשיים, עד חצי שנה – לא יקרה שום דבר, אדוני השר, אפשר לפתור את העניין הזה.

שלמה קרעי: עלו פה המון טענות של אוכלוסיות שנופלות בין הכיסאות, וכדאי לאפשר למוסד לביטוח לאומי.

שלמה קרעי: תודה רבה.

שלמה קרעי: אני מבקש להוסיף גם את ההסתייגות הזאת, גברתי היועצת המשפטית.

שלמה קרעי: אני רוצה להוסיף הסתייגות שתוקם ועדת חריגים שתאפשר למוסד לביטוח לאומי לתת דמי אבטלה בחצי השנה הזאת גם לאוכלוסיות שונות ואחרות עד סוף התקופה - עד 31 לדצמבר 21.

אלכס קושניר: בבקשה, חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חבריי חברי הכנסת, על אף היותנו באופוזיציה בממשלה הקודמת, השר חמד עמאר, ואתה היית איתנו בממשלה הקודמת, ובכנסת הקודמת, כשהממשלה ומשרד האוצר היה מביא חוקים חברתיים טובים, אנחנו היינו מצביעים בעד.

אוסאמה סעדי: הוכחנו אפילו פעם ראשונה ברשימה המשותפת, שאנחנו הצבענו על חוק תקציב פעם ראשונה בהיסטוריה שהביא הממשלה חוק קורונה – אתה זוכר עם חוק הקורונה עם התקציב, והיה צריך 61, ואנחנו נשארו עד השעה שלוש לפנות בוקר והצבענו, ואז היה רוב של 61, כי זה היה חוק-יסוד.

אוסאמה סעדי: ולכן, אנחנו לא נרתעים מלתמוך בחקיקה ממשלתית כשהיא טובה.

אוסאמה סעדי: אני זוכר את הוויכוחים והדיונים שהיו על הצעת החוק של משרד האוצר שנתנו חל"ת למשך שנה קדימה, ואז כולם התפלאו מבחינה כלכלית, האם זה בסדר, האם זה מעודד, לא מעודד, כל הוויכוחים האלה.

אוסאמה סעדי: אבל בסוף זה עבר, ואנחנו מגיעים היום לסוף השנה ואו-טו-טו סוף החודש.

אוסאמה סעדי: אני אמרתי, ואתה זוכר, אדוני השר, שהיה לנו ויכוח מר על העניין הזה של בני פחות מ-20, שמשרד האוצר ואמר – פחות מ-20 לא מקבלים.

אוסאמה סעדי: למה?

אוסאמה סעדי: ככה.

אוסאמה סעדי: אתה זוכר את הוויכוח שהיה.

אוסאמה סעדי: אמרנו, אבל יש סטודנטים, אדוני היושב-ראש, אתה זוכר את זה.

אוסאמה סעדי: אמרנו אבל יש סטודנטים שלומדים ועובדים במסעדנות, עובדים בכמה מקומות, ואז מפטרים אותם, למה לא מקבלים?

אוסאמה סעדי: גם פה, מבחן הגיל, אדוני היושב-ראש, אדוני השר, הוא מבחן לא צודק.

אוסאמה סעדי: מה ההבדל בין 45 ל-44?

אוסאמה סעדי: ל-45 ל-43?

אוסאמה סעדי: אני מסכים איתכם שצריך לעודד את האנשים שיצאו לחל"ת לחזור למעגל העבודה.

אוסאמה סעדי: אבל אסור לנו גם להכליל שכביכול כל אותם עשרות אלפים, הם כביכול "נוכלים" שרק יושבים בבית ומציעים להם לעבוד – ולא.

אוסאמה סעדי: ולכן, העניין הזה מעל 67 אני מצטרף.

אוסאמה סעדי: אני חושב שצריך לקבוע קריטריון, ויש את הקידום התעסוקתי שכולנו קיבלנו את המסמכים שלהם.

אוסאמה סעדי: אפשר לבוא ולהציע לכל אחד.

אוסאמה סעדי: אם יש הרבה מקומות עבודה, ומקומות עבודה שמשוועים ורוצים לקלוט – בבקשה, ששירות התעסוקה שישלח את האנשים האלה, לא רוצים?

אוסאמה סעדי: – מפסיקים לו.

אלכס קושניר: תודה רבה חבר הכנסת סעדי.

אלכס קושניר: חבר הכנסת ולדימיר בליאק.

אלכס קושניר: בבקשה.

ולדימיר בליאק: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, ראשית אני רוצה להדגיש ולומר שהמתווה הזה שמסתיים מחר, הוא יצר מספר עיוותים בשוק העבודה, וטוב שהוא מסתיים וטוב שאנחנו מתקנים אותו.

ולדימיר בליאק: אני מצטרף לדבריך בהקשר למסגרת הדיון.

קרן ברק: לא הבנתי, להמשיך את זה גילאי, זה לא להמשיך את העיוות?

ולדימיר בליאק: אני מצטרף לדבריך לגבי מסגרת הדיון.

ולדימיר בליאק: החוק חייב לעבור עד מחר, וכולנו פה צריכים לגלות אחריות.

ולדימיר בליאק: לגבי הנקודות שמדאיגות אותי.

ולדימיר בליאק: לגבי בני 67 פלוס, אני מברך שהנושא בדרך לפתרון ואני מברך על כך.

ולדימיר בליאק: לגבי מענק השכר הנמוך – אין ספק שהוא יכול לתת פתרון לענפים מסוימים, למשל, לענף המלונאות.

ולדימיר בליאק: אבל חשוב להאריך אותו במספר חודשים, עדיף עד 31 בדצמבר.

ולדימיר בליאק: לגבי ענף התיירות – אני חושב שהפיתרון לא נמצא, לא בהכרח בחוק הזה, אולי בעיקר לא בחוק הזה, אלא במתווים אחרים, מענק הוצאות הקבועות ועוד.

ולדימיר בליאק: אבל חשוב לנו לשמוע מהו המתווה המתגבש בין משרד האוצר למשרד התיירות.

ולדימיר בליאק: לגבי מורי הדרך – אני רוצה לצרף עוד אוכלוסייה, מורי התל"ם.

ולדימיר בליאק: אני חושב שהפיתרון שמסתובב היום, השילוב בבתי הספר של החופש הגדול הוא לא מספק, ויש אינטרס גם למשרד החינוך וגם למשרד התיירות לשמר את האוכלוסיות האלה.

ולדימיר בליאק: גם כאן אנחנו צריכים לתת לזה פתרון.

ולדימיר בליאק: תודה רבה.

קרן ברק: מה שחשוב להבין, יש אלפי מורות שהן מעל גיל 45, יש 7,000 מורות כאלה.

קרן ברק: זה לא מספר עצום, אפשר לתת לו פתרון.

קרן ברק: מורי התל"ם שאנחנו צריכים לשמור אותם במערכת, ו-7,000 שהן מתחת לגיל 45 - תוכלו לתת על זה גם את הדעת?

נירה שפק: אני רוצה להעלות סוגיה שמגיעה אליי – הורים לילדים שיצאו לחל"ת בשל הקורונה, לא יכולים לחזור אליה בשל מחלות ילדים.

נירה שפק: יש הורים שהילד חלה בלוקמיה, וכאלה, והם תקועים בין לבין.

נירה שפק: אין להם מענה, ולכן, ועדת החריגים היא המקום שצריך לתת להם מענה, וצריך להסדיר את זה.

נירה שפק: מצד אחד, אומרים להם תחזרו לעבוד.

נירה שפק: מצד שני, אין סיכוי שיחזרו.

נירה שפק: הטיימינג תפס אותם בתקופה כזאת.

נירה שפק: מחר בבוקר, אין להם לא לשלם מסגרות ליתר הילדים, ולא משכנתא.

נירה שפק: ולא טיפולים הקשים.

נירה שפק: הקבוצה שדיברה איתי לא רוצה להגיע למצב שהם ייצאו להתחיל לקושש כספים ונדבות, זו לא המטרה.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: מאיר יצחק הלוי.

מאיר יצחק הלוי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לנצל את הדיון מבלי לצלול לפרטי החוק, דווקא לדבר כדיון שמתחיל בעצם שרשרת של דיונים שתכליתם תקציב, ואיכות חיים לתושבי מדינת ישראל – מהמקום הזה אני בא, בקצרה ברשותך.

מאיר יצחק הלוי: אמרתי בכל הדיונים המקדמיים שהיו לנו במהלך השבוע האחרון, שמשבר הקורונה מביא איתו גם הרבה מאוד הזדמנויות.

מאיר יצחק הלוי: אין ספק שמשבר הקורונה יצר טלטלה מטורפת בשוק העבודה.

מאיר יצחק הלוי: אני פונה פה לאסף מהאוצר, להקשיב, ברשותכם.

מאיר יצחק הלוי: אני חושב כשמדברים היום על שוק העבודה, אחד הנושאים המרכזיים שהם צריכים להיות שותפים לו ברמה של עידוד ודרבנון, זה לראות איך שוק ההכשרות עובד.

מאיר יצחק הלוי: אני מאוד שמח.

מאיר יצחק הלוי: שמעתי משר האוצר, שכפי הנראה הוא מתכוון להחזיר עטרה ליושנה, ולצמצם את מספר המשרדים העוסקים בהכשרות, זה בנפשנו.

מאיר יצחק הלוי: אם לא נעשה את הדבר הזה, אני חושב שאנחנו מפספסים פה הזדמנות אדירה לטפל סוף סוף בשוק העבודה, שלדעתי, יש בו בוקה ומבולה.

מאיר יצחק הלוי: ולכן, זו הזדמנות שהיא חוצה משרדים וכולם צריכים להיות מרושתים.

אלכס קושניר: מצד שני, חייב להיות בעל בית אחד.

אלכס קושניר: לא יכול להיות שנושא כל כך רגיש וחשוב מתנהל באלף משרדים.

מאיר יצחק הלוי: לזה בדיוק התכוונתי.

מאיר יצחק הלוי: שמעתי אמירה מהשר, אני מניח שהוא אמר אותה, שאומר – יאללה בוא נחזור חזרה ולא נתפזר לארבעה משרדים, אלא משרד אחד שמקבל אחריות על כל שוק העבודה, וכולם מתגייסים אליו.

מאיר יצחק הלוי: אם צריך לעודד הכשרות מקצועיות, ואם מסלולים אקדמיים, ואם מוקדי ההשמה - ועם כל אותם דברים שבסיכומו של דבר מטפלים בשוק העבודה.

מאיר יצחק הלוי: אני מתכוון להעלות את זה בכל ישיבה.

מאיר יצחק הלוי: אני אומר לך את זה אדוני היושב-ראש, בנפשנו הדבר.

אלכס קושניר: אני מקווה שתעלה את זה כמה שפחות, כי פשוט נפתור את זה.

מאיר יצחק הלוי: הלוואי.

מאיר יצחק הלוי: אני חושב שיש לנו הזדמנות שלא תחזור על עצמה.

מאיר יצחק הלוי: הקורונה הביאה פה לא מעט הזדמנויות, חשוב שנדע את זה.

מאיר יצחק הלוי: דבר נוסף, שהוא דבר עקרוני, דיברו על זה פה הרבה מאוד חברים, זה הנושא המגדרי.

מאיר יצחק הלוי: אני אמרתי כבר לאורך החודשים האחרונים את המשפט, ואני מבקש שנרשום אותו – שאין דבר יותר בלתי שווה מהתייחסות שווה לבלתי שווים.

מאיר יצחק הלוי: כשמדברים על מגדרי, זה מגדרי.

מאיר יצחק הלוי: לכן צריך לראות אפיונים של סקטורים.

מאיר יצחק הלוי: אם מדברים היום על מורי דרך, אם מדברים על אוכלוסיות מבוגרות.

מאיר יצחק הלוי: אם מדברים על דברים אחרים.

מאיר יצחק הלוי: זאת אומרת, החלטות גורפות הן החלטות קלות.

מאיר יצחק הלוי: הן החלטות עצלות.

מאיר יצחק הלוי: צריך לראות איך מתייחסים לכל מגדר ומגדר.

מאיר יצחק הלוי: אני בטוח שלפנינו דרך ארוכה.

מאיר יצחק הלוי: אני מאחל לך, בהזדמנות הזו, יושב-ראש הוועדה בהצלחה במשימה החשובה העומדת בפניך ובפנינו.

מאיר יצחק הלוי: תודה רבה.

אלכס קושניר: תודה רבה חברים, שמענו כאן את חברי הכנסת שרצו להביע את דעתם.

אלכס קושניר: רוב הדברים היו חשובים ושווים להתייחסות.

אלכס קושניר: אנחנו נצא להפסקה עד 13:45.

אלכס קושניר: נחזור לפה, נשמע את החברה האזרחית, את הארגונים של החברה האזרחית.

אלכס קושניר: אנחנו נשמע את הביטוח הלאומי.

אלכס קושניר: את התשובות של משרד האוצר לשאלות והמתווה – תיירות שאנחנו צריכים לדבר עליו.

אלכס קושניר: אז נראה איפה אנחנו עומדים מבחינת הדיון.

ינון אזולאי: כבר דיברנו על הנושא של מעונות היום לחזור אליי עם התשובה.

ינון אזולאי: הדבר הסוף, יש את בתי החולים.

ינון אזולאי: זה נכון שיש דבר כזה שבחל"ת, אני פחות יודע, שאם האדם יצא עכשיו לחל"ת, לוקח לו זמן עד שהוא יכול לחזור בחזרה ועוד פעם לצאת לחל"ת.

ינון אזולאי: למשל, יצא עכשיו לחל"ת –סיים, חזר לשנה לעבוד, הוא יכול עוד פעם לצאת מיד לחל"ת?

אסף וסרצוג: דמי אבטלה באופן כללי, ברגע שאתה יוצא לאבטלה, יש לך שנה – 12 חודשים לנצל את כל תקופת האבטלה שלך.

אלכס קושניר: ינון, כשנחזור נדון בזה.

אלכס קושניר: תודה רבה לכולם.

אלכס קושניר: חברים, צהריים טובים, אנחנו ממשיכים את הדיון.

אלכס קושניר: כפי שאמרתי, כרגע אנחנו מקדישים כחצי שעה, קצת יותר, כדי לשמוע את ארגוני החברה האזרחית, ארגוני מעסיקים, תעשיינים, עובדים, כל מי שנמצא כאן.

אלכס קושניר: אני חייב לומר אחרי ששמענו גם את משרד האוצר וגם את חברי הכנסת ששמעתי פה הערות ענייניות וחשובות לחוק וגישה מאוד-מאוד עניינית, במצב הפוליטי הנוכחי שאנחנו נמצאים בו כרגע זה לא מובן מאליו.

אלכס קושניר: אז חבריי חברי הכנסת גם מהקואליציה וגם מהאופוזיציה, תודה על הגישה העניינית, אני מאוד מקווה שכך נמשיך.

אלכס קושניר: ללי דרעי, בבקשה, שלוש דקות.

ללי דרעי: תודה רבה.

ללי דרעי: אני ללי דרעי, מנהלת את קידום המדיניות בעמותת 121 – מנוע לשינוי חברתי, עמותה שעוסקת בקידום מדיניות בנושאים כלכליים וחברתיים.

ללי דרעי: אני רוצה להעלות כמה נקודות.

ללי דרעי: בממוצע הארצי של מחפשי העבודה, קודם כל, לא כוללים באחוז המובטלים את כל האנשים שהתייאשו מלחפש עבודה בגלל שחיפשו הרבה זמן ולא מצאו.

ללי דרעי: זו בעיה ראשונה.

ללי דרעי: בעיה שנייה, הממוצע הארצי של מחפשי העבודה לא ממש מעניין את מי שגר במקום בו אין היצע של משרות, לכן חובה לדעתנו להנחיל מדיניות דמי אבטלה אשר לוקחת בחשבון את האזור בו מתגורר דורש העבודה.

ללי דרעי: בנוסף, מחקר של הכלכלנית הראשית מוכיח שכישורי דורשי העבודה כרגע לא מתאימים לצרכי המשק.

ללי דרעי: זאת אומרת, המשרות הפנויות לא מתאימות לאופי מחפשי העבודה מבחינת כישורים ולכן גם על זה צריך לתת את הדעת.

ללי דרעי: קביעת הגיל היא שרירותית ומבלי להציע במקביל לאלה שלוקחים מהם את דמי האבטלה תוכנית תעסוקתית אחרת.

ללי דרעי: אנחנו פשוט זורקים אותם מעבר לקו העוני.

ללי דרעי: יש גוף שנקרא שירות התעסוקה, אני יודעת שלא כל כך אוהבים אותו באוצר, אבל מה לעשות שלפי חוק התפקיד שלו הוא להציע הצעות עבודה לאנשים.

ללי דרעי: ברגע שבן-אדם מסרב אז כן, לקחת ממנו את דמי האבטלה כמובן, אבל אם המדינה לא מסוגלת להציע משרה באזור בו האדם מתגורר ולפי הכישורים שלו אין שום סיבה שייקחו ממנו ויזרקו אותו לרעוב לפת לחם.

ללי דרעי: זה הדבר השני.

ללי דרעי: אנחנו אומרים שיש צורך לעשות פילוח כמו שאמרו פה, פילוח של המשרות הפנויות, זה מאוד מאוד חשוב, אבל גם פילוח של המשרות הפנויות על פי אזור גאוגרפי, כי בן-אדם שגר באופקים ואין באזור שלו משרות פנויות שמוצעות לו, זה לא הגיוני שבגלל שהוא מתחת לגיל 45 הוא לא יקבל דמי אבטלה.

ללי דרעי: שירות התעסוקה אמור לעשות את השידוך הזה בין דורשי העבודה לבין המעסיקים וצריך לתת לו את הכלים לעשות את הדבר הזה.

ללי דרעי: אנחנו מאוד מבקשים במטה לקידום תעסוקתי שהקמנו שייקחו את זה בחשבון, פילוח המשרות הפנויות על פי אנשים.

ללי דרעי: לבדוק שאנשים שמחפשים עבודה מתאימים לכישורים, וכמובן לתת להם תוכנית תעסוקתית הכוללת הכשרות מקצועיות, עוד ועוד הכשרות מקצועיות.

ללי דרעי: זאת השקעה בטוחה של המדינה.

ללי דרעי: תודה רבה.

אלכס קושניר: תודה רבה, ללי.

אלכס קושניר: רק הערה אחת למה שאמרת: אין פה יחסי אהבה-שנאה, אף אחד לא אוהב או לא אוהב את האחר, יש פה יחסי עבודה, לפחות בוועדה הזאת.

אלכס קושניר: כך זה יתנהל.

אלכס קושניר: ויוי וייץ, ההסתדרות החדשה, בבקשה.

אלכס קושניר: יש לך שלוש דקות.

ורד וייץ: שמחתי לשמוע שיש קונצנזוס בוועדה מצד החברים שדיברו בנוגע לצורך בזכויות שכרגע לא כלולות בהצעת החוק.

ורד וייץ: אני רוצה רק להדגיש את הצורך הזה לגבי שתי אוכלוסיות: עובדי התיירות והתעופה והעובדים בגיל 67 ומעלה.

ורד וייץ: סך הכול הדברים נאמרו ואני רק רוצה להדגיש עוד כמה סוגיות.

ורד וייץ: כשאני מדברת על עובדי תיירות ותעופה אני מתכוונת לעובדי התיירות כולם, אם אלה עובדי חברות התעופה, כל סוכנויות הנסיעות, מדריכי תיירים, עובדי מלונאות, אירוח תיירותי מורי דרך, נהגי אוטובוסים שקשורים לנושא וכן הלאה, כולם עובדים בתחומי עיסוק שלא עומדים לחזור לפעילות בקרוב ועל כך אני חוששת שיש קונצנזוס.

ורד וייץ: מספיק לקרוא את חוות הדעת של משרד הבריאות שצורפה לבקשה להאריך את התוקף של חוק סמכויות מיוחדות ואת התקנות של הגבלות הכניסה כדי לראות שמומחים וגורמי המקצוע סבורים שהפנדמיה הזו תימשך עד 2022 ושהאסטרטגיה העיקרית להגנה על בריאות הציבור אצלנו זה הגבלות, להמשיך את ההגבלות של הכניסה והיציאה לישראל, מה שאומר שענף התיירות ממשיך להיות לא פעיל, למרבה הצער, לתקופת זמן ארוכה.

ורד וייץ: אנחנו לא יודעים כרגע מהו המתווה שמתגבש אבל אנחנו סבורים שהפתרון הנכון לעובדים האלו הוא דווקא כן במסגרת החוק, וזה להחיל עליהם את המתווה שכרגע מוחל על עובדים בני 45 ומעלה, בלי הגבלת הגיל כמובן אלא בהתייחס לענפי העבודה שלהם.

ורד וייץ: אני רוצה להצביע על כמה נימוקים לעמדה הזו שלנו.

ורד וייץ: כשאנחנו מדברים על אוכלוסייה הזו אנחנו מדברים על עובדים בעלי הכשרה מקצועית ספציפית, עובדים מקצועיים שהמקצוע שלהם רלוונטי לתחומים האלה.

ורד וייץ: אנחנו רואים אנשים במגוון רחב של גילאים.

ורד וייץ: יש צורך ויש כדאיות לשמר אותם עד אשר יעבור הזעם כדי שניתן יהיה ליהנות מהמקצועיות שלהם גם אחר כך, אחרי שהתחום שוב יפתח לפעילות.

ורד וייץ: רבים מהם עובדים בעלי ותק גבוה שרוצים לשוב לעבודה, שהמעסיקים שלהם רוצים שהם יחזרו לעבודה.

ורד וייץ: חלק מהמעסיקים אפילו התחייבו לזה בהסכמות קיבוציות ולכן אנחנו חושבים שהדרך הנכונה היא כן להאריך להם את הזכות לדמי אבטלה, וכפי שאמרתי, ללא הגבלת הגיל.

ורד וייץ: עוד נקודה שאני רוצה לציין היא שמתווה החזרה לעבודה לא מהווה פתרון משלים אפקטיבי עבור האוכלוסייה הזו, או רובה לפחות.

ורד וייץ: למה?

ורד וייץ: בגלל הצמצום הקריטי בעצם הפעילות והמשך האבטלה, לא תהיה להם בעצם זכאות לדמי אבטלה שכרגע, לפי המתווה הקיים, זה תנאי הזכאות למענק.

אלכס קושניר: תודה רבה, ויוי.

ורד וייץ: עוד שני משפטים.

ורד וייץ: אני רק רוצה לומר לגבי הנושא של עובדים מעל גיל 67 שאפילו המתווה המוצע מדבר על כך שאפשרות מציאת עבודה של עובדים כאלה היא קשה יותר מאשר לעובדים בני 45, לכן לא ברור איך באותה נשימה בעצם הדירו אותם מהחוק.

ורד וייץ: גם עצם העובדה שראו לנכון לסייע להם לאורך תקופת הקורונה מעידה על כך שקיים צורך.

ורד וייץ: התנאים לא השתנו.

ורד וייץ: הם צריכים את המשך התמיכה.

ורד וייץ: הם לא יחזרו לעבודה - - -

אלכס קושניר: ויוי, תודה רבה.

אלכס קושניר: הנקודה שלך ברורה.

ורד וייץ: משפט אחד.

אלכס קושניר: לא, זהו.

אלכס קושניר: את כבר חמש דקות, סליחה.

אלכס קושניר: הגר יהב, בבקשה.

הגר יהב: תודה.

הגר יהב: אדוני היושב-ראש, הגר יהב, נשיאות המגזר העסקי.

הגר יהב: אני אתחיל במאקרו, בכך שאנחנו מברכים על כך שהחל"ת עומד להסתיים.

הגר יהב: זו הייתה דרישה שלנו שנולדה, לא מרגע שקמה הממשלה אלא הרבה קודם לכן.

הגר יהב: אנחנו מזהים בערך 130,000 משרות פנויות שהמעסיקים מבקשים לקלוט.

הגר יהב: אנחנו גם מזהים שהחל"ת מאוד מעכב גם את הכניסה של המפוטרים והמובטלים לעולם ההכשרות.

הגר יהב: בהקשר של ההכשרות אני רוצה לציין כי דובי אמיתי, יו"ר המגזר העסקי, יחד עם זרוע העבודה ויחד עם יושב-ראש ההסתדרות, הקימו את מנהלת המעסיקים, שרק בחודשיים האחרונים הניעה לפעולה 6,800 הכשרות שיש בהן מעסיק בקצה.

הגר יהב: מעסיק שמתחייב לקלוט את העובדים בתום ההכשרה.

הגר יהב: באשר למה שנאמר פה, הנתונים שעולים במנהלת המעסיקים הם אחרי מיפוי שנעשה עם מעסיקים, ישירות עם מעסיקים, לא בסקרים – יש למעלה מ-550 מעסיקים שנמצאים בתוך המערכת הזו – לפי פילוח גאוגרפי, עם נתונים גאוגרפיים.

הגר יהב: יש לנו נתונים כמה צריכים בצפון, כמה בדרום וכמה במרכז וברזולוציות מאוד-מאוד נמוכות.

הגר יהב: בגלל הדיון היום נדחתה הסקירה של יו"ר המגזר העסקי.

הגר יהב: אנחנו נקיים אותה וניתן לזה פרק מאוד מאוד משמעותי, כי בעינינו העניין הזה של One stop shop לכל עולם ההכשרות למעסיקים, שמעסיק יניח את הצורך שלו בפני הגוף שרואה את התמונה הכוללת של ההכשרות, הוא הפתרון האמיתי.

הגר יהב: כעת אנחנו מבינים שיש איזושהי סוגיה שהיא בין המשרדים, משרד העבודה ומשרד הכלכלה.

הגר יהב: פחות חשוב לנו איפה, העיקר לא לגעת בנער, שהכול יהיה במקום אחד ויינתן מענה לצורך המידי של המעסיקים בחיבור עם הביקושים.

הגר יהב: ברגע שתסתיים החל"ת אנחנו מעריכים שלשירות התעסוקה יהיה מיפוי הרבה יותר משמעותי באשר לביקושים של האנשים שרוצים לחזור לעבודה, ואז במנהלת מסנכרנים בין הביקושים לבין הצרכים של המעסיקים ומשם מניעים הכשרות שבסופן יש קליטה.

אפרת רייטן: זה יכול לגדול?

הגר יהב: כשהקמנו את זה דיברנו על יעד מידי של 100,000 עובדים.

אפרת רייטן: וכמה הכשרתם?

הגר יהב: בחודשיים האחרונים אנחנו עם 6,800.

אפרת רייטן: ויכולים להגיע ל-100,000?

הגר יהב: אם זה היה תלוי רק בנו זה היה מגיע.

הגר יהב: אנחנו עובדים יותר מהר מהמערכות.

אלכס קושניר: אני חושב שהאירוע המשמעותי בסיפור ההכשרות המקצועיות הוא שעד היום זה היה מפוזר בין הרבה מאוד גורמים בממשלה.

אלכס קושניר: ברגע שזה כך אין סיכוי לסנכרן את זה.

הגר יהב: 12 משרדי ממשלה עם 3 מיליארד שקל, כשהכסף לא פוגע במטרה.

הגר יהב: בשביל זה הקמנו את המנהלת.

אלכס קושניר: אני חושב שהמהלך שמוביל עכשיו שר האוצר אביגדור ליברמן לאחד את במקום אחד זה מה שיהפוך את זה ליעיל יותר וביחד עם התאחדות המעסיקים זה יכול לעבוד.

חמד עמאר: התחלנו אתמול בנושא של כפל.

חמד עמאר: ראיתם את זה וראיתם את זה בתקשורת, גם בהכשרות, גם בתשתיות.

חמד עמאר: אנחנו לא מאמינים שצריך להיות כפל.

חמד עמאר: צריך משרד אחד שירכז את כל העניין, לא הרבה משרדים.

אלכס קושניר: הדס אגמון, נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלויות, משרד המשפטים.

אלכס קושניר: בבקשה.

הדס אגמון: שלום ותודה.

הדס אגמון: כמו שכבר עלה כאן בדיון קודם, אין מחלוקת על כך שאנשים עם מוגבלות נתקלים בחסמים רבים בשוק התעסוקה, בראשם חסמים של היעדר נגישות ושל אפליה, והקשיים האלה מתעצמים במצבים של משברים כלכליים.

הדס אגמון: ראינו את זה אם במהלך משבר הקורונה, שאנשים עם מוגבלות פוטרו או הוצאו לחל"ת בשיעורים בלתי פרופורציונליים, ואנחנו יודעים ממשברים קודמים שגם החזרה שלהם לשוק התעסוקה לוקחת יותר זמן.

הדס אגמון: כמובן שעיקר המאמץ צריך להיות מופנה לתמריצים ולהכשרות מקצועיות, אבל יחד עם זה, כל עוד שיעורי התעסוקה הם כאלה שבהם אנשים עם מוגבלות מתקשים להתחרות על מקומות העבודה שקיימים, צריך לאפשר את המשך החל"ת לאנשים עם מוגבלות.

הדס אגמון: זאת קבוצה שברור שסובלת מקושי מוגבר וצריך לתת לזה מענה.

הדס אגמון: אנחנו חושבים שלא מדובר בקבוצה גדולה, כמה אלפי עובדים שעבדו קודם והשתכרו לצד איזושהי קצבה.

הדס אגמון: אין הצדקה לשלוח אותם עכשיו להסתפק בקצבה בלבד.

הדס אגמון: וגם מבחינה יישומית, זה מידע שקיים במערכות, קיים בביטוח הלאומי, ואם צריך אפשר להסתמך גם על איזשהו העברת מידע.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: מאיר שפיגלר, בבקשה.

מאיר שפיגלר: תודה רבה.

מאיר שפיגלר: כבוד היושב-ראש, אני אתחיל דווקא מהסוף.

מאיר שפיגלר: ישנן מספר סוגיות שאנחנו עדיין נמצאים בדיונים עם נציגי משרד האוצר.

מאיר שפיגלר: אני גם הסבתי את תשומת לבך לעניין זה אתמול וגם היום בבוקר ואני מקווה שבסוף נגיע לעמק השווה לגבי אותם מקרים.

מאיר שפיגלר: אני רק רוצה לחדד ולומר מספר דברים: אחד, לגבי היולדות, כלומר, הצורך להעניק למי שבטרם יציאתה לחל"ת הייתה עם תקופת האכשרה, כדי שהיא תהיה זכאית לקבל את מלוא דמי הלידה בהתאם לשכר שהיה מנת חלקה ערב היציאה לחל"ת, הדבר הזה נדון ואני מקווה מאוד שבמסגרת דיוני הוועדה נגיע בהקשר הזה לעמק השווה.

מאיר שפיגלר: דבר שני, לגבי גילאי 67 פלוס, היה כאן שר הרווחה וגם השרה לשוויון חברתי, גם הסוגיה הזאת עדיין נמצאת על הפרק ומה שבסוף יוחלט נקבל מבחינת הביטוח לאומי.

מאיר שפיגלר: כמובן שאם למי שמלאו לו 45 ומעלה קשה למצוא עבודה, אין חולק על-כך שלמי שגילו מופלג יותר קשה שבעתיים, שלא לדבר על זה שמדובר באנשים – אני אומר את זה השכם וערב – שכולם, ללא יוצא מן הכלל, עבדו לפני משבר הקורונה.

מאיר שפיגלר: אף אחד לא עזב את העבודה כדי ללכת ולכאורה לנצל מצב שהיה קיים, והם לא מסוגלים, או חלקם לא מסוגלים, לחזור לעבודה.

מאיר שפיגלר: עוד נקודה שראוי לדעת, שרוב האנשים האלה, לצערי הרב, בכאב, מקבלים 29.12 שקלים לשעה במקומות שבהם הם עובדים, והם עובדים מתוך כורח ולא מתוך איזושהי מוטיבציית יתר כי יש להם מצב כלכלי טוב.

מאיר שפיגלר: רובם ללא פנסיה, או עם פנסיה חלקית, או ללא שנות ותק, והם עובדים כי ללא התוספת בשכר שהם מקבלים בגין העבודה הם כנראה לא יצליחו לשרוד מבחינה כלכלית.

מאיר שפיגלר: לגבי דברים נוספים שגם דיברתי עליהם שנמצאים בתזכיר החוק, אנחנו מבקשים שלא לשנות דבר וחצי דבר ולגרוע מהסמכויות שהיו במסגרת הביטוח הלאומי ערב משבר הקורונה, אלא להשאיר את כל התיקונים שהם אכן - - -

ינון אזולאי: למה?

ינון אזולאי: יש כוונה לפגוע במשהו?

ינון אזולאי: תפרט.

אפרת רייטן: מה הכוונה "דברים נוספים"?

מאיר שפיגלר: ישנם דברים שעומדים על הפרק.

מאיר שפיגלר: אני לא אפרט אותם כעת מכיוון שסיכמתי עם יושב-ראש הועדה לשבת ולדון על כך אתו ועם נציגי משרד האוצר.

מאיר שפיגלר: אבל בעיקרון אני אמרתי ואני אומר את זה גם כעת, הרעיון הוא כמובן לנסות להגיע למצב שיתקנו את חוק האבטלה.

מאיר שפיגלר: החוק הזה הוא מסורבל ובעייתי מאוד.

מאיר שפיגלר: הוא חוק שחוקק לפני עשרות שנים ולא עשו בו כמעט שום רביזיה חוץ מאשר טלאי על טלאי על טלאי.

מאיר שפיגלר: אם יש מישהו שמפענח את החוק הזה ומבין מה שקורה בו, תביא אותו אלי כי אני רוצה לתת לו איזושהי מדליה.

מאיר שפיגלר: זה חוק מסורבל ששייך לעת ההיא ולא לעת הזו והגיע הזמן לערוך בו רביזיה.

מאיר שפיגלר: אנחנו אמרנו זה, ואמרנו את זה גם לנציגי אגף התקציבים במשרד האוצר, כי כך אנחנו חושבים מבחינה מקצועית.

שלמה קרעי: מאיר, תגישו חוק מתוקן.

מאיר שפיגלר: אנחנו נשב עם משרד האוצר ונגבש את זה.

מיכל מרים וולדיגר: אלכס, איך נצביע על חוק כזה כשאנחנו לא יודעים מהם הדברים הנוספים?

אלכס קושניר: הדברים הנוספים קשורים לחוק האבטלה באופן כללי, הם לא קשורים לחוק הזה באופן ספציפי.

אלכס קושניר: אין שום קשר בין החוק הזה – למעט סעיף אחד ובו אנחנו כרגע עובדים על איזשהו פתרון – לבין שאר הדברים שמנכ"ל הביטוח הלאומי רוצה להעלות.

אלכס קושניר: יש רצון של ביטוח לאומי לנסות ולשפר את חוק דמי אבטלה באופן כללי, מתנהל כרגע שיח על הנושא הזה, לא דנים בחוק הזה כרגע, אין לזה מקום, אין לזה שום קשר לחוק ולכן אני מבקש לשים את זה רגע הצידה.

שלמה קרעי: מאיר, מה לגבי קיזוז ימי חופשה וועדת חריגים שהצעתי?

שלמה קרעי: מה אתה אומר על זה?

מאיר שפיגלר: אמר יושב-ראש הוועדה באופן כללי במה מדובר.

מאיר שפיגלר: ישנם נושאים שידונו, אני מניח שהדברים יבואו לכדי מיצוי סופי בדיוני הוועדה ואז יינתן כבר מענה לכל הדברים האלה.

שלמה קרעי: אבל אתם תהיו מסוגלים לטפל באוכלוסיות עם מוגבלויות, באוכלוסיות פריפריאליות שאין שם תעסוקה, שאתם מכירים את הדברים?

שלמה קרעי: אתה תוכל לדעת למי כן לתת ולמי לא לתת אם ניתן לך את הסמכות הזו?

מאיר שפיגלר: יש לנו אפשרות לאתר כמובן כל זכאי לקצבה או גמלה מהביטוח הלאומי מכיוון שהוא נמצא בתוך המערכות ועל פי המידע הזה הוא מקבל כמובן את מה שמגיע לו.

מאיר שפיגלר: אבל אם מדובר למשל בפילוח על בסיס מיקום גאוגרפי זו קצת בעיה, אפילו בעיה קשה, בין היתר משום שאנחנו מקבלים נתונים לגבי מקום מגוריו של האדם ממשרד הפנים, מצב בו הוא עובד במקום אחד וגר במקום אחר לאו דווקא מופיע בתוך מאגרי המידע שלהם.

מאיר שפיגלר: מה עוד, אמרנו את הדברים האלה בזמנו, כשרצו להכריז על ערים אדומות - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: אי אפשר להצליב?

מאיר שפיגלר: זו בעיה מכיוון שהנתונים שלנו בסוף הם לא מוחלטים.

מאיר שפיגלר: יש לנו נתונים שאנחנו שואבים מכל המקורות האחרים חוץ ממה שיש לנו בצורה ישירה ולא תמיד הנתונים מסונכרנים אחד עם השני.

מאיר שפיגלר: אנחנו גם נשענים על נתונים של מקורות חיצוניים.

שלמה קרעי: מי שגר בפריפריה, עובד בתל אביב והוא לא עובד עכשיו, אז זה לא שהוא לא עובד כי הוא לא רוצה, כי הוא פוטר.

שלמה קרעי: אבל עוד פעם, אנחנו נשענים על מידעים שאנחנו מקבלים, אם זה מהעובד עצמו, אם זה מהמעסיק שלו באמצעות טופס 100 ודיווחים שוטפים.

שלמה קרעי: אבל אני רוצה לציין, בזמנו, אם אתם זוכרים, דובר על מצב שבו ייתן מענה לאנשים שגרים בערים אדומות או שעובדים בעיר אדומה ולא יכולים לצאת מהמקום או להגיע למקום העבודה.

שלמה קרעי: הדבר הזה היה בעייתי מאוד מבחינת מאגרי המידע של הביטוח הלאומי.

שלמה קרעי: בסוף זה לא יצא אל הפועל.

שלמה קרעי: אם היינו נדרשים לעשות מעשה זה היה אמור להיות פרטני עד כדי כך, כי מאגרי המידע שלנו לא נמצאים במצב שהוא האידיאל.

שלמה קרעי: יש מציאות ואתה אנחנו מתמודדים.

אפרת רייטן: רק רציתי לשאול שאלה עקרונית כי כבר נתת באמת תשובות על איך מבצעים את זה, שזו שאלה באמת חשובה, אבל רציתי רק להבין לגבי המהות.

אפרת רייטן: אותן נקודות שהעלינו כאן שזקוקות לאיזשהו פתרון ואתה אומר שבחוק הזה הן לא נכנסו – הכוונה היא כן לתת להן מענה בחוק השני?

אפרת רייטן: זה מה שאתם אומרים?

מאיר שפיגלר: לא, לא.

מאיר שפיגלר: היושב-ראש, אני מניח שזה יבוא לדיון סופי כאן?

אלכס קושניר: יש כמה סוגיות שעליהן אנחנו כרגע דנים במטרה למצוא פתרונות ואז נציג אותן בפני חברי הוועדה.

ינון אזולאי: מאיר, יש לי שאלה.

ינון אזולאי: יש סעיף שנקרא מובטל חוזר.

ינון אזולאי: תאמת לי אם זה נכון או לא נכון: אדם שהיה מובטל, חזר אחר כך לעבודה ושוב היה מובטל, או שהוא מקבל את החל"ת, הוא מפסיד?

ינון אזולאי: הוא לא יכול לקבל כמו שהוא היה מקבל כביכול את 100% החל"ת שלו?

מאיר שפיגלר: קודם כל, גם אלה שממשיכים לקבל חל"ת באופן שוטף אמורים לקבל כרגע חל"ת בגובה 90% מה-100% שקיבלו לפני כן.

מאיר שפיגלר: לגבי מצב של יציאה וחזרה, אם מדובר בבן-אדם שהיה בחל"ת, חזר לעבודה ויצא לחל"ת עוד פעם, אז זה תלוי במיצוי ימי החל"ת שהיו לו.

מאיר שפיגלר: על בסיס ההצעה שעומדת על הפרק, אם הוא מיצה את מלוא ימי החל"ת שהיו לו במהלך תקופת הקורונה אז הוא יהיה זכאי במצטבר לעוד 50% מאותם ימי חל"ת, כך שאם הוא יהיה בתוך התקופה של ה-50% הוא יהיה זכאי לקבל את החל"ת גם אם הוא יצא וחזר, יצא וחזר, ובלבד שהוא לא ניצל או לא מימש את מלוא ימי החל"ת שזכאים.

ינון אזולאי: אני שואל אם הוא מימש את ימי החל"ת.

ינון אזולאי: עברה הקורונה, הוא מימש את כל ימי החל"ת שלו.

אלכס קושניר: אז מגיע לו עוד חצי.

מאיר שפיגלר: ניקח את הדוגמה שאמר אסף:

מאיר שפיגלר: אם יש לו 175 ימים והוא ניצל את כל 175 הימים, אז הוא אמור לכאורה "לזכות" – במירכאות, כי אנחנו רוצים שיחזרו לעבודה – בעוד 87 ימים.

מאיר שפיגלר: כל עוד הוא לא מיצה את 87 הימים במהלך שנת 2021, גם אם הוא יוצא וחוזר הוא יהיה זכאי לקבל דמי אבטלה.

שלמה קרעי: מה זה "במהלך 21"?

שלמה קרעי: אם הוא ניצל את זה בינואר, פברואר מרס, אז הוא לא יקבל כלום עכשיו, ביולי ואוגוסט?

מאיר שפיגלר: לא, הוא יקבל.

מאיר שפיגלר: הכול מתחיל מה-1 ביולי ועד סוף השנה.

מאיר שפיגלר: אני רק רוצה לומר עוד דבר אחד בנוגע לדבריו של אסף.

מאיר שפיגלר: הוא דיבר על כך שלנו חשוב מאוד הנושא של המתווה, להחזיר אנשים לעבודה ולהעניק להם את המענק לטובת העניין.

מאיר שפיגלר: כרגע מה שעומד על הפרק בפני חברי הוועדה בתזכיר החוק זה שמי שחזר, או יחזור בעצם – היום אנחנו כבר נמצאים ב-30 ביוני – עד ל-30 ביוני יקבל את המענק הזה שיש בו כדי לדרבן אנשים לחזור לעבודה.

מאיר שפיגלר: התנאי הוא לא רק 75 ימים שהוא היה בחל"ת, יש תנאי נוסף של 75 ימים ברצף שהוא לא עבד עד לנקודה שנקבעה במתווה, והיא ה-31 בינואר 2021.

מאיר שפיגלר: אני פשוט מוסיף על מה שאמר אסף, יש שם שני תנאים ולא אחד.

אלכס קושניר: תודה רבה, אדוני המנכ"ל.

אלכס קושניר: טלי לאופר, התאחדות משרדי הנסיעות, בבקשה.

טלי לאופר: קודם כל, אדוני היו"ר, ברכות למינוי ותודה לוועדת כספים על הדיון.

טלי לאופר: המדינה חרתה על דגלה בתקופת הקורונה להעניק רשת ביטחון סוציאלית לעובדים ולעסקים שמנועים מלהתפרנס בתקופת הקורונה, וזה יפה מאוד.

טלי לאופר: ענף התיירות סגור לחלוטין.

טלי לאופר: התיירות היוצאת והתיירות הנכנסת סגורים לחלוטין ולכן לראייתנו זכאים לקבל את המשך אותה תמיכה מצד המדינה.

טלי לאופר: לפי מה שנאמר כאן מסביב לשולחן אני מבינה שכולם מבינים ויודעים שענף התיירות סגור ולכן אני לא צריכה להסביר, אבל כן אני אומר במילה שברגע שראש הממשלה שלנו, שבוע שעבר, נפתלי בנט, קרא לאזרחים להימנע מנסיעות לחו"ל ויציאה מהמדינה, זה חייב לבוא מיד עם תוכנית סיוע לעובדים ולעסקים.

טלי לאופר: כי אם ראש הממשלה היה קורא לאנשים להימנע מלהיכנס למסעדות מיד באותו רגע היו נותנים פתרון למסעדות.

טלי לאופר: אם המדינה החליטה שהיא תומכת בענפים סגורים ובכל מי שסגור במהלך תקופת הקורונה, למה להפקיר עכשיו את ענף התיירות?

טלי לאופר: אנחנו בשיא המשבר.

טלי לאופר: זו נקודה ראשונה שחשוב לי להגיד.

שרון בן יצחק: התיירות והתעופה, דרך אגב.

טלי לאופר: התיירות והתעופה, צודק.

טלי לאופר: אז אני רוצה להגיד חד-משמעית: התעופה והתיירות – התיירות הנכנסת שמושבתת והתיירות היוצאת שחזרה אולי ב-15% פעילות – מורי הדרך ומדריכי הטיולים, וכל חבריי לכל מה שנוגע לשער הכניסה והיציאה של מדינת ישראל מושבתים.

טלי לאופר: המדינה אמרה שהיא תיתן סיוע – שתיתן סיוע.

טלי לאופר: זו נקודה ראשונה.

טלי לאופר: נקודה שנייה היא הנושא של אי הארכת החל"ת לעובדי ענף התיירות שמתחת לגיל 45.

טלי לאופר: צריך להבין, זו פגיעה אנושה בעובדים וזו גם פגיעה אנושה בעסקים, כי העסקים השבוע, כל עסקי התיירות, מוציאים הודעות מוקדמות והשלמת זכויות סוציאליות לכל העובדים, מה שבפני עצמו מקריס את העסקים ומונע מהם להיות מסוגלים להעסיק את המעט עובדים שהם יכלו להעסיק בהמשך.

טלי לאופר: זו הנקודה השנייה.

אלכס קושניר: כמה נקודות יש לך?

טלי לאופר: ארבע, ואני חושבת שכולן מאוד חשובות.

טלי לאופר: אמרו וכל הזמן אומרים מסביב לשולחן, משרדי הממשלה ואגף תקציבים, ובטח ובטח הביטוח הלאומי, שהם קדושים וכולם עושים עבודה מצוינת, ואני חייבת להבין מה לעשות עם הפרקטיקה כי אנחנו מייצגים מאות משרדים ואלפי עובדים.

טלי לאופר: אני מבינה שיש תוכנית בהתהוות לסיוע לענף התיירות אבל אנחנו, מבחינת לוחות זמנים, השבוע מוציאים את כל הודעות הפיטורין לעובדים בגלל שהחל"ת נגמר ואין לנו לאן להחזיר אותם לעבוד שבוע הבא.

טלי לאופר: ולכן אני מנסה להבין בפרקטיקה מתי התוכנית הזאת תתפרסם ומה נעשה עם העובדים שאנחנו מפטרים השבוע, איך נוכל להיעזר בתוכנית שבוע הבא?

טלי לאופר: נקודה אחרונה חשובה שאשמח מאוד שאגף תקציבים יסביר אותה היא בקשר לתוכנית להחזרת עובדים שחוזרים בשכר מופחת.

טלי לאופר: מאיר יודע, אני מדברת אתו על זה כל הזמן, שהתוכנית הוארכה עד סוף יוני, שזה מחר – לא באמת קיבלנו על כך הודעה ולכן המשרדים לא יכלו להחזיר עובדים לפי התוכנית הזאת – על מנת שנוכל להחזיר עובדים למשרדים אנחנו חייבים שזה יוארך ושנדע מראש.

אלכס קושניר: שרון בן יצחק, יו"ר ועד עובדי אל על.

אלכס קושניר: בבקשה.

שרון בן יצחק: צהריים טובים.

שרון בן יצחק: חברי הוועדה, כבוד היושב-ראש, תודה רבה על זכות הדיבור.

שרון בן יצחק: אני יו"ר ועד עובדי אל על שנקלע למשבר הזה עם 6,500 עובדים.

שרון בן יצחק: אנחנו היום תחת הסכמים עם 4,500 עובדים אחרי שאנחנו מפטרים 2,000 עובדים בצער ובכאב.

שרון בן יצחק: 2,000 עובדים שלנו עדיין בחל"ת ותחת הסכמים.

שרון בן יצחק: העובדים האלה – לא שמעתי פעם אחת שמדברים על עובדי אל על – תחת המלחמה המשיכו להטיס את האווירונים, יצאו לכל נקודה בעולם להביא את האזרחים שלנו, מחר טיפת האוויר האחרונה שלהם הולכת להיגמר אם אנחנו לא נגיע להחלטה פה, אם לא נחריג אותם.

שרון בן יצחק: העובדים האלה נמצאים תחת הסכם עד דצמבר 2021.

שרון בן יצחק: לקחנו החלטה יחד עם ההנהלה תחת הסכם שככל שהפעילות תגבר העובדים יחזרו.

שרון בן יצחק: כרגע עובדים 2,000 עובדים, עוד 2,000 בחל"ת, כאשר כמו שהזכירה חברתי, ראש הממשלה הודיע לא לטוס, חברים, לא לטוס.

שרון בן יצחק: אנחנו בשיא המשבר.

שרון בן יצחק: אמנם יש אופוריה מסביב ואפשר להוריד - - -

שלמה קרעי: והחלופי טס הבוקר.

שלמה קרעי: החלופי טס הבוקר לעיר אדומה.

שרון בן יצחק: החלופי טס, זה בסדר, אני לא נכנס לפוליטיקה.

שרון בן יצחק: אני מדבר על המקררים של העובדים שלי, חברים.

אלכס קושניר: חבר'ה, שמרנו על דיון ענייני במשך חצי יום, בואו נמשיך כך.

שרון בן יצחק: חברים, אני לא מדבר פוליטיקה, אני מדבר על המקררים של העובדים שלנו.

שרון בן יצחק: אני מדבר על המקררים שלהם.

שרון בן יצחק: סליחה שאני לא זורם עם האמרות האלה עכשיו.

שרון בן יצחק: אני מאוד מצטער שאני לא זורם עם זה.

שרון בן יצחק: אנחנו אחרי שנה וחצי קשה מאוד, כל אחד בקושי שלו.

שרון בן יצחק: אנחנו, עובדי אל על, מבקשים כרגע להחריג אותנו, תעופה ותיירות.

שרון בן יצחק: אני מדבר בשם עובדי אל על.

שרון בן יצחק: אני מבקש להתייחס לזה.

שרון בן יצחק: מחר זה ה-1 ביולי, אני מבקש לדעת מה יהיה עם 2,000 העובדים שלנו שלא יכולים לחפש מקום עבודה אחר.

שרון בן יצחק: אין להם אפשרות, הם תחת הסכמים.

שרון בן יצחק: אני לא יכול לפטר אותם.

שרון בן יצחק: רבותיי, מחר אנחנו נחזור לטוס, אלה עובדים מיוחדים עם יכולות מיוחדות.

שרון בן יצחק: הם צריכים לחזור ולהוציא אווירונים.

שרון בן יצחק: אני מבקש מכם הכשרות מיוחדות, אני מבקש מכם להחריג את עובדי אל על, לדאוג להם.

שרון בן יצחק: רבותיי, אנחנו נקראים בכל משימה עבור המדינה.

טלי לאופר: את עובדי התיירות והתעופה להחריג מהחוק.

שרון בן יצחק: תודה.

שרון בן יצחק: עובדי התיירות, אני מקבל את ההערה.

אלכס קושניר: תודה רבה, שרון.

אלכס קושניר: צמרת אביבי, בבקשה.

צמרת אביבי: נעים מאוד, אני מנכ"לית ארגון מורי תלן, תוכניות העשרה וחוגים.

צמרת אביבי: אנחנו בעצם תחת צו סיווג מבוטחים.

צמרת אביבי: למרות היותנו פרילנסרים אנחנו זכאים לדמי אבטלה.

צמרת אביבי: מדובר על כ-10,000 מורים ברחבי הארץ בפריסה ארצית.

צמרת אביבי: 90% מאתנו נשים, אימהות, ורחמנה לצלן, יש גם פחות מגיל 45.

צמרת אביבי: אני כאן זועקת את זעקתן של בנות פחות מ-45 שלא יכולות לשוב לעבודה, השטח לא מחזיר אותנו לעבודה.

צמרת אביבי: כולם אומרים לנו: תחכו אחרי החגים, ב-1 באוקטובר נדבר.

צמרת אביבי: מצד שני, המדינה סגרה לנו את העסקים ואני מבקשת פה וזועקת, צריכים לשמור על האנשים האלה כדי שמישהו יחנך את הילדים, שייתן לכם את החינוך המיטבי לילדים, יעניק את תוכניות ההעשרה שכל כך חשובות, בפרט אחרי תקופה כל כך קשה שהילדים חוו את משבר הקורונה.

צמרת אביבי: היו דיווחים על עלייה באובדנות, עלייה בדיכאון אצל ילדים – אנחנו הפתרון.

צמרת אביבי: תשמרו עלינו, גם בנות פחות מ-45.

צמרת אביבי: גונבה לאוזני שמועה שבעצם אנחנו בכלל תחת המשרד להשכלה גבוהה.

צמרת אביבי: זה לא נכון.

צמרת אביבי: אני לא מדברת פה על תנועות הנוער, אני מדבר על ענף שהוא תחת מסחר, גם כשהוא לא קשור למסחר.

צמרת אביבי: הוא אמור להיות תחת משרד החינוך, זו סוגיה אחרת, אבל אנחנו פה צריכים לקבל תשובה מוועדת הכספים.

צמרת אביבי: מדברים רק על תיירות-תיירות-תיירות אבל יש כאן עוד ענף שמונה כל כך הרבה נשים, ונשים שבאמת יהיו מתחת לקו העוני.

צמרת אביבי: אני ממש מבקשת לתת את הדעת על המורות האלה.

צמרת אביבי: תודה לכם.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: יוני שפירא, מורי דרך, בבקשה.

יוני שפירא: שלום, תודה רבה לכבוד היושב-ראש.

יוני שפירא: שמי יוני שפירא ואני יושב-ראש "מורשת דרך", ארגון מורי הדרך בתיירות נכנסת.

יוני שפירא: יש לנו 6,833 מורי דרך שיש להם שפה נוספת על הרישיון.

יוני שפירא: אנחנו קבוצה מאוד מבודלת, מאוד ברורה, שרשומה במשרד התיירות עם רישיון – היחידים פה עם רישיון – שעובדים ספציפית בתיירות נכנסת.

יוני שפירא: אין לנו אפשרות להתחבר או להיכנס לשוק העבודה המקומי כי תיירות הפנים מלאה במורי דרך טובים, מוסמכים שעובדים בתיירות פנים.

יוני שפירא: פשוט אין מקום לבעלי שפות זרות, מרוסית והונגרית ופורטוגזית וכו', להתחבר לשוק המקומי.

יוני שפירא: אנחנו הענף היחידי בענף התיירות שעובד, כמו שצמרת אביבי ציינה, בצו סיווג מבוטחים.

יוני שפירא: אנחנו כבר שנה וחצי בקשר חזק מאוד וטוב מאוד עם מאיר שפיגלר לשינוי מספר לקונות באותו צו שלא איפשרו לנו – לרבים מאתנו, לחלקנו כן – לקבל אבטלה, לקבל דמי הסתגלות, לקבל פעילות או עבור פעולה ברכב אשכול.

יוני שפירא: לא אפשרו לנו.

יוני שפירא: כרגע עומד שינוי חוק צו סיווג מבוטחים על ידי ביטוח לאומי ואנחנו בקשר אתם.

יוני שפירא: הצו הזה חייב לעבור.

יוני שפירא: בנוסף לזה, כולנו רוצים לחזור לעבודה אבל המדינה עוצרת אותנו.

יוני שפירא: אין תיירות נכנסת.

יוני שפירא: אם יש איזושהי קבוצה שיכולה להיכנס מוגנת בתוך נתב"ג זו רק התיירות המאורגנת.

יוני שפירא: תיירות מאורגנת באה, עוברת את כל הבדיקות, כולם מחוסנים ומסתובבת במשך שבוע-10 ימים בארץ כקפסולה, בין אם זה זוג, בין אם זה 30 או 40 איש.

יוני שפירא: למה לעצור דווקא את התיירות ומהצד להכניס 30,000-40,000 איש שאין עליהם בקרה, שאין עליהם בידוד, שאין עליהם אפשרות מעקב.

יוני שפירא: דווקא את התיירות אפשר להכניס ואפשר לקבוע מדדים ולראות: 50,000 איש בחודש, לראות אם התחלואה עולה; 100,000, ולפתוח את התיירות.

יוני שפירא: זו אחת הנקודות החשובות.

יוני שפירא: אנחנו רוצים לעבוד ומה שאנחנו דורשים זה להמשיך את המתווה של התשלום שבהיותנו תחת צו סיווג מבוטחים – זה גם מרשות המיסים וגם מביטוח לאומי – עד סוף השנה לפחות, כי אנחנו מעריכים שהתיירות לא תחזור.

יוני שפירא: לגבי מורי הדרך שעובדים בשפות כמו פורטוגזית, דרום-אמריקה, מרכז אמריקה, רוסיה, המזרח הרחוק, סין, אפריקה, הם גם לא יראו תיירות בעוד שנה.

יוני שפירא: חייבים לתת להם פתרון.

יוני שפירא: אחד הפתרונות זה הכשרות, לא הכשרה להסבה מקצועית להיות טכנאי מזגנים, אלא להיות בתוך עולם התיירות.

יוני שפירא: יש הכשרות, בשיווק, בניהול, בטיוב, כדי שהתשתית שלנו, שזו התשתית האנושית שבלעדיה - - -

אלכס קושניר: יוני, הנקודה ברורה.

אלכס קושניר: אתה חוזר על המסר.

יוני שפירא: כשתתחיל את התיירות אנחנו חייבים להיות שם.

יוני שפירא: תודה רבה.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: יוסי פתאל, תיירות נכנסת, בזום.

אלכס קושניר: שלוש דקות, בבקשה.

יוסי פתאל: אני לא אחזור על מה שאמרו אחרים.

יוסי פתאל: חשוב לי להדגיש את הנושא של תיירות נכנסת כי זה מה שאנחנו מייצגים.

יוסי פתאל: מדברים פה שיהיה בסדר ותהיה תוכנית וכו', ולא מחברים את זה לזמן.

יוסי פתאל: מהאוצר יש כוונה כנראה לתת מספר חודשים מסוים, הדבר הזה צריך להיות קשור לתנועה לישראל.

יוסי פתאל: חשוב להבין שהחבר'ה שמתחת לגיל 45 זה הצעירים ובעצם אנחנו עלולים להישאר רק עם האנשים היותר ותיקים ולכן חשוב מאוד לשמור עליהם.

יוסי פתאל: להכשיר בן אדם בתחום שלנו לוקח 3-4 שנים.

יוסי פתאל: ענף התיירות הנכנסת הוא ענף היצוא השישי בגודלו במדינת ישראל.

יוסי פתאל: כמו הייצוא הביטחוני.

יוסי פתאל: בערים כמו נצרת, עכו, צפת, ירושלים וטבריה לא יחזרו לחיים כלכליים נורמליים בלי שתחזור התיירות לסמטאות.

יוסי פתאל: הדבר הזה גם קשור לאירועים האחרונים שהיו בין יהודים וערבים.

יוסי פתאל: קבוצות תיירים שהתהלכו ברחובות העיר עכו יחזירו בחזרה את שיתוף הפעולה בין הצדדים.

יוסי פתאל: נכון לעכשיו יש דיבורים עם האוצר והם נעשים באווירה טובה, אבל אני חייב להגיד שאני עוד לא רואה את הכסף לזה עובר ואיך הוא עובר.

יוסי פתאל: הבקשה היחידה שלי היא שהוועדה תקבע שצריך להיות קשר בין הזמן שנחזור לפעילות ולא יזרקו את זה – בעוד שלושה חודשים לא יקרה כלום.

יוסי פתאל: הלוא עכשיו יש פה פתרון של שלושה חודשים, בעוד שלושה חודשים לא נוכל להעסיק את כל העובדים והכול יהיה בסדר.

יוסי פתאל: זה לא יקרה.

יוסי פתאל: חשוב לי שהוועדה תכניס כוכבית בהחלטה לעניין המתווה כולו גם לאחר מכן ולא שנחזור עוד פעם לאותו סיפור כמו שהיה.

יוסי פתאל: תודה רבה.

אלכס קושניר: תודה רבה, יוסי.

אלכס קושניר: עו"ד מיכל חילי, ראש אגף העבודה בהתאחדות התעשיינים.

מיכל חילי: תודה רבה.

מיכל חילי: קודם כל, אין צורך להכביר במילים בדבר הנחיצות והדחיפות בנקיטת צעדים מקיפים ומדויקים במדינת ישראל, כשהמטרה הראשונית שלהם היא להשיב לשוק העבודה את דורשי העבודה ו-133,000 משרות שמחכות לאותם עובדים.

מיכל חילי: בתעשייה אנחנו מדברים על מחסור שקרוב ל-12,000 משרות.

מיכל חילי: מחסור נמוך מזה היה ב-2019, לפני הקורונה, ואז אחוז האבטלה היה נמוך בהרבה.

מיכל חילי: מצב האבטלה הגואה והביקוש לעובדים הוא אולי חסר תקדים.

מיכל חילי: לצד השינוי הזה שבצעת החוק החשובה הזו רוצים לעשות יש לדאוג לשורה של צעדים נוספים.

מיכל חילי: קודם כל, המגבלות וההחלטות הובילו בחלק מהמקרים לסגירה של העסקים, לצמצום משמעותי של שעות הפעילות ולפעמים גם לשינוי מאוד מהותי בסוג הפעילות, והעסקים חוו וחווים עדיין קשיים כלכליים מאוד גדולים.

מיכל חילי: ההוצאה לחל"ת אפשרה למעסיקים להתמודד עם חוסר הוודאות ולמעשה דחתה את החובות שלהם, החובות הסוציאליות כלפי העובדים.

מיכל חילי: כל מה שכרוך בהודעה מוקדמת, בהשלמה של פיצויי פיטורין.

מיכל חילי: עכשיו הגרייס הזה מסתיים, מסתיימים דמי האבטלה ויש שורה של מעסיקים שיצטרכו לשלם סכומים מאוד גדולים בגין הודעה מוקדמת ובגין פיצויי פיטורין וכרגע אין יכולת לכל אותם עצמאים שחווים קשיים מאוד גדולים גם כך.

מיכל חילי: אנחנו צריכים לתת פתרון גם לנושא ההודעה המוקדמת במקרים האלה, גם לנושא ההשפעה - - - שהגיעה למספר גדול של עובדים.

מיכל חילי: יכול מאוד להיות שצריך להתחשב בחלק מהמקרים של עובדים שחוו חל"ת תקופה מאוד ארוכה ואין להם לאן לחזור ולומר שחלק מהתקופה כמוה כהודעה מוקדמת מבחינת הרציונל של ההודעה המוקדמת, בטח על רקע זה שיש 133,000 משרות פנויות.

מיכל חילי: פה צריך להזכיר את פעילות שירות התעסוקה.

מיכל חילי: שירות התעסוקה הוא שחקן חשוב מאין כמוהו בכל התהליך הזה של חיפוש עבודה ומקשר בין המעסיקים לבין העובדים.

מיכל חילי: חשוב ששירות התעסוקה ייתן מענה ואת המשרות, שההגדרה של המשרות תתאים לעובדים עם הכישורים המתאימים לאותן משרות.

מיכל חילי: ועוד נקודה לגבי שירות התעסוקה - - -

אלכס קושניר: מיכל, אני מצטער שאני קוטע אותך.

אלכס קושניר: הדיון פה הוא לא על שירות התעסוקה.

אלכס קושניר: אי אפשר לפתור את כל הבעיות בחוק אחד.

אלכס קושניר: אנחנו כרגע מתמקדים בחוק ואני רוצה שההערות שנשמע פה קשורות לחוק ולא לנסות לפתור את הבעיות של כל העולם.

אלכס קושניר: יש לך הערות לחוק?

מיכל חילי: לחוק עצמו, כמו שאמרנו, צריכים לעשות צעדים משלימים.

אלכס קושניר: בסדר גמור, תודה רבה.

מיכל חילי: לא הסתיימה הפעילות של המדינה בעצם חקיקת החוק הזה.

אלכס קושניר: היא רק התחילה.

אלכס קושניר: מרק כצנלסון, יו"ר האגודה הישראלית לתיירות מרפא, בבקשה.

מרק כצנלסון: תודה רבה.

מרק כצנלסון: ענף תיירות המרפא הוא חלק מהתיירות הנכנסת, הוא חלק מהתיירות הכללית במדינת ישראל.

מרק כצנלסון: הייחודיות של התחום הזה היא בכך שהכסף מגיע – כ-60%-70% – ישירות לבתי חולים.

מרק כצנלסון: בשנה טובה אנחנו מגלגלים 1.8 מיליארד שקל והכסף שמגיע למערכת הבריאות הציבורית מגיע בסופו של דבר לציוד חדש, לתקנים, להוספת תקנים וגם להוציא חולה מהמסדרון למחלקה חדשה.

מרק כצנלסון: אנחנו לא מבקשים נדבות.

מרק כצנלסון: אנחנו אף פעם לא ביקשנו.

מרק כצנלסון: אנחנו תחום חבוט על ידי המדינה.

מרק כצנלסון: המדינה לא מאפשרת לנו לעבוד ואנחנו מבקשים בשלב הזה לשמור על תחום ענף התיירות כחלק מהתיירות הנכנסת מכיוון שרוב העובדים שלנו – ומדובר על כ-2000 איש, לא יותר, לצערי הרב – הם עולים חדשים, חדשים לגמרי, חדשים קצת פחות, חלקם לא יודעים עברית, הרבה מהם מתחת לגיל 45, אנשים עם רקע רפואי, שלהכשיר אותם לוקח שנתיים-שלוש עד חמש, ללמד אותם ועכשיו לפטר אותם זה יהיה נזק בלתי הפיך לענף שלנו.

מרק כצנלסון: כאשר המצב יחזור, אם אנחנו עכשיו ניתן מכתבי פיטורין לעובדים שלנו שמתחת לגיל 45, העסקים יפשטו את הרגל.

מרק כצנלסון: אם אנחנו ניקח מצב שבעסק קטן עובדים 10 אנשים והשכר למעסיק בחודש עולה 15,000 שקל, אם נצטרך לפטר 10 עובדים תראו לאיזה סכום מגיעים.

מרק כצנלסון: אסור שזה יקרה.

מרק כצנלסון: לא רק שעובדים הולכים הביתה, גם אנשי העסקים לא רק ילכו הביתה, חלקם ילכו להתאבד, ואני בוחר מילים.

מרק כצנלסון: תודה רבה.

אלכס קושניר: תודה רבה, מרק.

אלכס קושניר: נציגי אגף התקציבים, אסף, אני מבקש שתעשה שני דברים: אחד, תתייחס בבקשה לשאלות שהועלו פה על ידי חברי הכנסת; שניים, כפי שהבטחנו בבוקר, תן לנו את המתווה המסתמן לגבי ענף התיירות, על כל סוגיו וכל נציגיו שדיברו כאן, ומה שחשוב בנושא הזה של המתווה של ענף התיירות זו מסגרת הזמן.

אלכס קושניר: מתי אנחנו נראה את הפתרון של הסוגיה הזאת?

אלכס קושניר: בבקשה, אסף.

אסף וסרצוג: אני אענה.

אסף וסרצוג: רשמתי פה את כל הדברים, אם יש משהו ששכחתי אנא תגידו לי ואני אתייחס.

אסף וסרצוג: אני אתחיל מהדברים שאמרה חברת הכנסת ברק.

אסף וסרצוג: לגבי הנושא של התיירות, היו אכן גם ישיבות לפני מספר שבועות, הנושא הזה עלה בדיוני ועדת הכספים.

אסף וסרצוג: אנחנו גם אמרנו אז – שום דבר, דרך אגב, לא השתנה במשא-ומתן, זה אותם אנשים, אנחנו עדיין פה, אני תכף אפרט בדיוק את הדברים – כן צריך להגיד שיש חלוקה ענפית מאוד ברורה בתוך הענף, תכף אני אפרט את זה.

אסף וסרצוג: הערה כללית שצריך להגיד היא שחוק דמי אבטלה, כמו הרבה דברים אחרים שהיו לנו במשבר הזה, לא מאפשר הפרדה לקבוצות מכל מיני סיבות – חלקן מהותיות, חלקן תפעוליות, אבל זה פחות משנה לצורך הדיון.

אסף וסרצוג: זה נושא שנדון הרבה פעמים לאורך השנה האחרונה.

אסף וסרצוג: לא ניתן לתת משהו שהוא פרטני בחוק דמי אבטלה, לא לפי ענף, לא לפי זהות אדם, לא לפי זהות מעסיק וכדו', אפשר לפי הפרמטרים שקבועים בחוק.

אסף וסרצוג: אני אתייחס בהרחבה למה ששאלת לגבי גיל ומספר תלויים.

אסף וסרצוג: זו בעצם המטריצה שקיימת בחוק ביטוח לאומי.

אסף וסרצוג: מה שכן זה לאפשר את הפתרונות האחרים, ופה נכנס הפתרון של החל"ת גמיש, אני תכף אפרט גם עליו שוב פעם כי אני חושב שאולי הוא עדיין לא הובהר מספיק טוב.

בצלאל סמוטריץ': אבל הבעיה הכי קשה שלו היא שהוא רק למי שישתלב עד מחר בשוק התעסוקה.

בצלאל סמוטריץ': הוא לא למי שאתה מחר רוצה לשלב בשוק.

אסף וסרצוג: אני אגיד גם על זה מילה.

אסף וסרצוג: לפני שאני אגע בשאלות האחרות בואו רגע נעצור ונדבר על מתווה התיירות.

אסף וסרצוג: לעניין התיירות יש כמה סוגיות: קודם כל, יש את הסוגיה של מתווה החל"ת גמיש, אני רגע לא נכנס לתאריך, מה שחבר הכנסת סמוטריץ' אמר.

אסף וסרצוג: המתווה הזה התחיל בחודש נובמבר, הוא היה אמור להימשך עד סוף חודש פברואר, הוא הוארך בגלל שהסגר נכנס כבר לתקופה הזאת ולאחר מכן הארכנו עד סוף אפריל.

אסף וסרצוג: עכשיו הארכנו עד סוף יוני.

אסף וסרצוג: זה משהו שכבר בעצם הוכרז.

אסף וסרצוג: עשינו לאחרונה גם תיקון נוסף במסגרת דרישות שהועלו, בעיקר על ידי בתי המלון שמשתמשים מאוד בנוהל – דרך אגב, אני לא יודע אם כל מעסיק הכיר או ידע, הנוהל הזה היה בחוץ.

אסף וסרצוג: יש לנו, לפי המספר האחרון, סדר-גודל של קרוב ל-40,000 שהגישו בקשות, נכון?

טלי לאופר: אבל ההארכה עד סוף יוני עוד לא אושרה.

אסף וסרצוג: אמת, ההארכה לא אושרה, לא היה איפה לאשר.

אסף וסרצוג: אנחנו במאקרו, אני מדבר מאקרו.

אסף וסרצוג: זה הנושא של החל"ת הגמיש.

אסף וסרצוג: הוא בעצם אומר שאתה יכול לחזור בחלקיות משרה.

אסף וסרצוג: זה נותן מענה לענפים הבעייתיים.

אסף וסרצוג: הוא פתוח לכולם, אגב, זה לא משנה אם אתה מסעדה או כל עסק אחר, אתה יכול להגיש.

אסף וסרצוג: עשינו את זה על מנת לתת מענה לענפי התיירות, כדי לתת את הפתרון שאנחנו לא יודעים לתת דרך דמי האבטלה לענפי התיירות, התעופה וכו'.

אסף וסרצוג: זה כמובן פתוח לכולם.

אסף וסרצוג: עלתה כאן טענת המועד, זו טענה נפרדת.

אסף וסרצוג: רק כדי להבהיר תיקון מאוד משמעותי שעשינו בו: המענק הזה אמור להיות במקור, כמו שהוא מיועד, למי שזכאי לדמי אבטלה.

אסף וסרצוג: כלומר, אם אני בחודש זכאי לדמי אבטלה, בארבעת החודשים של המענק, במקום לקבל דמי אבטלה אני אקבל מענק משלים לעבודה שלי.

אסף וסרצוג: מה שעשינו עכשיו זה שפתחנו אותו לזכאות גם למי שלא זכאי לדמי אבטלה.

אסף וסרצוג: כלומר, גם מי שעל פניו לא אמור לקבל יקבל.

אסף וסרצוג: לכן זה גם נותן מענה לאותם ענפים.

אסף וסרצוג: זה גם נותן מענה לכל ענף שיגיש אבל עשינו את זה עבורם.

אסף וסרצוג: מעבר לכך, לאורך המשבר היה סיוע ספציפי לענף התיירות.

אסף וסרצוג: הסיוע הספציפי הזה בעצם היה על כמה מרכיבים.

אסף וסרצוג: יש לנו את ענף המלונאות, בענף המלונאות היה נוהל מלונאים, שהוא סבסוד פר חדר כתלות באחוז התיירות הנכנסת שהמלון עובד לפיו וירידה במחזור.

אסף וסרצוג: זה היה נוהל לשנה, מיוני 20 עד יוני 21.

אסף וסרצוג: למארגני תיירות נכנסת הייתה קרן שיווק, זו קרן שקיימת, קיימת בשגרה, לאורך המשבר העמקנו את השימוש בה בתיאום עם מארגני התיירות הנכנסת, יוסף פתאל שדיבר פה קודם.

אסף וסרצוג: מעבר לכך היו עוד כלים יותר רכים אבל גם שמשרד התיירות עשה, לדוגמה להוציא דרך רשות שמורות הטבע והגנים סיורים מאורגנים בסבסוד משרד התיירות ודרך זה להעסיק מורי דרך וכו'.

אסף וסרצוג: אנחנו נמצאים בשיח עם כל אותם גורמים ביחד עם משרד התיירות.

אסף וסרצוג: הסתובב פה מקודם אמיר חייק, מי שראה.

אסף וסרצוג: כמו שאתם רואים, אנחנו לא מרביצים אחד לשני, אנחנו משוחחים.

אסף וסרצוג: גם עם יוסי פתאל וגם עם מורי הדרך יהיה את השיח בעניין הזה דרך משרד התיירות.

אסף וסרצוג: מחר יש ישיבה שאמורה להיות עם שר התיירות ואנשיו, אנחנו מקווים להתקדם.

אסף וסרצוג: לגבי מה שיוסי אמר, יש סוגיות משפטיות לגבי שימוש בקרן, אנחנו נפתור אותן אני מניח.

אסף וסרצוג: לגבי המלונאים, יש בסוף ויכוח על תנאים, הם רוצים הרבה מאוד, אנחנו חושבים שצריך פחות, נפתור את זה איתם.

אסף וסרצוג: לגבי מורי הדרך, צריך להגיע לאיזשהו מתווה כי לא ניתן לפצות באופן ספציפי ולכן אנחנו עובדים על דרכים יצירתיות עם משרד התיירות כדי לספק את זה.

קרן ברק: לא נתת עכשיו שום תשובה על שום דבר, רק אמרת: לגבי זה נדבר, לגבי זה נדבר.

אסף וסרצוג: אני רק רוצה עוד פעם לעשות סדר כדי שחברת הכנסת ברק לא תכעס עלי.

אסף וסרצוג: יש את בתי המלון.

אסף וסרצוג: לבתי המלון היה נוהל נפרד.

אסף וסרצוג: הם, דרך אגב, קיבלו את כל המענקים שהיו ברשות המיסים, הארנונה והכל.

אסף וסרצוג: בנוסף היה נוהל לסיוע לבתי מלון לפי הפרמטרים שקבועים בו – אם זה מעניין אני יכול לפרט, נראה לי פחות כרגע – למשך שנה, הוא נגמר בסוף יוני.

אסף וסרצוג: אנחנו במשא ומתן איתם על הארכתו בתקופה נוספת מסוימת בתנאים מסוימים.

אסף וסרצוג: אנחנו במחלוקת איתם על התקופה והתנאים בדיוק.

אסף וסרצוג: להערכתי, נסגור מאוד בקרוב.

אסף וסרצוג: אנחנו בשיח מאוד פרודוקטיבי אתם.

אסף וסרצוג: משרד התיירות כמובן שם.

קרן ברק: מה הדלתא?

קרן ברק: בין מה הוויכוח – בין יומיים לשנה או בין חודשיים לשלושה?

קרן ברק: מה הפער?

אסף וסרצוג: הפער הוא סדר-גודל של כמה חודשים.

קרן ברק: אנחנו רוצים שהכול יוארך, גם לעסקים הקטנים.

אלכס קושניר: אסף, אני רוצה לשאול אותך לפני שאתה יורד לפרטים מה מסגרת הזמן.

אלכס קושניר: זה מה שחשוב.

אסף וסרצוג: מחר אנחנו בדיון עם שר התיירות, אני מאוד מקווה שדברים יסגרו שם.

אסף וסרצוג: בסוף חלק מהדברים לא צריכים בכלל החלטת ממשלה, לנוהל מלונאים צריך החלטת ממשלה.

אסף וסרצוג: אני מעריך שמסגרת הזמן שאנחנו רוצים להתכנס אליה ביחד עם המשרד היא להביא החלטת ממשלה ביום ראשון הבא, לא הקרוב.

אסף וסרצוג: זה לא תלוי רק בנו.

אסף וסרצוג: יש פה גם צד שרוצה במשא-ומתן כל מיני דברים.

אסף וסרצוג: אני יכול לפרט עכשיו את כל הפרטים שלו אבל נראה לי שזה לא ייצג את כל הצדדים פה.

אסף וסרצוג: אנחנו גם מייצגים את הציבור בעניין הזה.

קרן ברק: הארכת מועדים זה גם לגבי סוכני הנסיעות, לגבי העסקים הקטנים, או רק המלונאים?

אסף וסרצוג: יש את המתווה של החל"ת הגמיש, עשינו אותו בשביל ענפי התיירות והתעופה.

טלי לאופר: אבל הוא יוארך?

טלי לאופר: זו השאלה.

טלי לאופר: אני לא מצליחה להבין עד מתי.

אסף וסרצוג: כרגע אנחנו מדבר על מה שאנחנו מדברים.

טלי לאופר: תגיד איזה תאריך.

אסף וסרצוג: כרגע הוא עד 30 ביוני.

אלכס קושניר: טלי, אני קורא אותך לסדר.

אסף וסרצוג: חל"ת גמיש זה כלי אחד.

אסף וסרצוג: כלי נוסף שהוא דרך משרד התיירות והוא ספציפית לבתי מלון, ספציפית למארגני תיירות נכנסת – שזה מה שמשרד התיירות מטפל בו – ולגבי מורי דרך, מנסה למצוא גם פתרונות ודרכים איך אפשר לתת עוד סיוע.

אסף וסרצוג: צריך איזשהו כלי, מנגנון, דרכם, אלה כלים שאנחנו יכולים לעשות רק דרך משרד התיירות.

אסף וסרצוג: נוהל מלונאים דורש החלטת ממשלה.

אסף וסרצוג: אני מעריך שאנחנו נסכם אתם עד סוף השבוע.

אסף וסרצוג: זאת הערכה שלי.

אסף וסרצוג: אני לא יודע להתחייב.

אסף וסרצוג: אני מזכיר, אני מייצג את הציבור, אני מייצג את הכסף של הציבור, את האינטרסים של הציבור.

אסף וסרצוג: אנחנו עושים עם המלונאים משא-ומתן ברוח, דרך אגב, מאוד טובה.

אסף וסרצוג: אני מאמין שנסגור.

מיכל מרים וולדיגר: ומה קורה עם אנשים עם מוגבלויות?

אסף וסרצוג: אני אתייחס לכל.

אסף וסרצוג: מארגני תיירות נכנסת כנ"ל, זה דרך קרן שיווק.

אסף וסרצוג: יש סוגיות משפטיות בתוך משרד התיירות, אני באמת לא רוצה להיכנס אליהן, אנחנו נפתור אותן, אני מאמין שנפתור גם אותן.

אסף וסרצוג: שם כבר התנאים סוכמו, יש שם סוגיה איך מיישמים את זה בפועל, זה אפילו לא דורש החלטת ממשלה, אולי כן.

אסף וסרצוג: אם כן, נביא גם את זה בהחלטת ממשלה.

אלכס קושניר: אני רק מבקש, אסף, שבסוגיה הזו של מארגני תיירות נכנסת תבדקו האם תיירות מרפא יכולה להיות מוגדרת כתיירות נכנסת.

אסף וסרצוג: נבחן את זה.

אסף וסרצוג: בכל מקרה, כבוד היושב-ראש, אם תרצו, אחרי שיהיה מתווה מסוכם, שנבוא להציג אותו - - -

ינון אזולאי: אבל תתחום את זה אולי בזמנים, אסף.

אסף וסרצוג: אני יכול להתחייב רק על מה שתלוי בי.

אסף וסרצוג: אני יכול להתחייב שאנחנו יום-יום מתעסקים עם זה לא מעט זמן, בקשר עם כל הגורמים פה, שדרך אגב, הם גם אמרו.

אסף וסרצוג: אני אומר עוד הפעם, יש גם צד שני.

אסף וסרצוג: אתם כרגע מדברים בשם מארגני התיירות הנכנסת, בשם המלונאים, מורי דרך וכו', מובן לחלוטין, אנחנו מייצגים גם את האינטרס הציבורי במובן של לשמור על התקציב, להסתכל גם על הפרמטרים הכלכליים האלה.

אסף וסרצוג: מה שאני יכול להציע ליושב-ראש, הוא שברגע שיהיה מתווה נבוא גם להציג אותו בוועדה, לבחירתכם.

אלכס קושניר: הוועדה מבקשת ממשרד האוצר לבוא ולהציג את המתווה במהלך שבוע הבא לפני החלטות הממשלה.

אלכס קושניר: אני שם פה סוגריים: אני לא מוכן שהמשא-ומתן שמתנהל כרגע בין משרד האוצר למשרד התיירות לבין כל הגורמים במשק יתנהל פה בוועדה.

אלכס קושניר: לכן כל ההערות – בבקשה לא פה.

אלכס קושניר: אסף, אני מבקש כרגע שתעבור לשאלות שקשורות לחוק עצמו.

אלכס קושניר: תודה רבה.

קרן ברק: אבל מה עם מענק עידוד חזרה לעבודה?

אלכס קושניר: זה קשור לחוק, בזה נטפל.

קרן ברק: ומה עם התעופה?

קרן ברק: הוא אומר שזה בתוך החל"ת הגמיש.

בצלאל סמוטריץ': הענף הזה עוד לא מתאושש.

בצלאל סמוטריץ': באל על יש 2,000 עובדים, אף אחד לא מחזיר אותם.

בצלאל סמוטריץ': הם לא יכולים לחזור.

אסף וסרצוג: עלתה טענה לגבי המועד, אנחנו שמנו אותו עד ה-30 ליוני.

אסף וסרצוג: הטענה עלתה, אני מניח שכבוד היושב-ראש יתייחס לזה.

קרן ברק: כבוד היושב-ראש, צריך להאריך את המועדים.

קרן ברק: אתה מבין שמחר לא - - -

אלכס קושניר: אני מבין לחלוטין.

אסף וסרצוג: רק צריך להגיד לוועדה – אני יודע שבשנה האחרונה זה קצת פחות היה בשיח – לכל החלטה כזאת, לכל סוגיה שמדברים עליה יש היבטים תקציביים, צריך לקחת בחשבון בתוך הדבר הזה.

אסף וסרצוג: אני שם את זה בצד.

אסף וסרצוג: עלתה השאלה של חברת הכנסת רייטן לגבי העניין של הגיל.

אסף וסרצוג: אני רוצה לומר הבהרה חשובה, אמרתי את זה קודם ואני חושב שחשוב שחברי הכנסת יישמעו.

אסף וסרצוג: דמי אבטלה זו קצבה שמטרתה לסייע לאדם שמפוטר לגשר בין התקופה שבה פיטרו אותו עד שהוא מצליח למצוא עבודה חדשה, ולאפשר לו שקט נפשי לחפש עבודה משתי סיבות: אחת, מבחינת רווחת משק הבית, שלא בבת אחת ייפול עליו עול כלכלי לדאוג למשק בית, דבר שני, כי למשק יש אינטרס שאותו בן אדם ימצא את מקום התעסוקה הטוב ביותר בשבילו מבחינת הכישורים והיכולות שלו, כך הוא גם יניב יותר לעצמו וגם למשק.

אסף וסרצוג: התקופה, כך החוק קובע, היא פונקציה של גיל ומספר תלויים.

אסף וסרצוג: זה הרציונל.

אסף וסרצוג: קצבת דמי אבטלה לא מחליפה קצבאות אחרות רווחתיות, היא לא מחליפה קצבת נכות, לא קצבת זקנה, לא קצבאות או סיוע אחר שהמדינה נותנת פרטני ככל שיהיה לטובת נושאים אחרים.

אסף וסרצוג: הממשלה, ואחר כך הכנסת, בחרה להאריך את דמי האבטלה לתקופה מאוד-מאוד ממושכת וחריגה בגלל הסוגיה של המשבר מתוך איזושהי הבנה שיש קושי רב במציאת עבודה.

אסף וסרצוג: המשק נמצא באיזשהו סוג של כאוס.

אסף וסרצוג: זה יוצר עיוות מאוד גדול כי המטרה של דמי אבטלה היא לא לאפשר לאנשים לא לחפש עבודה.

אסף וסרצוג: ברגע שנתנו את זה עד סוף יוני היה לכך את המשמעויות שלו גם מהצד הזה.

אסף וסרצוג: ברגע שהמשק כבר פתוח 4 חודשים כל הבעיות שהועלו פה הן ברורות – ואני גם אומר ברמה האישית, לבנו על כך, אני לא יכול להתעלם מזה ברמה האישית, אני כרגע מדבר כמשרד אוצר שמייצג את העמדה הזאת – זו לא המטרה של קצבת אבטלה.

אסף וסרצוג: רוצה הכנסת, רוצה הממשלה, לעלות קצבת זקנה?

אסף וסרצוג: היא יכולה לעשות את זה.

אסף וסרצוג: בשביל זה יש דיוני תקציב.

אסף וסרצוג: רוצים לעלות קצבאות אחרות?

אסף וסרצוג: זה בסדר, אלה דיונים שצריכים להתקיים בסך סדרי העדיפויות שהממשלה באה לשקול ביחד עם כל הפרמטרים האחרים.

אסף וסרצוג: ההחלטה להאריך לגיל 45 ומעלה נבעה מההבנה שבגיל 45 פלוס יש קושי יותר גדול במציאת עבודה לפי מחקרים.

אסף וסרצוג: למה לא 44?

אסף וסרצוג: כי החוק קובע 45.

ינון אזולאי: אבל למה התעלמתם מהילדים?

אסף וסרצוג: לא התעלמנו.

אסף וסרצוג: גם בתקופות משבר, ברגע שהמשק פתוח כבר 4 חודשים ואלה נתוני התעסוקה – אנחנו לא במצב של לפני המשבר, אנחנו במצב בסדר, סביר, אנחנו לא במצב התעסוקה שהיינו רוצים להיות אבל אנחנו במצב סביר – אנחנו רואים שהמשק מתאושש, אנחנו נמצאים במקום שבו אותן הצדקות שהיו לנו להאריך את דמי האבטלה באופן גורף כבר לא קיימות.

אסף וסרצוג: אם לאדם מסוים קשה למצוא עבודה התפקיד שלנו כממשלה לעזור לו בכלים שיש לנו, אבל לא להאריך את דמי אבטלה כי ההארכה גורפת של דמי האבטלה לא תשנה את זה.

אסף וסרצוג: באיזשהו שלב יגיע הרגע של הקאט.

אפרת רייטן: אם אתה לוקח למשל שתי אוכלוסיות מאובחנות – הנה, דיברתי פה עם שרון מאל על, אנחנו מדברים על 1,200 אנשים מתחת לגיל 45.

אפרת רייטן: הם בדיוק במקום הזה שבו אתם אומרים: הנה, הם יכולים לחזור לעבודה, אבל הם לא יכולים לחזור לעבודה כי המשבר עדיין לא נסגר.

אפרת רייטן: הם בהסכמים.

אפרת רייטן: העיקרון והלוגיקה שאנשים יחזרו לעבודה – כולם רוצים את זה.

אפרת רייטן: תאמין לי.

אפרת רייטן: כולם אתך במקום הזה.

אפרת רייטן: אף אחד לא מתווכח.

אפרת רייטן: אבל יש כרגע איזושהי התנגשות בין התפיסה שהמשבר נגמר והמשק כבר בצמיחה ופתוח לגמרי לבין זה שהוא לא.

אפרת רייטן: הוא פשוט לא.

אפרת רייטן: יש מלא ענפים שאי אפשר לחזור אליהם.

קרן ברק: וגם לסוכני הנסיעות.

אפרת רייטן: כן, הם באותה קטגוריה.

אסף וסרצוג: זה שתי סוגיות נפרדות ואני אסביר.

אסף וסרצוג: בואו נניח לצורך הדיון שאין בכלל מגבלות, לא על התיירות, לא על כלום.

אסף וסרצוג: עדיין היו עולות פה טענות לגבי אוכלוסיות לפי גיל, הורים יחידניים, בעלי מוגבלות וכו'.

אסף וסרצוג: לכל אוכלוסייה כזאת קיים קושי במציאת עבודה בעתות רגילות.

אסף וסרצוג: המשק הישראלי היה במשך הרבה מאוד שנים ב-10%-9%-8%-7%-6% אבטלה.

קרן ברק: אבל אנחנו לא שם.

אסף וסרצוג: אנחנו שם, מבחינת אבטלה אנחנו שם.

בצלאל סמוטריץ': אבל אנחנו מדברים על אנשים שעבדו ונפלטו בגלל הקורונה, לא מדברים על מי שלא עבד גם לפני הקורונה.

מיכל מרים וולדיגר: בגלל שהיה להם קשה אז, עכשיו קשה יותר, נתעלם מהם.

מיכל מרים וולדיגר: אני לא מצליחה להבין את זה.

מיכל מרים וולדיגר: זה אבסורד.

אסף וסרצוג: הטענה שאתם אומרים היא ברורה.

אסף וסרצוג: במשבר של 2009 המשק הגיע ליותר מ-10% אבטלה ולקח לו הרבה שנים – הוא ירד כל שנה באחוז, 9%, 8%, 7%, 6%, לא האריכו שום דבר באופן גורף.

אסף וסרצוג: אותו קושי היה גם אז כי אנשים שלפני כן היו בשוק העבודה יצאו החוצה כי זה טבעו של משבר.

אסף וסרצוג: אנחנו לא נפתור את זה.

אסף וסרצוג: גם עוד חודש, עוד חודשיים, עוד שלושה יעלו הטענות האלה.

אסף וסרצוג: אני רגע שם בצד את ענפי התעופה ותיירות לצורך הדיון.

קרן ברק: ומוגבלות.

אסף וסרצוג: לא, על זה בדיוק אני מדבר.

אסף וסרצוג: לאוכלוסיות האלה הוקצו הרבה מאוד תקציבים דרך זרוע העבודה, שיש לה אגף שלם שמטפל באוכלוסיות מעוטות השתתפות ואוכלוסיות עם קשיים בהשתלבות בשוק התעסוקה.

אסף וסרצוג: זה גם אוכלוסיות חרדים וערבים שמעוטות השתתפות בדרך כלל, גם בעלי מוגבלות, גם מטעמי גיל.

אסף וסרצוג: להם הוקצו הרבה מאוד תקציבים שמטרתם לסייע להם, לתת את הכלים לאותן אוכלוסיות להשתלב בשוק התעסוקה, וזה לא נזנח, זה הועצם בתקופת משבר הקורונה.

אסף וסרצוג: אבל דמי האבטלה הם לא הכלי.

אסף וסרצוג: למה?

אסף וסרצוג: כי אותן בעיות שהם מתמודדים אתן היום זה אותן בעיות שהם התמודדו אתן גם ערב הקורונה.

בצלאל סמוטריץ': אז למה 45?

בצלאל סמוטריץ': למה מעל 45 כן?

בצלאל סמוטריץ': זה אותו רעיון.

בצלאל סמוטריץ': מעל 45 קשה להשתלב בשוק התעסוקה בשגרה.

בצלאל סמוטריץ': דמי האבטלה זה שלושה חודשים ואחר כך אתה לא יודע מה יקרה.

בצלאל סמוטריץ': אתה מכיר בכך שכשיש קושי הוא צריך לבוא לידי ביטוי.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו לא מדברים על אדם שלא עבד לפני הקורונה.

בצלאל סמוטריץ': הוא עבד, או היא עבדה, פוטר/ה, ועכשיו אתה מחזיר אותו/ה לשוק התעסוקה כי השוק מתאושש, תן לו/ה יותר זמן.

בצלאל סמוטריץ': זה רק וקטור של זמן.

קרן ברק: גמילה, קוראים לזה גמילה, גמילה מדורגת.

אסף וסרצוג: אנחנו בגמילה כבר ארבעה חודשים, צריך להבין את זה.

מיכל מרים וולדיגר: אז למה ל-45 שואל בצלאל.

אסף וסרצוג: חוק ביטוח לאומי יודע להפריד לפי גילים, הוא לא יודע להפריד לפי פרמטרים אחרים.

מיכל מרים וולדיגר: אבל אנחנו יצרנו את החוק אז בוא - - -

קריאה: אבל חוק הביטוח הלאומי יודע לזהות את הזכאים האלה.

אסף וסרצוג: קודם כל, אני לא יודע, שפיגל עכשיו לא פה.

אסף וסרצוג: על השאלה האם הביטוח הלאומי יודע לזהות או לא אתם יכולים לקיים דיון נפרד.

אפרת רייטן: הוא אמר את זה קודם.

אפרת רייטן: הוא אמר שלפי אזורים גיאוגרפיים לא אבל לפי דברים אחרים כן.

אסף וסרצוג: אני לא אחליף את שפיגלר, זה גבולי אם אפשר לעשות את זה או לא, אבל זה לא קשור, אנחנו לא עניין תפעולי, אנחנו עניין מהותי.

אסף וסרצוג: בעניין המהותי, בסופו של דבר, המטרה היא להתנתק מדמי אבטלה.

אסף וסרצוג: באותה מידה אפשר היה להגיד גם לגבי גיל 45 לא לתת אותם, וגם אז הייתם באים ואומרים אותו דבר בדיוק, את אותן טענות.

אסף וסרצוג: לא משנה איפה עושים את הקאט, תמיד כשנותנים סיוע ממשלתי זה נעצר איפשהו.

אסף וסרצוג: אז אם היינו נותנים 44, היו אומרים 43, היו אומרים 40, היו אומרים 39.

אסף וסרצוג: זה תמיד יהיה כך.

אסף וסרצוג: זה קשה אבל זה חלק מהעניין.

אסף וסרצוג: המטרה בסוף היא להתנתק.

אסף וסרצוג: המטרה היא להשתמש בכלים הנכונים בשביל להתקדם קדימה.

אסף וסרצוג: גם אם היינו מאריכים את דמי האבטלה עוד חודש, אותה בעיה הייתה קורית עוד חודש.

אסף וסרצוג: היינו נמצאים בדיון עוד חודש והייתם באים ואומרים את אותם דברים, וגם עוד חודשיים.

אפרת רייטן: לכן אנחנו לא אומרים את עוד חודש, אנחנו אומרים משהו יותר מורכב וקשה.

קרן ברק: אנחנו אומרים גמילה מדורגת, כמו שהיה, דרך אגב, המודל של הממשלה.

מיכל מרים וולדיגר: לא, זה לא רק גמילה מדורגת.

מיכל מרים וולדיגר: אני חולקת עליך.

מיכל מרים וולדיגר: זה לתת כלים והכשרות.

אלכס קושניר: מיכל, הדיון הזה יכול להימשך לנצח.

אלכס קושניר: בסוף יש פה כמה סוגיות שאנחנו כוועדה חייבים להתמקד בהן בשביל לפתור אותן.

אלכס קושניר: יש את הנושא של גיל 67 שאנחנו חייבים לפתור, יש את הנושא של היולדות - - -

אפרת רייטן: לא רק יולדות, גם בהריון.

אלכס קושניר: גם את הנושא של היולדות צריך לפתור.

אלכס קושניר: יש את הנושא של אנשים עם מוגבלויות שצריך לפתור.

אלכס קושניר: יש את הנושא של החל"ת הגמיש, שהוא מאוד מאוד חשוב, לנסות לראות איך מאריכים אותו.

אלכס קושניר: לבוא ולנסות לנהל פה דיון על שינוי המתווה של איזשהו תהליך מדורג זה לא נכון, כי בסופו של דבר אנחנו מושכים זמן ואנחנו חייבים להצביע על החוק מחר.

אלכס קושניר: יש עוד דרך מאוד-מאוד ארוכה לעשות את זה.

אלכס קושניר: לבוא ולשנות את המתווה זה גם כנראה לא נכון מהותית וגם אי אפשר טכנית.

אלכס קושניר: אנחנו נמצאים היום במצב שאם היינו מגיעים - - -

מיכל מרים וולדיגר: למה לא נכון מהותית?

בצלאל סמוטריץ': היא התכוונה למה שאתה אומר.

בצלאל סמוטריץ': אם יהיה פתרון לכל מה שהיושב-ראש תיאר עכשיו כולנו נהיה מרוצים.

אלכס קושניר: בסדר גמור.

אסף וסרצוג: היו עוד כמה נקודות, להמשך להתייחס?

אלכס קושניר: בקצרה.

אסף וסרצוג: עלתה פה כמה פעמים סוגיית ההכשרות.

אסף וסרצוג: קודם כל אני ממליץ לוועדה – זה נושא מאוד מורכב, אם תרצו לקיים על זה דיון נפרד נבוא ונציג לוועדה את הכול.

אלכס קושניר: נקיים על זה דיון נפרד.

אסף וסרצוג: אני רק חייב להגיד שעלו פה טענות מאוד נכונות.

אסף וסרצוג: יש את דוח 2030, מי שמכיר, זה דוח של ועדה ציבורית שישבה עם נציגים מהממשלה, מההסתדרות, מהמעסיקים, מכולם.

אסף וסרצוג: אחת הרפורמות הכי משמעותיות שם זו רפורמה דרמטית בהכשרות המקצועיות.

אסף וסרצוג: גם הרבה יותר מוטה השמה, מוטה תשואה אמיתית, שבאמת מי שהולך להכשרה בסוף רואה משכורת ברמה יותר גבוהה, הרבה יותר שילוב עם שוק פרטי, הרבה יותר יציאה של הממשלה מהסילבוס הפרטני ויותר פיקוח - - -

בצלאל סמוטריץ': מתי זה קורה?

אסף וסרצוג: זה כבר קורה.

אסף וסרצוג: חלק גדול הכנסנו כבר כשהקצינו את תקציבי הקורונה לזרוע העבודה, חלק מזה יקרה גם בחוק ההסדרים.

אסף וסרצוג: עלתה פה גם השאלה של איחוד כל הגופים תחת שר אחד.

אסף וסרצוג: אין ספק שגם פה צריך להיות שינוי מאוד משמעותי אבל אני באמת חושב שזה - - -

ינון אזולאי: סגרתם את האגף אתמול.

אסף וסרצוג: איזה?

ינון אזולאי: של ההכשרה.

אסף וסרצוג: כן, מינהלת הכשרות מקצועיות בכל מקרה הייתה אמורה להיקלט בכל גוף שיהיה.

אסף וסרצוג: אני לא יודע בדיוק מה ההחלטה אבל היא בכל מקרה אמורה לצאת.

ינון אזולאי: אם העובדים שלכם בחל"ת תבדקו רק שהם מעל 45.

אסף וסרצוג: עלה הנושא של הבטחת הכנסה, זה דומה לסוגיות שעולות בתקציב.

אסף וסרצוג: אני רק אסביר את הנושא של ימי חופשה בחל"ת.

אסף וסרצוג: אני לא זוכר מי שאל, נראה לי חברת הכנסת לזימי, לגבי הרחבת גירעון.

אסף וסרצוג: הרחבנו את הגירעון פה דרמטית אבל זה פחות לדיון הזה.

אסף וסרצוג: אני אסיים בנושא של ימי חופשה צבורים.

אסף וסרצוג: הנושא של החל"ת בא להתמודד עם סוגיות מאוד מסוימות, החל"ת ערב הקורונה.

אסף וסרצוג: כעיקרון, מי שזכאי לדמי אבטלה זה מי שמפוטר.

אסף וסרצוג: מי שמתפטר – יש לו 90 יום המתנה.

אסף וסרצוג: הנושא של החל"ת בא להתמודד עם סוגיות מאוד ספציפיות כדי לא לפגוע בעובד.

אסף וסרצוג: עד לפני הקורונה השתמשו בזה ברמה של כמה עשרות, אולי מאות, בשנה.

אסף וסרצוג: לדוגמה, מפעל עומד לפשוט רגל, הוא לא רוצה לפשוט את הרגל, אולי עוד יש סיכוי להציל, הוא מוציא לחל"ת כפוי את העובדים, מינימום של 30 יום, קודם כל מקזזים לעובד את ימי החופשה ואז הוא מקבל דמי אבטלה.

אסף וסרצוג: למה קיזוז ימי חופשה?

בצלאל סמוטריץ': למה מנכ"ל הביטוח הלאומי אמר שהקיזוז לא היה כך עד היום?

בצלאל סמוטריץ': אני שואל, אני לא בטוח שאני נגד.

אסף וסרצוג: זה לא נכון.

אסף וסרצוג: מטרת ימי החופשה נועדה לוודא שזה לא מנגנון עוקף, שלא עושים abuse למנגנון של החל"ת.

אסף וסרצוג: זה בסך הכול מסדיר את מה שהיה.

אסף וסרצוג: צריך להבין, החל"ת הוא מנגנון יציר פסיקה.

אסף וסרצוג: זה היה ערב הקורונה בצורה לא מספיק מוסדרת אבל אלה היו הכללים.

אסף וסרצוג: איך שהתחילה הקורונה מנכ"ל הביטוח הלאומי קיבל החלטה – אני מניח שהיא אושרה לו משפטית בתוכו ומבחינת סמכות, זו שאלה בספק אבל זה לא קשור – לוותר על ימי החופשה.

אסף וסרצוג: בעיניי, דרך אגב, בדיעבד, החלטה נכונה.

אסף וסרצוג: לוותר על קיזוז ימי החופשה.

אסף וסרצוג: היום זה כבר לא רלוונטי כי אנחנו אחרי הדבר הזה.

בצלאל סמוטריץ': לפני הקורונה זה היה המצב?

אסף וסרצוג: כן.

ינון אזולאי: מה, הוא היה מוותר?

אסף וסרצוג: הוא היה חייב, אבל לפני הקורונה זה לא היה כלי - - -

בצלאל סמוטריץ': אז אתה רק מעגן עכשיו את ההסדר שהיה קיים קודם, קודם בעקבות פסיקה, בחוק.

אסף וסרצוג: בדיוק.

אסף וסרצוג: נניח שמחר בבוקר, חלילה-חלילה, קורית קורונה 2.

אסף וסרצוג: תרצה הממשלה עוד פעם לחזיר את החל"ת לזה?

אסף וסרצוג: תבוא, תיתן את החוק, אבל זה המצב הקיים.

אסף וסרצוג: זה הכול.

שמרית שקד גיטלין: אני רוצה להבהיר שגם הממשלה ציינה בדברי ההסבר שלה שלפי פסק הדין של בית הדין האזורי לעבודה, בית הדין פירש בצמצום את הסעיף וקבע שעובד היוצא לחל"ת, אין מקום להביא בחשבון את ימי החופש העומדים לזכותו לצורך הזכאות לדמי אבטלה.

שמרית שקד גיטלין: לכן בעצם החקיקה הזאת, להבנתי, נועדה לשנות את ההסדר שקבע בית הדין.

טלי ארפי: אני רק אזכיר שהעמדה של המוסד לביטוח לאומי הייתה אחרת, רק שהיא לא התקבלה באותו פסק דין ולכן אנחנו ביקשנו לחזור לעמדה המקורית.

בצלאל סמוטריץ': המשמעות שהיא שלא דייקתם.

טלי ארפי: דייקנו.

טלי ארפי: גם בדברי ההסבר דייקנו מאוד.

בצלאל סמוטריץ': אז, אסף, לא דייקתם.

בצלאל סמוטריץ': מן הסתם בתום לב.

בצלאל סמוטריץ': המשמעות היא – רק שנבין כולנו – שהמצב המשפטי, הדין, לפני החוק הזה, לאור האמירה של בית הדין לעבודה, הוא שכשמוציאים לחל"ת לא מקזזים את ימי החופשה קודם, והממשלה מבקשת עכשיו כן לקזז.

בצלאל סמוטריץ': אתם יכולים להגיד סברות בעד ונגד, שנחשוב על זה רגע בעצמנו?

אסף וסרצוג: כן.

אסף וסרצוג: את הסברות נגד אתם יודעים להגיד בעצמכם, פשוט לא לפגוע כביכול בתנאים של העובד.

אסף וסרצוג: הטיעון המרכזי למה לקזז את ימי החופשה הוא שבסוף המנגנון של החל"ת - - -

טלי ארפי: זה לא לקזז, אני רוצה לחדד, זה לדחות את מועד תשלום דמי האבטלה.

טלי ארפי: לא מדובר בקיזוז.

מיכל מרים וולדיגר: אבל כתבתם קיזוז.

קריאה: זה מכבסת מילים.

אסף וסרצוג: זה לא שאתה תקבל פחות.

טלי ארפי: אני רוצה להבהיר: התקופה המרבית הקבועה בחוק לתשלום דמי אבטלה לא נפגעת.

טלי ארפי: היא לא נפגעת.

טלי ארפי: חשוב להבין את זה.

בצלאל סמוטריץ': היא נשארת, זה רק מתחיל יותר מאוחר.

מיכל מרים וולדיגר: זה מתחיל יותר מאוחר אבל זה גם נמשך עוד זמן.

בצלאל סמוטריץ': בעיניי יש בזה היגיון.

מיכל מרים וולדיגר: זו דחייה.

מיכל מרים וולדיגר: זו דחייה.

מיכל מרים וולדיגר: תכתבו דחייה ולא קיזוז.

אסף וסרצוג: אם אתה זכאי ל-100 דמי אבטלה ויש לך 10 ימי חופשה, אז קודם כל 10 ימי חופשה ואז אתה תקבל 100 ימים דמי אבטלה.

אפרת רייטן: מוציאים אותך לחופש על חשבונך.

מיכל מרים וולדיגר: לא על חשבוני, מה פתאום, המעביד ישלם לך על זה.

קרן ברק: אפרת, גם העובד צריך לתרום משהו.

מיכל מרים וולדיגר: למעביד יש זכות היום בחוק להגיד לך מתי לצאת לחופש.

בצלאל סמוטריץ': הם צודקים.

בצלאל סמוטריץ': הממשלה, לשם שינוי, צודקת.

בצלאל סמוטריץ': בסוף זו רשת ביטחון.

בצלאל סמוטריץ': אי אפשר לבוא לבן אדם ולהגיד לו: שמור את הרזרבות שלך והמדינה תפצה.

אלכס קושניר: חברים, נושא החופשה הצבורה יכול לייצר מצב בעייתי.

אלכס קושניר: אני אתן לכם דוגמה: אנחנו נכנסים לאירוע של החגים, יש לנו חודש חגים, יכול להיות מעסיק שיבוא ויגיד: אדוני העובד, צא לחל"ת ואני אחזיר אותך חודש אחר כך.

אלכס קושניר: האירוע הזה הוא לא אירוע בריא.

אלכס קושניר: לכן באה הממשלה ואומרת: כדי שהדבר הזה יקרה אנחנו חייבים לייצר מנגנונים ובלמים, ולכן אני חושב שבמקרה הזה הממשלה צודקת.

אלכס קושניר: יחד עם זה, אולי כדאי לחשוב על הכמות של הימים.

אלכס קושניר: זה הכול.

אפרת רייטן: למה?

אפרת רייטן: למה אתה רוצה לחשוב על כמות הימים?

אפרת רייטן: אם העיקרון נכון אז מה זה משנה אם זה יומיים או 10?

אלכס קושניר: כי יש משמעות מבחינת העובד.

אפרת רייטן: מה זאת אומרת?

אפרת רייטן: זה לא משנה.

בצלאל סמוטריץ': הבעיה לפי מה שאתה אומר שיבוא המעסיק ויוציא את עובד לחל"ת בחודש הזה.

בצלאל סמוטריץ': מה אתה בעצם אומר?

בצלאל סמוטריץ': המדינה לא תעשה את זה כי אחרת המעסיק יעבוד על המדינה, אבל אם הוא יעשה את זה הוא ידפוק את העובד?

אפרת רייטן: כן.

קריאה: העובד לא יקבל כלום.

קריאה: היחיד שישלם מחיר זה העובד.

בצלאל סמוטריץ': אם אתה רוצה לעשות את זה אתה צריך לאסור על המעסיק לעשות את זה שלא בנסיבות מסוימות כדי לוודא שהוא לא דופק את העובד.

בצלאל סמוטריץ': אחרי שאסרת על העובד לעשות את זה שלא בנסיבות מוצדקות לבוא ולהגיד למעביד: בוא נחלק בינינו את הנטל.

שמרית שקד גיטלין: הסיטואציה שהייה בפסק הדין שאותו הזכרתי מקודם היא שתובעת הוצאה לחל"ת והמעסיק של התובעת הודיע לה שהיא לא יכולה לנצל את ימי החופשה הצבורים.

שמרית שקד גיטלין: אז מצד אחד היא לא יכלה לנצל את ימי החופשה, ומצד שני ביטוח לאומי לא הסכים לשלם לה דמי אבטלה, אז היא נשארה ללא שכר.

בצלאל סמוטריץ': זו בעיה קשה מאוד.

אסף וסרצוג: אבל פה אתה קובע הסדר בחקיקה.

בצלאל סמוטריץ': בואו נעשה תיקון שאומר שזה בתנאי שהמעסיק משלם את זה בפועל.

בצלאל סמוטריץ': לא לדבר על הזכאות לימי חופשה אלא על התשלום בפועל.

שמרית שקד גיטלין: זה בדיוק התיקון, בין אם שולמו לה ובין אם לא.

שמרית שקד גיטלין: זה התיקון שמוצע פה.

בצלאל סמוטריץ': המקרה שהיה בפסק הדין הוא שהייתה לעובד זכאות רשומה לימי חופש אבל המעסיק סירב לתת לו את זה.

אלכס קושניר: אבל זה אירוע אחר בכלל.

שמרית שקד גיטלין: זה האירוע, זה האירוע.

שמרית שקד גיטלין: בעקבות האירוע הזה ביקשו לתקן.

בצלאל סמוטריץ': בין אם שולמו ובין אם לא שולמו.

בצלאל סמוטריץ': אתה שולח את העובד עכשיו לריב עם המעסיק שלו.

אסף וסרצוג: ח"כ סמוטריץ, חסר לך פרט מידע.

אסף וסרצוג: בעולם נורמלי יש דין מפוטר ומתפטר.

אסף וסרצוג: אם מפטרים אותי אני זכאי, אם אני מתפטר יש לי 90 יום.

אסף וסרצוג: אם עכשיו אנחנו דואגים לעובד, נגיד יבוא המעסיק ויגיד לו: אתה חייב לצאת לחל"ת, הוא יכול להגיד: אני לא רוצה לצאת לחל"ת.

אסף וסרצוג: במצב כזה, אם המעסיק בכל מקרה מוציא אותו, הוא נחשב כמפוטר ואז הוא זכאי לקבל מהיום הראשון עם כל הפיצויים שלו.

אסף וסרצוג: זה בעצם הקלף שלו כביכול מול המעסיק כי אז המעסיק גם מאבד אותו, אם הוא רוצה לשמר אותו, וגם יש לו כמובן את כל עלויות הפיצויים שהוא צריך להפריש לו ברגע שהוא מפטר אותו.

אסף וסרצוג: כל הרעיון של המנגנון של החל"ת נועד למקרים פרטניים: עובד במחלה שצריך לתת לו איזשהו פתרון ספציפי, מפעל שנמצא לפני קריסה ואולי אפשר דרך זה לייצר לו איזשהו מנגנון.

אסף וסרצוג: ברגע שאתה מוריד את העניין של הדחייה דרך ימי חופשה אתה בעצם לא מטיל שום עלות, לא על המעסיק ולא על העובד.

אסף וסרצוג: דרך אגב, אני חלילה לא חושב שאנשים - - -

בצלאל סמוטריץ': מה קורה אם המעביד אומר: לא משלם לך את דמי החופשה?

אסף וסרצוג: אין, הוא לא יכול, אתה קובע הסדר חקיקתי.

בצלאל סמוטריץ': הוא אמר שזה היה המקרה בפסק הדין.

אסף וסרצוג: אז לא היה הסדר בחוק.

שמרית שקד גיטלין: ההסדר החקיקתי מעגן עכשיו את המצב שהיה לפני פסק הדין.

שמרית שקד גיטלין: פסק הדין לא איפשר.

אסף וסרצוג: אבל אתה קובע בדיוק את התנאים האלה עכשיו.

קריאות: - - -

טלי ארפי: זה היה המצב הנוהג בביטוח לאומי.

טלי ארפי: זו הייתה גם עמדת המוסד לאורך כל השנים.

טלי ארפי: בא פסק הדין ושינה את המצב הנוהג.

טלי ארפי: לכן הממשלה באה ואומרת פה:

טלי ארפי: אני רוצה לוודא שההסדר שקיים היום בחוק לשיטתנו הוא זה שצריך לחול, וזה לא אומר קיזוז, זה אומר שתשלום דמי האבטלה ידחה לאחר מיצוי ימי החופשה.

טלי ארפי: זו המשמעות.

בצלאל סמוטריץ': אין לי מחלוקת על הרציונל – המדינה נותנת רשת ביטחון, קודם תשתמש ברזרבות שלך ואחר כך רשת ביטחון.

בצלאל סמוטריץ': אלא מה?

בצלאל סמוטריץ': פסק הדין כן נוצר על רקע סיטואציה שצריך לתת לה מענה.

בצלאל סמוטריץ': הרי לפסק הדין יש רציונל, זה לא שבית הדין בא ואמר – אם אני מבין נכון, אני סומך על היועצת המשפטית פה – אני חושב שהמדינה צריכה לקחת אחריות במקום המעביד או במקום העובד.

בצלאל סמוטריץ': בית הדין אמר: במקרה שהמעסיק לא משלם – וזה אירוע אחר מתחום דיני עבודה, שאולי צריך להסדיר אותו אבל המצב כרגע הוא שהוא לא מוסדר – אז אי אפשר שהעובד ייפול בין הכיסאות.

בצלאל סמוטריץ': המעביד לא ישלם לו מצד אחד, המדינה לא תשלם לו מצד שני.

אסף וסרצוג: אבל למה שהוא לא ישלם?

אסף וסרצוג: איך מעסיק לא יכול לשלם?

אסף וסרצוג: זה כמו הלנת שכר.

גלעד גושר: פסק הדין עסק בחל"ת, החוק לא דיבר על חל"ת.

גלעד גושר: הייתה לקונה בחוק לעניין חל"ת.

גלעד גושר: זה משהו שאנחנו רוצים להסדיר אותו עכשיו.

גלעד גושר: כמו שאסף אמר, המטרה היא לא להתערב ביחסים בין העובד למעביד, המטרה היא לגרום לעובד, כמו שצריך, לנצל את ימי החופש.

בצלאל סמוטריץ': יש לי הצעת פשרה טובה.

בצלאל סמוטריץ': אם אני מבין נכון מפסק הדין, המעביד היה לא בסדר מבחינת החוק.

בצלאל סמוטריץ': הוא פשוט באופן שרירותי החליט שהוא לא משלם.

בצלאל סמוטריץ': לא מתאים לו לשלם עכשיו את דמי החופשה כי הוא רגיל באוגוסט - - -

ינון אזולאי: היא אומרת לך שלא.

שמרית שקד גיטלין: זכותו.

שמרית שקד גיטלין: הוא לא חייב.

בצלאל סמוטריץ': למה זכותו אם יש לי ימי חופשה צבורים?

שמרית שקד גיטלין: אחרת בית הדין היה אומר שהוא היה חייב.

בצלאל סמוטריץ': אם המעסיק לא חייב לשלם - - -

אסף וסרצוג: הוא חייב.

בצלאל סמוטריץ': הוא לא חייב.

בצלאל סמוטריץ': היועצת המשפטית אומרת שהוא לא חייב.

מיכל מרים וולדיגר: אם זה חל"ת הוא לא חייב כי הוא לא פוטר עוד.

מיכל מרים וולדיגר: הוא יכול להגיד: תחזור מחל"ת ואז אני אתן לך - - -

אסף וסרצוג: הוא מוציא אותו לחל"ת.

מיכל מרים וולדיגר: לחל"ת, אבל הוא לא מפטר אותו.

אסף וסרצוג: בהסדר החוקי שאנחנו מציעים עכשיו המעסיק יודע שאם הוא מוציא את העובד לחל"ת, קודם כל צריך לשלם לו.

אסף וסרצוג: אם מעסיק מוציא את העובד שלו לחל"ת, המשמעות של זה לפי החוק היא שאם יש לו עכשיו 10 ימי חופשה קודם כל אני משלם לו את 10 ימי החופשה.

בצלאל סמוטריץ': איפה זה כתוב?

מיכל מרים וולדיגר: זה לא כתוב.

מיכל מרים וולדיגר: זה כתוב הפוך.

מיכל מרים וולדיגר: כתוב: אם שולם או לא שולם.

בצלאל סמוטריץ': כתוב בחוק רק שהעובד מקבל אחרי הימים האלה, בין אם שולם ובין אם לא.

בצלאל סמוטריץ': אין בעיה, תכתוב פה שהמעביד חייב לשלם ותראה שאתה לא מסתבך עם ארגוני המעסיקים עכשיו.

מיכל מרים וולדיגר: בין אם שולם ובין אם לא שולם.

אלכס קושניר: על הסעיף הספציפי הזה אנחנו כנראה נצטרך לעשות איזשהו drill down, לדבר קצת, להבין מה המצב כי יש פה דעות שונות של גורמי מקצוע, לכן אני לא כל כך מבין איפה אנחנו עומדים.

אלכס קושניר: אנחנו נתכנס פה בשעה 16:00, יש לנו אישור להמשיך לתוך המליאה כדי להגיע להסכמות ולהתחיל בהקראת החוק.

אלכס קושניר: עד אז יש לנו לפתור את הסוגיה הזו של החופשה הצבורה.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: חברים, אני פותח את הישיבה.

אלכס קושניר: השר חמד עמאר, בבקשה.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חברים, הגעתי לוועדה עוד לפני הצוהריים, אני יושב איתכם בכל הדיונים, ואני רוצה להודות לכל חברי הכנסת שהגיעו.

חמד עמאר: זה חוק חוצה מפלגות, זה משהו שהוא חשוב לכולנו, אין אחד כאן שלא רוצה לדאוג לאזרחי מדינת ישראל, במיוחד לאנשים שזקוקים לזה, אנשים שמצבם מאוד קשה בגלל כל הנושא של נגיף הקורונה, אנשים שיצאו לחל"ת, פיטרו אותם, לא מצאו עבודה, לא חזרו לעבודה.

חמד עמאר: אנחנו ניסינו למצוא את הנוסחה הכי טובה שיש, ואחרי ששמעתי את חברי הכנסת כאן אנחנו שינינו הרבה מהחוק המקורי שהבאנו.

חמד עמאר: אני חושב שאני אחד מחברי הכנסת הוותיקים שיושבים כאן, אם לא הוותיק ביותר, ואני רוצה להגיד לכם שעברנו הרבה כאן בכנסת, ישבנו ושמענו הסתייגויות, ישבנו כל הלילה.

חמד עמאר: ההסתייגויות הן לא מה שמרתיע אותנו וגם לא הדיונים הארוכים.

חמד עמאר: מה שמעניין אותנו – ואני אומר את זה גם בשמו של שר האוצר אביגדור ליברמן – זה טובת האזרח.

חמד עמאר: ואמרתי את זה גם אתמול במליאה.

חמד עמאר: כשחברי כנסת צעקו לשלוח את זה לוועדות, אמרתי לכם לא להסתכל על הנושא כנושא פוליטי אלא להסתכל על טובתו של אותו אחד שמחכה.

חמד עמאר: שלא נקטע לו בסוף החודש את דמי האבטלה שלו.

חמד עמאר: ועל זה אנחנו הלכנו ובזה אנחנו התקדמנו.

חמד עמאר: עשינו כברת דרך בכל הנושאים שהעליתם כאן.

חמד עמאר: שר האוצר היה בלב העניינים כל הזמן, אני דיברתי איתו כל הזמן, ואנחנו הגענו לסיכומים עם יושב-ראש הוועדה, סיכומים טובים שחלק מחברי הכנסת היו מעורבים בהם.

חמד עמאר: אבל המילה של שר האוצר הייתה ברורה: שאנחנו הולכים לטובת אותו אזרח שנגמרת לו האבטלה.

חמד עמאר: אלכס, תציג את הנוסחה שסיכמנו עם שר האוצר עכשיו, ואנחנו נלך איתה.

חמד עמאר: ועוד פעם אני אומר, לא ההסתייגויות של חברי הכנסת הביאו אותנו לכאן, אלא אנחנו הסתכלנו על טובת אותם אנשים, כמו למשל גיל 67 שהעליתם.

חמד עמאר: אנחנו האמנו שאנחנו לא יכולים לפגוע באותם אנשים במכה אחת, ולכן הכנסנו גם את גיל 67, גם יולדות, גם חל"ת גמיש - - -

שרון בן יצחק: מה עם התעופה?

אלכס קושניר: שנייה.

חמד עמאר: הכנסנו גם את הנושא של אנשים עם מוגבלות.

חמד עמאר: אני רוצה להודות ליושב-ראש הוועדה על העבודה הרצינית שהוא עושה כאן בוועדה.

חמד עמאר: כל הכבוד לך, תודה רבה.

אלכס קושניר: תודה.

אלכס קושניר: חברים, אני חייב לומר שהאירוע הוא אירוע מורכב, מכמה סיבות.

אלכס קושניר: אחת הסיבות היא שמחר חוק החל"ת נגמר.

אלכס קושניר: המשמעות של זה היא שאם אנחנו לא נקדם את הדברים מהר אנחנו נישאר ללא שום דבר.

אלכס קושניר: יחד עם זאת, היו פה דרישות צודקות גם של חברי כנסת וגם של נציגי החברה האזרחית וארגוני המעסיקים וארגוני עובדים, וניסינו להתחשב בהכול.

אלכס קושניר: עם זאת, היינו חייבים לשמור ככל שניתן על המסגרות התקציביות, כי בסופו של דבר אנחנו נמצאים בגירעון מאוד מאוד משמעותי.

אלכס קושניר: אני רוצה להגיד תודה לשר חמד עמאר ולשר האוצר אביגדור ליברמן על זה שהם היו איתנו במהלך כל היום הזה, גם בטלפונים וגם בנוכחות פיזית, ובסופו של דבר הצלחנו להגיע להסכמות והצלחנו להביא הישגים.

אלכס קושניר: ניסינו לשבת גם עם חברי אופוזיציה כדי להגיע להסכמות ולנסות לקדם את החוק הזה מהר ככל שניתן, אך לצערי הרב לא הצלחנו, ועדיין יש פערים, וכנראה אנחנו נצטרך להתמודד פה עם פיליבסטר ועם הסתייגויות.

אלכס קושניר: המשמעות של זה היא שלא בטוח שהחוק יעבור מחר בקריאה שנייה ושלישית ואנשים יישארו באי-ודאות לעוד כמה ימים.

אלכס קושניר: חבל.

אלכס קושניר: חבר'ה, בחוק הזה, שהוא חוק ממוקד שאמור לתת פתרון מאוד ספציפי, אי אפשר לפתור את הבעיות של כל העולם וכל המשק הישראלי ושל כל שוק התעסוקה ועולם הקצבאות.

אלכס קושניר: לכן החלטנו להתמקד בכמה דברים, ואני חושב שאנחנו הולכים להביא פה בשורה.

אלכס קושניר: אסף, אני רוצה שתהיה איתי, לראות שאני לא מפספס שום דבר בסיכומים שהגענו אליהם.

אלכס קושניר: אז הדבר הראשון שלא היה בחוק זה המשך מענקי ההסתגלות לאנשים מעל גיל 67.

אלכס קושניר: הצלחנו להגיע להסכם עם האוצר ושר האוצר על המשך מענקים למשך שלושה חודשים, במתווה פוחת – 90%, אחר כך 80% ואחר כך 70%.

אלכס קושניר: המשמעות של זה היא שכדי לא לפרוץ את המסגרת התקציבית, אנחנו נצטרך להוריד את דמי האבטלה של אלה שהם מעל גיל 45 מ-90% ל-85%.

אלכס קושניר: אני חושב שזה מהלך של הקצאת משאבים צודקת ונכונה.

אלכס קושניר: המשמעות של זה היא שאנשים מעל גיל 67 הולכים לקבל מענק גם במהלך חודש החגים.

אלכס קושניר: זה מאוד חשוב ואני מאוד שמח שהצלחנו לעשות את זה.

שלמה קרעי: אתם לוקחים מכיס של מסכנים מסוג אחד ושמים בכיס של מסכנים מסוג אחר - - -

בצלאל סמוטריץ': שלמה, מחילה, אתה מוריד להם 5%, וככה אתה מייצר צדק חלוקתי.

שלמה קרעי: אבל למה להוריד?

אלכס קושניר: חבר הכנסת קרעי, אני אשמח לקבל ממך הערות כשאני אסיים.

אלכס קושניר: דבר שני, הנושא של נשים בהיריון ויולדות.

אלכס קושניר: נוסח החוק המקורי היה שקצבת הלידה משולמת מתוך גובה דמי האבטלה, ואנחנו הצלחנו להגיע לסיכום עם שר האוצר ולהעלות את זה לגובה השכר האחרון.

אלכס קושניר: המשמעות של זה היא תוספת משמעותית של בין 25% ל-30% בחודש.

אלכס קושניר: אני חושב שזה משמעותי ויפה מאוד.

אפרת רייטן: אבל העלינו עוד נקודה לגבי הנשים בהיריון.

אלכס קושניר: אני אסיים ואחר כך נחזור לזה.

אלכס קושניר: אני יודע שאת רוצה להעלות עוד נקודה בעניין הזה.

אלכס קושניר: לגבי אנשים עם מוגבלויות, עלה פה נושא שהוא כמובן חשוב לכולנו - - -

אורי מקלב: דיברת רק על דמי הלידה או גם על החל"ת עצמו?

אלכס קושניר: אנחנו מדברים על דמי הלידה בלבד.

אלכס קושניר: לגבי אנשים עם מוגבלויות, ברור שזה נושא שכואב לכולנו, וברור לכולנו שלאנשים האלה קשה להשתלב בשוק התעסוקה ולחזור אליו.

אלכס קושניר: ולכן הוצע פה מתווה שלדעתי הוא מתווה מצוין – סבסוד שכר באמצעות זרוע העבודה בסך של 20% מהשכר לעשרה חודשים.

אלכס קושניר: הנוהל הזה ייכנס לתוקף החל מאוגוסט.

אלכס קושניר: אפשר יהיה להגיש בקשות מאוגוסט, אבל הנוהל יהיה רטרואקטיבי החל מ-1 ביולי.

אלכס קושניר: זאת אומרת שאנשים עם מוגבלויות יוכלו להשתלב בשוק התעסוקה ולפנות למעסיקים באמצעות שכר מסובסד.

שלמה קרעי: מה החפיפה שיש לזה עם מענקי העבודה שגם ככה משולמים בתקופה - - - ?

אלכס קושניר: אני ביקשתי ממך לא להפריע.

אלכס קושניר: תשאל בסוף.

שלמה קרעי: זה רק שאלת הבהרה, אדוני היושב-ראש.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עדיין מחכים לתשובה סופית שזרוע העבודה יודעת מ-1 ביולי ולא מ - - -

אלכס קושניר: קיבלנו תשובה.

אלכס קושניר: זה מ-1 ביולי.

אסף וסרצוג: לא, חבר הכנסת סמוטריץ' מתכוון להגשה בפועל.

אסף וסרצוג: את זה מנסים להקדים.

בצלאל סמוטריץ': לא, ההגשה בפועל תהיה ב-1 באוגוסט, אבל הסבסוד יהיה רטרואקטיבי ל - - -

אלכס קושניר: חבר'ה, הסיכום ברור.

אלכס קושניר: מ-1 באוגוסט אפשר להתחיל להגיש בקשות, והנוהל חל מ-1 ביולי.

אלכס קושניר: אגף התקציבים, אני מבקש לקבל על זה מכתב מסודר מכם, נכניס את זה לפרוטוקול, כדי שלא יהיו אי-הבנות.

אלכס קושניר: הדבר הנוסף שהצלחנו להשיג זה ההסכם בין משרד האוצר לביטוח הלאומי – זה לא קשור לחוק, אבל חשוב לומר את זה – לגבי מענק חזרה לעבודה.

אלכס קושניר: בהצעה המקורית רצו להאריך את זה רק עד 30 ביוני, שזה עד מחר, שזה בעצם מצב בלתי אפשרי, כי זה לא נותן לעסקים הזדמנות להתארגן; והגענו להסכם שאנחנו מאריכים את זה בחודש.

אלכס קושניר: זאת אומרת שאפשר יהיה להיקלט בשוק התעסוקה עד 31 ביולי ושאנשים שייקלטו יקבלו מענק שלוש פעימות, בשלושה חודשים.

אלכס קושניר: בנוסף לכך, אנשים שכבר עם מענק עבודה יקבלו חודש נוסף.

אלכס קושניר: אלה הסיכומים שהגענו אליהם.

אלכס קושניר: לצידם יש עוד נושא, ואני מבקש מחברת הכנסת אפרת רייטן להציג אותו.

אפרת רייטן: תודה רבה לך.

אפרת רייטן: דיברנו על נשים בהיריון, רצינו לדאוג להם, כי תקופת החל"ת הזו והתקופה של הקורונה עלולות לפגוע בהן.

אפרת רייטן: כרגע הן לא נמצאות בתוך המתווה הזה, ואנחנו מתעקשים שתמצאו לזה איזשהו פתרון שייתן להן הגנה.

טלי ארפי: את מתכוונת לדמי אבטלה בתקופה שהן בהיריון?

אפרת רייטן: נכון.

אלכס קושניר: הנושא הזה הועלה על ידי חברת הכנסת אפרת רייטן ועוד חברות כנסת - - -

קריאות: - - -

שרון בן יצחק: כבוד היושב-ראש, מה עם עובדי אל על?

שרון בן יצחק: אני לא חבר כנסת, אני רק יושב-ראש, אבל מה עם עובדי אל על?

אלכס קושניר: שנייה.

אלכס קושניר: אני רוצה לומר - - -

שרון בן יצחק: אני מבקש התייחסות.

שרון בן יצחק: גם אם החלטתם להתעלם מעובדי אל על, אני רוצה התייחסות בבקשה.

אלכס קושניר: אדוני, אם אתה תמשיך להפריע לי אני אצטרך להוציא אותך מהחדר.

אלכס קושניר: אני מבקש סבלנות.

שרון בן יצחק: הכי קל להוציא אותי מהחדר, הכי קל.

שרון בן יצחק: למה לזרוק אותי מהחדר?

אלכס קושניר: תוציאו אותו בבקשה.

אלכס קושניר: לא נהוג שאורחים בוועדה מפריעים לחברי כנסת.

שרון בן יצחק: אני לא אפריע לך.

אלכס קושניר: אני מבקש ממך לחכות עד סוף דבריי, ואחר כך אולי תשאל שאלה ואולי לא, אני לא יודע, כי אנחנו צריכים להתקדם עם החוק.

אלכס קושניר: אבל בכל מקרה, אני לא אאפשר לך להפריע לחברי כנסת לדבר.

שרון בן יצחק: אני לא מתכוון להפריע לאף אחד.

אלכס קושניר: אני לא מבקש ממך שתענה לי עכשיו.

אלכס קושניר: לגבי הנושא של הגנה על היולדות – זה נושא מאוד חשוב, וכפי שהיה במהלך משבר הקורונה, שנשים שילדו היו מוגנות ומניין ימי החל"ת לא נספר להן בתקופה שהן מוגנות, במהלך 60 יום, אנחנו ממשיכים עם הנוהל הזה ומשאירים אותו תקף גם בהמשך.

טלי ארפי: בהתאם להוראת השעה.

אלכס קושניר: זאת אומרת שימי החל"ת לא נספרים לתקופה הזאת.

אלכס קושניר: אלה הסיכומים שהגענו אליהם.

אלכס קושניר: חברים, אני נותן עכשיו ממש דקה לכל אחד להעיר, ואחר כך נמשיך בהקראת החוק.

אלכס קושניר: כל שאר הדברים – בהסתייגויות, כמה שאתם רוצים.

בצלאל סמוטריץ': רגע.

בצלאל סמוטריץ': דיברנו קודם על זה שלנשים הרות קשה להשתלב בשוק התעסוקה ולכן צריך לתת להן את שלושת החודשים.

בצלאל סמוטריץ': גם זה בעצם נפתר באופן עקיף, כי אם קודם הן היו אמורות לקבל חופשת לידה בגובה של החל"ת ועכשיו הן יקבלו חופשת לידה בגובה של השכר, זה בעצם עוד 30%.

אפרת רייטן: זאת הייתה הנקודה הראשונה.

בצלאל סמוטריץ': אבל זה פותר את שתי הבעיות.

אפרת רייטן: אבל יש לנו פתרון גם של הנקודה השנייה.

בצלאל סמוטריץ': אמרתי שהנקודה הזאת פותרת גם למי שילדה כבר בתוך התקופה וגם למי שעכשיו בהיריון.

בצלאל סמוטריץ': אומנם היא תקבל את זה בעוד שלושה חודשים, נניח – אם היא בחודש שישי עכשיו – אבל כשהיא תקבל את זה, היא תקבל את המענק לפי השכר הקודם שלה ועוד 30%, וזה יפצה אותה על התקופה הזאת.

אורי מקלב: אבל מה אם היא בחודש השלישי להריונה?

בצלאל סמוטריץ': בחודש הזה זה בעיה, אבל כשהיא תצא לחופשת לידה ותקבל - - -

אורי מקלב: אבל תן לה עוד כמה חודשים - - -

אפרת רייטן: זה בדיוק מה שדיברנו עם - - -

קריאות: - - -

אלכס קושניר: חבר'ה, לא לפתוח פה דיון צדדי.

אלכס קושניר: מה העניין?

אפרת רייטן: אולי תסביר שוב את הנקודה של ההיריון, כי לא בטוח שהבנו.

אלכס קושניר: משרד האוצר, בבקשה.

טלי ארפי: יש היום איסור בחוק לפטר אישה בתקופה המוגנת.

טלי ארפי: אחרי שהיא חוזרת מהחל"ת יש לה תקופה של 60 יום שבה אסור לפטר אותה.

טלי ארפי: הרעיון הוא בעצם לקבוע הוראה שבמניין 60 הימים לא יספרו את אותם ימי החל"ת.

טלי ארפי: זאת אותה הוראת שעה שעשינו במסגרת התיקון שהיה, וכרגע מאריכים אותה עד לסוף השנה.

אורי מקלב: ואישה שעכשיו בחודש רביעי – היא תוכל לדעתכם להשתלב בעבודה כמו כל אישה עד גיל 45?

אלכס קושניר: התשובה היא לא, אבל "לא" חלקי.

אלכס קושניר: נכון שזה מגביל אותה, אבל אנחנו מפצים אותה באמצעות תשלומי חופשת לידה הרבה יותר גבוהים.

אלכס קושניר: זה המנגנון, שלדעתי הוא סביר במסגרת מה שאפשר.

אורי מקלב: לא לכולן יש את הרצף הזה.

אורי מקלב: אנחנו היום מחשיבים לא את החל"ת אלא את המשכורת שלה, שזה משהו אחר לגמרי.

אורי מקלב: ונדמה לי שבתקופות האלה יש נשים שלא מצאו את העבודה שלהן - - -

אלכס קושניר: אבל מחשבים לה שכר אחרון מ-2019, חבר הכנסת מקלב.

אלכס קושניר: טוב, חברים, אני רוצה להתחיל בהקראת החוק.

שלמה קרעי: רגע, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לדבר.

אלכס קושניר: שלמה קרעי, בבקשה.

שלמה קרעי: חבר הכנסת סמוטריץ', אני לא מקבל כמוך את זה שאם שר האוצר מתח קו בגיל 45 אז זה אומר שזה כל התקציב שיש, ואז, אם רוצים לטפל בעוד אוכלוסיות מוחלשות אחרות, צריך לקחת מכיס של אנשים אחרים.

שלמה קרעי: אני לא מקבל את זה בשום פנים ואופן.

שלמה קרעי: 90% אבטלה – זה מה שהוצע וזה מה שיהיה.

שלמה קרעי: ולגיל 67 פלוס צריך לתת את המענקים.

שלמה קרעי: שלושה חודשים זה לא מספק אותי, אבל אפשר להתפשר על זה.

שלמה קרעי: כמו כולם, עד סוף 2021 הם צריכים להיות 90%, 80%, 70%, אבל במתווה של חודשיים-חודשיים-חודשיים.

שלמה קרעי: לא צריך להפקיר את אותם אלה שהכי קשה להם למצוא עבודה.

שלמה קרעי: לגבי אנשים עם מוגבלויות, ועדת החריגים שביקשנו – אני מבין שזה מתכנס, אז מבחינתי זה בסדר, למרות שיש - - -

מיכל מרים וולדיגר: איך זה מתכנס?

מיכל מרים וולדיגר: זה לא מתכנס.

שלמה קרעי: הוא אומר שכן.

שלמה קרעי: נתנו למשך עשרה חודשים 20% מימון של השכר.

שלמה קרעי: זה נותן איזשהו תמריץ למעסיקים.

מיכל מרים וולדיגר: אבל אין מעסיק שיעסיק אותו.

אלכס קושניר: חברים, אני לא רוצה ויכוחים.

אלכס קושניר: שלמה, תגיד את מה שאתה רוצה, אחר כך מיכל תגיד את מה שהיא רוצה, ואחר כך אופיר.

שלמה קרעי: בכל מקרה, זה לא טיפול מלא, הרי יש עוד אוכלוסיות, למשל האוכלוסייה בפריפריה.

שלמה קרעי: יש כמה חורים גדולים בתוך הפתרון הזה, אבל לי כרגע אין פתרון חוץ מוועדת חריגים, שאני מבין שהיא מאוד מורכבת.

שלמה קרעי: אני חושב שזה מה שצריך להיות, אבל אני לא אתעקש על זה.

שלמה קרעי: אני כן אתעקש על 90% ולא 85% ועל ביטול ימי החופשה, כלומר, העניין הזה שמקזזים את ימי החופשה של העובדים.

שלמה קרעי: אלה שני דברים שפוגעים פגיעה קשה, ואני לא מתכוון לוותר על זה.

שלמה קרעי: אם רוצים, אפשר להגיע להסכמה איתי.

אלכס קושניר: תודה רבה, שלמה קרעי.

אלכס קושניר: מיכל, בבקשה.

מיכל מרים וולדיגר: לא הבנתי את הנושא של אנשים עם מוגבלויות.

אלכס קושניר: אין בעיה.

אלכס קושניר: אסף, תסביר בבקשה.

אסף וסרצוג: המשמעות של הנוהל לבעלי מוגבלויות היא בעצם סבסוד שכר.

אסף וסרצוג: זה בעצם מענק עבודה שניתן בעבור העסקת בעלי מוגבלויות.

אסף וסרצוג: הוא ניתן דרך זרוע העבודה, אגף מינהל אוכלוסיות, שמטפל באוכלוסיות שמתקשות להשתלב בשוק העבודה.

אסף וסרצוג: הרעיון הוא שברגע שנכנסת לעבודה, המעסיק מגיש בקשה ומקבל סבסוד שכר בממוצע של 20%.

אסף וסרצוג: זה טיפה משתנה לפי גובה השכר, אבל הממוצע הוא 20%, וזה למשך עשרה חודשים.

אסף וסרצוג: זה בעצם מנגנון שמקל על קליטה של בעלי מוגבלויות, מכיוון שזה נותן למעסיק תמריץ מאוד משמעותי לקלוט אותו.

שלמה קרעי: אסף, יש חפיפה בין זה לבין מענק העבודה שיש היום גם ככה?

אסף וסרצוג: מענק העבודה הוא לפרט, לא למעסיק.

שלמה קרעי: אז במקרה הזה זה גם וגם?

אסף וסרצוג: זה לא קשור.

אסף וסרצוג: במקרה הזה המעסיק הוא זה שמגיש את הבקשה, כאשר הפרט רואה את השכר הרגיל שהוא מקבל מהמעסיק.

אסף וסרצוג: אם בנוסף, הפרט זכאי לקצבאות נוספות או למענקים נוספים, הוא יכול להגיש את זה, זה לא מפריע.

אלכס קושניר: זאת אומרת שזה בעצם פעמיים.

שלמה קרעי: מצוין.

מיכל מרים וולדיגר: כלומר, אם הוא לא מצא אף אחד שמוכן להעסיק אותו, הוא בעצם לא מקבל כלום על החל"ת.

אלכס קושניר: כן, אבל המצב הזה נכון גם לתקופה של לפני הקורונה.

אסף וסרצוג: נכון.

אסף וסרצוג: אנחנו לא נפתור את כל בעיות המשק בתיקון הזה.

אסף וסרצוג: אבל זה כן כלי מאוד משמעותי.

אלכס קושניר: מיכל, הסיפור של אנשים עם מוגבלויות הוא סיפור מאוד מורכב ואי אפשר לפתור אותו בחוק כזה.

אלכס קושניר: בחוק הזה אנחנו צריכים לתת פתרונות למצב החדש שבו אנחנו נמצאים.

אלכס קושניר: על הסיפור של אנשים עם מוגבלויות אני מוכן לקיים דיונים נפרדים ולנסות לקדם את הנושא הזה ולראות איך אנחנו משפרים את מצבם.

אלכס קושניר: אופיר כץ, בבקשה.

אופיר כץ: תודה, אדוני היושב-ראש.

אופיר כץ: התרגשתי לראות את מצעד השרים בבוקר שבאו לברך ולהגיד כמה חשובים להם גילאי 67 פלוס, אבל חשוב שתדעו שהתוכנית המקורית הייתה לתת להם בחודש הראשון 75%, בחודש השני 50% ובחודש השלישי 50%.

אופיר כץ: פה אני רוצה להודות ליושב-ראש שהיה איתנו במאבק הזה.

אופיר כץ: כרגע מה שהאוצר מציע זה 90, 80, 70, ואני עדיין חושב שאתה צריך להמשיך להתעקש איתנו על הדבר הזה.

אופיר כץ: מדובר על אוכלוסייה חלשה ולא על הרבה כסף.

אופיר כץ: אני מציע למשוך את זה שלושה חודשים, ואז נגיע לתחנה הבאה וייתנו לנו דוח שמראה כמה חזרו לעבודה וכמה לא.

אופיר כץ: עד אז אני מציע 90, 90, 85, ואחרי שנקבל את המצב העדכני נחליט מה עושים הלאה.

אופיר כץ: אבל על 90, 80, 70 לגילאי 67 פלוס אנחנו לא מסכימים.

אופיר כץ: תודה.

אלכס קושניר: ינון, בבקשה.

ינון אזולאי: אני רוצה להמשיך את דבריו של חברי חבר הכנסת אופיר כץ.

ינון אזולאי: באמת היו כמה צעדים שהיושב-ראש עשה ביחד איתנו, אבל לצערי הדבר השרירותי של גיל 45 בלי תלויים בכלל ובלי להיצמד לפחות לחוק המקורי של 35 עם שלושה תלויים ולסעיפים האחרים בחוק הזה – אני חושב שאנחנו לא יכולים לתת לזה יד.

ינון אזולאי: אפילו לא מנסים להגיע איתנו לפשרה.

ינון אזולאי: באנו עם פשרה מול האוצר, אפילו חשבנו להעלות קצת את הגיל עם מספר ילדים אותו דבר, להוריד קצת וכו' – אבל שום דבר.

ינון אזולאי: פשוט בלי ילדים.

ינון אזולאי: להגיד "בלי ילדים" זה אמירה שבה האוצר אומר שילדים זה לא ברכה.

ינון אזולאי: אנחנו לא מוכנים לדבר הזה.

ינון אזולאי: תגידו לי "בואו נעשה בגיל של שנה, חצי שנה, שנתיים" – אני מוכן לשמוע על זה.

ינון אזולאי: אבל לבוא מראש ולהגיד שילדים זה לא?

ינון אזולאי: אני לא מוכן לתת יד לאמירה כזאת, ואני מוכן לשבת על זה פה שלושה ימים, גם אם אני אפסיד בכבוד.

ינון אזולאי: אני מוכן להפסיד בכבוד מאשר להרוויח בביזיון.

אלכס קושניר: חברת הכנסת זועבי, בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה, אדוני היושב-ראש.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני רוצה להתייחס לנושא של המענק הגמיש שאמור להמשיך עד סוף אוגוסט.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני רוצה לשאול כמה אנשים השתמשו בזה עד היום?

ג'ידא רינאוי-זועבי: כי למיטב ידיעתי רק 6,000 אנשים השתמשו בזה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לכן אני שואלת למה שעכשיו אנשים כן יתחילו להשתמש בזה, ואיך זה בעצם נותן פתרון למי שאין אכשרה מספקת.

אסף וסרצוג: למיטב הבנתי הגישו קרוב ל-40,000, ואם אני לא טועה כבר 20,000 קיבלו את המענק.

אוריאל כזום: יש 22,000 שקיבלו כבר.

אוריאל כזום: יש כאלו שקיבלו ליותר חודשים, כלומר לא לחודש אחד.

אוריאל כזום: אנחנו מעריכים שעכשיו יקבלו את זה יותר, כי עכשיו הם לא יהיו זכאים לדמי אבטלה.

אוריאל כזום: החל מיולי הם כבר לא יהיו זכאים לדמי אבטלה וזה יעודד יותר אנשים לחזור.

ג'ידא רינאוי-זועבי: מבחינת הנגשת המידע לגבי כל הנושא של ההגשה - - -

אוריאל כזום: אני יכול להגיד שאנחנו שלחנו מסרונים לכל מי שהיה לו פוטנציאל.

אוריאל כזום: לכל מי שעמד בתנאים.

אוריאל כזום: שלחנו 400,000 מסרונים, אמרנו להם שיש להם פוטנציאל למענק וכדאי להם לעבוד - - -

קריאות: - - -

אוריאל כזום: יותר מזה, גם כאלה שקיבלנו עליהם דיווח שהם חזרו לעבודה והם עונים על הקריטריונים, אפילו אם הם לא הגישו לנו בקשה, אנחנו שלחנו להם מסרון שאומר שלפי המידע שברשותנו הם עשויים להיות זכאים לזה ועודדנו אותם להגיש תלוש - - -

אלכס קושניר: חברים, תודה רבה.

אפרת רייטן: שנייה, אני רוצה להגיד משהו לגבי החל"ת הגמיש - - -

אלכס קושניר: חבר הכנסת מקלב ביקש לפנייך.

אפרת רייטן: סליחה.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: קודם כול, אנחנו יודעים גם להודות על דברים שנעשו.

אורי מקלב: אבל הדבר המרכזי שאנחנו דיברנו עליו זה העניין של הגיל.

אורי מקלב: לקחת את גיל 45 ולקבוע שמתחתיו אין שום אפשרות לקבל את החל"ת, להפסיק אותו בצורה חד-צדדית, במיוחד כשאף אחד לא הביא לנו נתונים למה דווקא גיל 45...

אורי מקלב: אני מניח שמישהו באוצר ידע לעשות חישוב שמהגיל הזה ואילך זה כבר הרבה יותר זול.

אורי מקלב: וזאת כאשר חוק הביטוח הלאומי מתייחס לגיל 35 פלוס שלושה תלויים.

ינון אזולאי: ככה זה גם בהצעת החוק המקורית.

אורי מקלב: זאת אומרת שגיל 35 שעליו דיברנו הוא לא סתם מספר שזרקנו לאוויר.

אורי מקלב: גיל 35 הוא גיל שהמומחים קבעו אותו ויש בו היגיון.

אורי מקלב: לגבי החלק שכבר כן נגענו בו, החלק של הנשים ההרות, אני חושב שבעוד קצת מאמץ אפשר... הרי לא מדובר כאן על היקפים גדולים מאוד, ואני אודה לך אם תבקש לבדוק מה המשמעות להמשיך מהחודש השלישי ומעלה או חודש רביעי ומעלה.

אורי מקלב: למה אני אומר חודש רביעי?

אורי מקלב: בגלל שחזותה מוכיחה עליה, ואז אני יודע שיהיה לה יותר קשה.

אורי מקלב: אני בעצם אומר שאני לא רואה שום היגיון שלפיו לאישה מעל גיל 45 יותר קשה להשתלב מלאישה בהיריון.

אורי מקלב: אז אם הלכת על גיל 45, למה הוספת?

אורי מקלב: אז בוא ניקח את הנשים ההרות ותיתן להן מענה כללי, בלי שחרגת הרבה מהמסגרת.

אפרת רייטן: נכון, צריך לקחת אותן בחשבון.

אלכס קושניר: אפרת רייטן, בבקשה.

אפרת רייטן: אני חושבת שצריך לחדד את העניין הזה, כי לא בטוח שאני חידדתי אותו מספיק קודם.

אפרת רייטן: אני שמחה על התשובות האלה, וכמובן שהפתרונות והמתווים מתחשבים ואנחנו רוצים להודות לכם.

אפרת רייטן: אבל עדיין, האם אני יכולה לומר בלב שלם שאנחנו שבעי רצון ואנחנו מרגישים שאנחנו יוצאים מהישיבה הזאת אחרי שעשינו כמיטב יכולתנו בשביל האוכלוסיות שבאמת נופלות?

אפרת רייטן: לא.

אפרת רייטן: אני רוצה להתחבר כאן למה שאומר הרב מקלב - - -

אורי מקלב: חבר הכנסת, בלי "הרב".

אלכס קושניר: למה?

אלכס קושניר: אתה לא רב?

אורי מקלב: מה זה משנה?

אורי מקלב: יש זילות מאוד גדולה בכנסת בנושא של להיות רב.

אורי מקלב: יש פה מישהו שקורא לעצמו רב - - -

אלכס קושניר: אוי, באמת.

אלכס קושניר: לא שואלים את השאלה הזאת יותר.

אפרת רייטן: אני חושבת שנשים בהיריון קיבלו כאן מענה חלקי בלבד.

אפרת רייטן: אלא אם כן תסבירו לי שאני טועה לחלוטין.

אפרת רייטן: נשים בהיריון צריכות כאן איזושהי התייחסות מיוחדת שלא נתתם להן.

אפרת רייטן: כמו שחבר הכנסת מקלב הסביר כל כך יפה, אתם לא רואים אותן במתווה הזה.

אפרת רייטן: המתווה הזה הוא חלקי, הוא מסוים, הוא לא רואה אוכלוסיות אחרות.

אפרת רייטן: מצטערת, אני מרגישה שאתם באמת עושים מאמץ להישאר בתוך המסגרת התקציבית ואני מבינה את האילוצים, ועדיין, יש פה דברים שצריך לחשוב עליהם עוד קצת.

אפרת רייטן: אתם לא הולכים עם הדברים האלה עד הסוף.

אלכס קושניר: אפרת, אני מציע שנתחיל בהקראת החוק ואולי נתקדם בהמשך לכל מיני כיוונים.

שמרית גיטלין שקד: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 225 והוראת שעה) (הוראות מיוחדות לעניין דמי אבטלה ודמי לידה), התשפ"א- 2021

מיכל מרים וולדיגר: יש לי השגה על סעיף 1.

אלכס קושניר: הסתייגות?

מיכל מרים וולדיגר: כן.

מיכל מרים וולדיגר: גם כתבתי אותה.

מיכל מרים וולדיגר: סעיף 177א.

מיכל מרים וולדיגר: זה פחות מהותי ויותר ניסוחי.

מיכל מרים וולדיגר: במקום "לא ישולמו דמי אבטלה לפי פרק זה אלא אם כן", אפשר לכתוב את זה הרבה יותר פשוט: "ישולמו דמי אבטלה לפי פרק זה למבוטח שהתקיימו בו שני התנאים הבאים במצטבר.

מיכל מרים וולדיגר: ..".

מיכל מרים וולדיגר: למה לכתוב את זה בצורה מסורבלת?

ינון אזולאי: אני מבקש נושא חדש על ההסתייגות.

שלמה קרעי: ינון, זה לא נושא חדש, אל תגזים.

שלמה קרעי: תכף יהיו הרבה נושאים חדשים.

ינון אזולאי: על הכול יהיה, אחי.

ולדימיר בליאק: תודה.

ינון אזולאי: רגע, מתי אתם מכניסים את ההסתייגויות שלי?

שמרית גיטלין שקד: עכשיו אנחנו רק מקריאים את הנוסח.

מיכל מרים וולדיגר: את ההסתייגות שלי הכנסתם?

ענת מימון: רשמנו.

יצחק פינדרוס: ואיפה נכנס התיקון שהיושב-ראש אמר קודם?

שמרית גיטלין שקד: כשנגיע לסעיפים הרלוונטיים נכניס את זה.

יצחק פינדרוס: זה כבר הסעיף הזה.

ולדימיר בליאק: לא, פינדרוס, זה לא בסעיף הזה.

יצחק פינדרוס: הסיכום שהיושב-ראש אמר זה על פי השכר - - -

ולדימיר בליאק: זה עוד לא כאן.

ולדימיר בליאק: אנחנו ממשיכים בהקראה.

שמרית גיטלין שקד: התיקון הזה מתייחס לדמי אבטלה ששולמו לפי סימן ה' בתקופת הקורונה עד יום 30 ביוני 2021.

שמרית גיטלין שקד: הימים האלה לא יובאו במניין, כלומר לא ייחשבו, לעניין שלושה נושאים.

שמרית גיטלין שקד: לפי סעיף 171(א) יש הגבלה על מספר ימי האבטלה המקסימליים שניתן לקבל כל שנה, בחלוקה לפי גילאים.

שמרית גיטלין שקד: התיקון מאפשר לנו "להתעלם" מימים שהם קיבלו לפי סימן ה' בתקופת הקורונה, כך שככלל, אם יש להם זכאות חדשה לדמי אבטלה הם יוכלו לממש אותה.

שמרית גיטלין שקד: זאת אומרת שלעניין סעיף 171 אנחנו מתעלמים מהימים האלה.

שמרית גיטלין שקד: לפי סעיף 171א מובטל מתחת לגיל 40 יכול פעם אחת בארבע שנים לקבל אבטלה מלא, ובפעם השנייה הוא מוגבל ל-80% מימי האבטלה, והתקרה המקסימלית שלו לדמי אבטלה ליום היא 85% מהשיעור המלא.

שמרית גיטלין שקד: ועכשיו אנחנו אומרים שגם לעניין סעיף 171א, ימי האבטלה לפי התיקון החדש, סימן ו', לא יובאו בחשבון, כמו הימים לפי סימן ה'.

ינון אזולאי: מה עם ההסתייגויות המהותיות שלי?

שמרית גיטלין שקד: אנחנו לא מקריאים את ההסתייגויות.

אלכס קושניר: אנחנו כרגע מקריאים את הנוסח המקורי של החוק.

שמרית גיטלין שקד: ככלל, ממענק העבודה המועדפת מנוכים ימי אבטלה שבעדם שולמו לחייל משוחרר דמי אבטלה ב-11 החודשים שקדמו לתחילת העבודה המועדפת.

שמרית גיטלין שקד: גם כאן אנחנו אומרים - - -

מיכל מרים וולדיגר: איזה סעיף זה?

שמרית גיטלין שקד: אני מסבירה את מה שהקראתי ב-177ב.

שמרית גיטלין שקד: אני אומרת שלעניין מענק חייל משוחרר אנחנו לא נביא בחשבון את ימי האבטלה שהוא קיבל בתקופת הקורונה.

שמרית גיטלין שקד: כלומר, לא ינוכו לו הימים האלה, אלא זה יהיה רק הימים שהם לפי סימן ה', ולגבי משהו אחד ספציפי, גם סימן ו'.

אופיר כץ: סליחה, איבדנו אותך.

שמרית גיטלין שקד: זה הנוסח שנמצא אצלכם בטאבלט.

אופיר כץ: סליחה, אני לא מצליח למצוא את זה.

שמרית גיטלין שקד: זה התיקון שלגביו דיברנו לגבי ימי החופשה.

שמרית גיטלין שקד: סעיף 320(ז)(4) קובע שלא ישולמו דמי אבטלה בעד התקופה שהוא זכאי לדמי חופשה שנתית לפי חוק חופשה שנתית.

שמרית גיטלין שקד: פה הם מציעים לתקן את הסעיף כך שהוא יחול בין אם שולמו דמי החופשה ובין אם לא.

אפרת רייטן: את יכולה לחזור על מספר הסעיף?

שמרית גיטלין שקד: זה מופיע בטאבלט.

שמרית גיטלין שקד: היום אנחנו אומרים שאדם לא יהיה זכאי לדמי אבטלה אם הוא זכאי לדמי חופשה שמשתלמים לו לפי חוק חופשה שנתית.

שמרית גיטלין שקד: אז פה אנחנו מוחקים את המילה "משתלמים לו" ואנחנו אומרים: בין ששולמו ובין שלא שולמו.

שמרית גיטלין שקד: כלומר, גם אם הוא לא קיבל אותם בפועל, עצם זה שיש לו ימי חופשה זה מבטל לו את הזכאות באותם ימים.

שמרית גיטלין שקד: זאת אומרת שבאותם ימים הוא לא יכול לקבל.

שלמה קרעי: אני הגשתי הסתייגות בעל פה על העניין הזה.

שמרית גיטלין שקד: אנחנו נרשום שוב שאתה מבקש למחוק את כל סעיף 2.

שלמה קרעי: כן, שימי חופשה צבורים לא יתקזזו.

שמרית גיטלין שקד: כלומר, אתה מבקש שסעיף 2 יימחק?

שלמה קרעי: אני לא יודע, את היועצת המשפטית, תגידי לי איך להגיד את זה.

שמרית גיטלין שקד: אני ממשיכה בהקראה.

שמרית גיטלין שקד: אני מסיבה את תשומת ליבכם לכך שכל ההסדר הזה חל רק על נשים שעתידות ללדת בין 1 ביולי ל-31 בדצמבר.

שמרית גיטלין שקד: בגלל שבתקופת ההיריון היא לא עבדה אז אין לה יום קובע.

שמרית גיטלין שקד: היום הקובע זה היום האחרון שבו היא עבדה בהיותה בהיריון, וכאן, מכיוון שהיא לא עבדה בהיותה בהיריון אז אין לה יום קובע.

שמרית גיטלין שקד: הסעיף הזה מתגבר על התנאי הזה.

שמרית גיטלין שקד: כלומר, הייתה לה זכאות לדמי אבטלה לפני 30 ביוני, ביום שבו היא הייתה בהיריון.

שמרית גיטלין שקד: אם אני מבינה את התיקון שאדוני הציג קודם, המשמעות היא שאנחנו מוחקים את סעיף קטן (ב), שאומר ששיעור דמי הלידה יחושב על פי שיעור דמי האבטלה.

שמרית גיטלין שקד: המשמעות היא שדמי הלידה שמשולמים לה הם כפי שדמי הלידה משולמים כרגיל.

אלכס קושניר: אגף התקציבים, שימו לב.

אלכס קושניר: המשמעות היא שמוחקים את סעיף (ב), נכון?

טלי ארפי: למיטב הבנתי במקום דמי אבטלה אנחנו עוברים לשכר.

מיכל מרים וולדיגר: שדמי הלידה יחושבו לפי שיעור השכר ולא לפי דמי אבטלה.

אסף וסרצוג: כן, זאת המשמעות.

אסף וסרצוג: המשמעות היא שבמקום דמי אבטלה עושים את זה לפי השכר האחרון.

טלי ארפי: צריך לתקן את הנוסח.

שמרית גיטלין שקד: אני מוחקת את סעיף קטן (ב), נכון?

טלי ארפי: אני לא יודעת אם למחוק.

טלי ארפי: תסמיכו אותנו לנסח את זה ככה שהתיקון שאמרנו יבוא לידי ביטוי בנוסח.

שמרית גיטלין שקד: לא, אני מעדיפה שהדברים יהיו ברורים.

שלמה קרעי: גברתי היועצת המשפטית, עדיף לעשות כמו שהיא הציעה.

שלמה קרעי: עשינו את זה ככה איתם כמה פעמים.

שמרית גיטלין שקד: רק חשוב לוודא את המשמעות: שמשולמים לה דמי לידה כפי שמשולמים לכל יולדת.

אלכס קושניר: נכון.

טלי ארפי: לפי שכר.

קריאות: - - -

שלמה קרעי: אפשר לסמוך על אסף שהם יבדקו את זה ויתנו את הנוסח המתאים.

שלומי מור: אני עורך דין שלומי מור, מהמוסד לביטוח לאומי.

שלומי מור: מכיוון שהחוק קובע שהיום הקובע שלה הוא היום האחרון שבו היא קיבלה דמי אבטלה ומכיוון שהחישוב של השכר שלה הוא בחודשים שלפנים היום הקובע, אני רוצה לוודא שלא יצא לכאורה שאני מחשב לה את בסיס השכר בתקופה שהיא קיבלה דמי אבטלה, שבה אין לה באמת שכר.

שלומי מור: צריך לוודא שזה באמת הולך אחורה לתקופה שבה היא הפסיקה לעבוד באמת.

טלי ארפי: ולכן לא צריך להסתפק רק במחיקה של הסעיף.

טלי ארפי: אדוני היושב-ראש, תסמיכו אותנו לתקן את הנוסח כך שישקף את מה שהסכמנו.

אלכס קושניר: אין בעיה, אגף התקציבים יציג את הנוסח החדש לוועדה.

אלכס קושניר: קדימה, ממשיכים.

שמרית גיטלין שקד: אני אסביר את התיקון.

שמרית גיטלין שקד: גם פה אני מבקשת שתסמיכו אותנו להסדיר את הנוסח.

שמרית גיטלין שקד: הסעיף הזה עוסק בחישוב דמי לידה ליולדות עצמאיות.

שמרית גיטלין שקד: דמי הלידה מחושבים לפי שכר עבודה של מבוטחת.

שמרית גיטלין שקד: שכר עבודה רגילה של עובדת עצמאית מחושב ככלל לפי סעיף 54(ב)(2) כהכנסה ששימשה יסוד לחישוב דמי הביטוח או בעד רבע השנה שקדם ליום הקובע, או בחצי שנה וכו'.

שמרית גיטלין שקד: בתקופת הקורונה נקבעה הוראת שעה שאפשרה לחשב את השכר הרגיל של עובדת עצמאית לפי רבע שנה בשנת 2019, ומוצע להאריך הוראת שעה זו כך שתחול גם על יולדות שילדו בין החודשים יולי עד דצמבר 2021.

שמרית גיטלין שקד: יש לנו פה איזו התבלטות ניסוחית אם זה צריך להיות הוראת שעה או הוראה קבועה ואיך בדיוק לרשום את זה, אבל זאת המשמעות – אנחנו מאריכים את אותה הוראה כך שהיא תחול עד דצמבר 2021.

שמרית גיטלין שקד: גלעד, לא דיברנו על זה, אבל אני חושבת שזה אותו תיקון כמו התיקון שעשינו כאן, "הוראות סימן ה' כנוסחן ביום 30 ביוני - - -

גלעד גשור: נראה לי שזה בסדר.

שמרית גיטלין שקד: יכול להיות שנצטרך להשתמש במונח אחר במקום "התקופה הקובעת", אבל זה דבר ניסוחי לחלוטין.

שמרית גיטלין שקד: יש לנו פה בעצם קיצור תקופת אכשרה למי שהופסקה העסקתו בחודשים יולי עד ספטמבר 2021.

שמרית גיטלין שקד: מבוטח שיש לו זכאות לדמי אבטלה ותקופת אכשרה של שישה חודשים בלבד במקום 12, יקבל מחצית מדמי האבטלה המגיעים למי שיש לו תקופת אכשרה מלאה לפי הדין הרגיל.

שמרית גיטלין שקד: בניגוד להוראה הקבועה שחלה בדרך כלל, כאן אנחנו קובעים שימי שירות סדיר לא נחשבים כתקופת אכשרה.

שמרית גיטלין שקד: בדרך כלל ימי שירות סדיר נחשבים כתקופת אכשרה, אבל כאן לא.

שמרית גיטלין שקד: יש פה תיקון נוסף, שאומר שדמי האבטלה לפי הוראה זו ישולמו אף אם המבוטח עבר את מגבלת ימי האבטלה ל-12 החודשים.

אפרת רייטן: מה המשמעות של השינוי לגבי ימי הסדיר?

שמרית גיטלין שקד: בדרך כלל מבוטח שהיה בשירות סדיר, אנחנו מחשיבים לו שישה חודשים של שירות סדיר כתקופת אכשרה - - -

אפרת רייטן: ולמה עכשיו לא?

אביעד שוורץ: אני אחדד.

אביעד שוורץ: זה מה שהיה גם בתיקון הקודם, זאת אומרת שזה המשיך אותו דבר ואין פה שינוי לעומת מה שהיה - - -

שמרית גיטלין שקד: אבל זה כן שינוי מההוראה הקבועה.

אביעד שוורץ: נכון, אבל זה כמו המשך הוראת השעה שהייתה.

אביעד שוורץ: בעצם המשמעות היא שחייל שהשתחרר מקבל דמי אבטלה ישר ביום שהוא השתחרר.

אביעד שוורץ: אם אנחנו מבטלים את הצורך בעוד עבודה זה אומר שכל חייל - - -

אפרת רייטן: יכול לקבל.

שמרית גיטלין שקד: לא, הוא לא יוכל לקבל.

שמרית גיטלין שקד: אני אסביר, חברת הכנסת רייטן - - -

אביעד שוורץ: הוא יצטרך לעבוד שישה חודשים ואז הוא יוכל לקבל.

אפרת רייטן: אז שיניתם את זה לרעה?

אביעד שוורץ: לא, לא שינינו.

אלכס קושניר: אני אסביר.

אלכס קושניר: בדרך כלל תקופת אכשרה זה 12 חודשים.

אלכס קושניר: במצב העניינים הרגיל שישה חודשים של שירות סדיר היה נחשב בתוך ה-12.

אלכס קושניר: זאת אומרת שהוא היה צריך חצי שנה של עבודה באזרחות כדי לקבל.

אלכס קושניר: במצב של היום זה רק אותם שישה חודשים, כי תקופת האכשרה היא רק שישה חודשים, זה הסיפור.

אביעד שוורץ: התאמנו את כולם למצב של חיילים משוחררים.

אפרת רייטן: הבנתי.

אפרת רייטן: אז בעצם ההתייחסות שלכם לימי הסדיר היא כאילו לא רלוונטית, כי שיניתם את המשמעות.

אביעד שוורץ: כי קיצרנו לכולם את תקופת האכשרה, כן.

אפרת רייטן: אז לא עשיתם פה שינוי לרעה, אלא עשיתם שינוי לטובה, כי קיצרתם התקופה - - -

אסף וסרצוג: לחייל זה לא השתנה.

ינון אזולאי: זה כן הטבה.

שמרית גיטלין שקד: לא, כרגע זאת לא הטבה.

אלכס קושניר: אחרי חצי שנת עבודה הוא זכאי לדמי אבטלה.

שמרית גיטלין שקד: הוא בעצם כמו כולם, אין לו בעצם את ההטבה שהשירות הסדיר נחשב לו.

אפרת רייטן: אז זה כאילו כן לוקחים לו את ההטבה.

שמרית גיטלין שקד: לא, הוא בעצם לא נהנה מההטבה הזאת.

אלכס קושניר: אפרת, המצב של החייל לא השתנה.

אלכס קושניר: מה שהשתנה זה שהמצב של האזרחים השתפר.

אפרת רייטן: הבנתי.

אלכס קושניר: נמשיך בהקראה.

שמרית גיטלין שקד: פה יש לנו קיצור תקופת האכשרה למי שהופסקה העסקתו בחודשים אוקטובר עד דצמבר.

שמרית גיטלין שקד: אנחנו מדברים פה בעצם על אוכלוסייה שונה.

שמרית גיטלין שקד: קודם דיברנו על מי שפוטר בחודשים יולי עד ספטמבר, ועכשיו אנחנו מדברים על מי שפוטר בחודשים אוקטובר עד דצמבר.

שמרית גיטלין שקד: ההקלה לגביהם היא שיש להם תקופת אכשרה של 10 חודשים במקום 12, ואז הם מקבלים 85%.

מיכל מרים וולדיגר: למה עשיתם את השוני הזה?

אביעד שוורץ: אנחנו בעצם עושים פה איזשהו מתווה הדרגתי לקראת החזרה לשגרה של 12 חודשים.

אביעד שוורץ: אנחנו אומרים שבתקופה הראשונה זה ממשיך להיות שישה חודשים, בתקופה השנייה זה יעלה לעשרה חודשים, ובשנת 2022 זה כבר יחזור למצב הקודם.

אביעד שוורץ: זה פשוט מתווה הדרגתי לאירוע.

שמרית גיטלין שקד: אני ממשיכה בהקראה.

שמרית גיטלין שקד: הכוונה הייתה שאם נותנים להם ימים לא תישלל הזכאות שלהם בגלל מגבלת הימים.

שמרית גיטלין שקד: אני רק רוצה להבהיר שמבחינת המהות אין כאן מחלוקת, אבל מבחינת הנוסח אין הכוונה שהוא חייב שישתלמו לו דמי אבטלה בכל התקופה, זה יכול להיות גם רק בחלק מהימים.

שמרית גיטלין שקד: נכון?

שמרית גיטלין שקד: אוקיי.

שמרית גיטלין שקד: אז יכול להיות שנכתוב "או בחלקה", כדי שהנוסח יהיה ברור.

שמרית גיטלין שקד: בעצם מבוטח שמלאו לו 45 שנים ב-1 ביולי ושולמו לו דמי אבטלה בתקופה שמיום 1 במרץ 2020 עד 30 ביוני 2021 מכוח הזכאות הרגילה לדמי אבטלה – להבדיל מהזכאות המיוחדת לדמי אבטלה בשל נגיף הקורונה – יהיה זכאי לתוספת ימי אבטלה, אבל היא תהיה בשיעור של מחצית מימי האבטלה שאותה מימשו מכוח הזכאות הרגילה שלהם.

שמרית גיטלין שקד: אני מקווה שהצלחתי להסביר.

אופיר כץ: לא הבנתי.

שמרית גיטלין שקד: לאדם יש זכאות רגילה לדמי אבטלה, שאותה הוא מימש בתקופת הקורונה.

שמרית גיטלין שקד: זאת אומרת, גם אם לא היו הוראות מיוחדות לקורונה, יש לו זכאות לדמי אבטלה.

שמרית גיטלין שקד: והייתה גם זכאות מיוחדת, מכוח סימן ה', שקבעו הוראות מיוחדות בתקופת הקורונה.

שמרית גיטלין שקד: עכשיו אנחנו אומרים שאנחנו ניקח רק את הימים שהוא ניצל לפי הזכאות הרגילה שלו – ולא את הימים שנתת לו מכוח הקורונה – נחלק אותם בשתיים, ואלה הימים אקסטרה שאני נותנת לבני 45 ומעלה.

אלכס קושניר: נניח הבן אדם ניצל 100 ימים.

אלכס קושניר: אז עכשיו יש לו עוד 50.

אלכס קושניר: האם אני צודק?

מיכל מרים וולדיגר: אבל זה נורא מצחיק, זה הפוך, כי אם הוא ניצל פחות אז הוא מקבל פחות.

מיכל מרים וולדיגר: מה הרעיון בזה?

שמרית גיטלין שקד: נכון, מי שניצל פחות מקבל פחות ומי שניצל יותר מקבל יותר.

שלומי מור: לא, לא, לא.

שמרית גיטלין שקד: כן, זה בדיוק ככה.

שלומי מור: אני אסביר.

שלומי מור: יש פה שני אלמנטים.

שלומי מור: אלמנט ראשון, אם נכנסת למשבר הקורונה עם 175 ימים וניצלת את כולם, אתה תקבל 50%.

שלומי מור: כי אומרים שמה שמימשת כימי אבטלה לתקופת המשבר – לא לזה היה באמת הביטוח שלך, ולכן תקבל 50%.

שלומי מור: עכשיו, את צודקת, כי אם לכאורה ניצלתי פחות אז אני אקבל פחות.

שלומי מור: זה נשמע הגיוני, אבל זה לא.

שלומי מור: כיוון שאת מה שלא ניצלתי התיקון הזה מאפשר לי לנצל עכשיו.

שלומי מור: הוא אומר לי, אין בעיה, ניצלת רק 100 ימים?

שלומי מור: תקבל 50.

שלומי מור: נותרו לך עוד 75 ימים?

שלומי מור: אין שום בעיה, אותם תנצל עכשיו מלא מלא עד סוף השנה.

שלומי מור: ולכן אתה לא מפסיד מזה, כי אם לא ניצלת, תנצל עכשיו.

מיכל מרים וולדיגר: אבל זה לא כתוב ככה.

שמרית גיטלין שקד: זה הסעיף הבא שנקריא.

שמרית גיטלין שקד: כלומר, את הימים שהוא לא מימש הוא יוכל לנצל עד שתי אפשרויות: או עד תום התקופה הקובעת, זאת אומרת עד 31 בדצמבר; או עד תום 12 חודשים מהתאריך הקובע שנקבע לגביו.

שמרית גיטלין שקד: אני אבקש שעורך דין שלומי מור יסביר את הסעיף הזה, כי הם מתכוונים להפעיל אותו בצורה מסוימת שלא מאוד עולה מהנוסח.

שלומי מור: למעשה הסעיף הזה אומר שאם אתה מעל גיל 45 אתה מקבל את תוספת הימים הללו.

שלומי מור: אותם 50% מהימים זה בדרך 87 ימי אקסטרה.

שלומי מור: את הימים האלה אתה יכול לנצל עד סוף השנה, עד 31 בדצמבר.

שלומי מור: אבל הגענו למסקנה שיכול להיות שיש בן אדם בן 45 שאני מעמיד לרשותו 87 ימים או אולי פחות, אבל במקביל הוא יכול להגיש תביעה מכוח הזכאות שלו – או מכוח הזכאות המקוצרת או מכוח הדין הרגיל.

שלומי מור: במצב כזה עלולה להיות חפיפה בין שתי התקופות האלה.

שלומי מור: ואז אני אומר לבן האדם הזה: אם אתה לא תגיש תביעה ותקבל מכוח ההארכה הזאת שנותן לך הדין, אז אתה תקבל את כל הימים האלה, וזאת תהיה שנת האבטלה שלך עד סוף השנה.

שלומי מור: אבל אם אתה תבחר להגיד, רגע, רגע, יש לי זכאות מכוח הדין שלי, מכוח מה שנתתם לי מסעיף אחר, ואותה אני רוצה לממש – אז אני אתן לך לממש אותה.

שלומי מור: יכול להיות שמכוחה תקבל יותר כסף או יותר ימים, אבל זה יהיה במקום מה שרציתי להאריך לך.

שלומי מור: כלומר, או שאני מאריך לך כי אתה מעל גיל 45, או שאתה עושה שימוש באפשרויות האחרות, היותר הטובות.

שלומי מור: זה או זה או זה בתקופה שעד סוף השנה, והוא יכול לבחור.

שלומי מור: אנחנו בביטוח הלאומי אפילו הולכים יותר לקראתו - - -

שלמה קרעי: זה נשמע שדפקתם אותו, לא שהלכתם לקראתו.

שמרית גיטלין שקד: לא, לא.

אופיר כץ: לא.

שלומי מור: אנחנו לא משתמשים במילים כאלה בדרך כלל.

שלמה קרעי: אתה תשתמש במילים שלך, אני אשתמש במילים שלי.

שלמה קרעי: מה שעשיתם פה זה שאדם שלא ניצל את ימי האבטלה שלו – אתם פוגעים בו, אתם אומרים לו שהוא לא יקבל כמו אחד שכן ניצל, אתם אומרים לו שהוא צריך לבחור מה הוא רוצה לנצל, את זה או את זה.

שלומי מור: לא, אני אנסה להסביר שוב.

שלומי מור: בן אדם כזה, בשלב הראשון אני אפילו לא מבקש ממנו שיעשה שום פעולה.

שלומי מור: אני אומר לו, לפי הנתונים שלי יש לך אקסטרה 87 ימים, פלוס אולי ימי זכאות נוספים, ואתה תקבל אותם באופן אוטומטי.

שלומי מור: את כל התקופה הזאת אני אתן לך, אפילו במקדמות, אם אני לא אספיק.

שלומי מור: ואם באוקטובר, נובמבר, אוגוסט אתה תראה שיש לך זכאות ואתה רוצה להגיש תביעה חדשה שתיתן לך יותר, אתה תגיש את התביעה הזאת, ואם אני אראה במערכת שלי שהתביעה החדשה שלך נותנת לך אפילו יותר ממה שאני נתתי לך על פי החוק, אני אתן לך את הגבוה יותר.

שלומי מור: אז מה הפגיעה פה?

שמרית גיטלין שקד: לא, לא, זה הטבה.

שלמה קרעי: אתה בעצם נותן לו לממש גם את מה שמגיע לו בדין וגם את כל התוספת?

שמרית גיטלין שקד: לא - - -

שלמה קרעי: אתה לא אומר לו, אם יש לך בדין תקבל גם וגם.

שלמה קרעי: או שלא?

אלכס קושניר: לא, אתה לא יכול לקבל כפול, שלמה.

שלמה קרעי: זה לא כפול.

שלמה קרעי: מי שניצל את כל מה שמגיע לו בדין - - -

אלכס קושניר: הוא מקבל את התקופה החדשה.

אלכס קושניר: ומי שלא ניצל, מקבל 50% פלוס מה שהוא לא ניצל, ואם הוא מגיש תביעה חדשה נותנים לו את הגבוה מביניהם.

שלמה קרעי: מה זה "מגיש תביעה חדשה"?

שלמה קרעי: הרי נשאר לו מה שהיה לו לפני כן.

אלכס קושניר: אבל גם באבטלה רגילה זה לא ככה.

אלכס קושניר: אתה לא צובר, יש לך מקסימום.

שלמה קרעי: אבל אם יש לך צבירה של ימי אבטלה, זה נשמר לך, זה לא נמחק.

אלכס קושניר: לא, זה לא נכון.

אלכס קושניר: אם עכשיו לא עבדת עשר שנים וצברת ועכשיו תצא לאבטלה ותשתמש בכל הימים שלך, אתה אחר כך לא תוכל להשתמש בעוד שלושה ימים שלא ניצלת.

אלכס קושניר: זה לא עובד ככה.

שלמה קרעי: מה זאת אומרת?

שלמה קרעי: כשאתה חותם אבטלה אתה מנצל מתוך הימים שיש לך, ומה שלא ניצלת נשמר לזכותך.

אלכס קושניר: לא לאורך זמן.

שלמה קרעי: בתוך 12 חודשים.

שלומי מור: אני רוצה להסביר את זה.

שלומי מור: מה ששניכם אומרים נכון.

שלומי מור: עד 31 בדצמבר אתה צריך לבחור את המסלול, אבל אם ב-1 בינואר 2022 הוא יגיש תביעה חדשה, אני עוד פעם אבדוק לו איזה תקופות אכשרה הוא צבר.

שלומי מור: הוא לא הפסיד כלום, הכול נצבר לו במהלך 18 חודש מהמועד.

שלומי מור: מה שאני אומר זה שזה הסדר שבתוקף מ-1 ביולי עד 31 בדצמבר.

שלומי מור: ב-1 בינואר 2022 כבר חוזרים למסלול הרגיל.

שמרית גיטלין שקד: אני רוצה לשאול שאלה.

שמרית גיטלין שקד: שלומי, אמרת שהוא בעצם יקבל את הגובה מביניהם.

שמרית גיטלין שקד: אמרת שאתם תיתנו לו את הטוב מבין שניהם.

שמרית גיטלין שקד: אבל זה לא כתוב בנוסח.

שמרית גיטלין שקד: אתם אומרים שזה מה שתעשו בפועל?

שלומי מור: לא אמרתי את זה.

שלומי מור: אמרתי שאנחנו באופן אוטומטי נשלם על פי ההסדר שנותן עד 87 ימים.

שלומי מור: אם אדם ירצה להגיש תביעה כיוון שהוא צבר תקופה, אנחנו נבדוק מה גבוה יותר וניתן לו את הגבוה יותר.

אלכס קושניר: בסדר.

אלכס קושניר: קדימה.

שמרית גיטלין שקד: זאת אומרת, מי שיגיש תביעה, אתם תיתנו לו את הגבוה מביניהם.

אלכס קושניר: בואי נמשיך, אני רוצה לסיים את הקראת החוק עד 17:30.

אופיר כץ: אבל למה שבן אדם ידע שהוא יכול להגיש ולקבל?

מיכל מרים וולדיגר: הוא לא ידע.

אופיר כץ: אם אני לא מבין אז איך בן אדם יבין שיש לו שתי אפשרויות והוא ידע מה יותר טוב לו?

אלכס קושניר: חבר'ה, ממשיכים.

שמרית גיטלין שקד: זאת בעצם בקשה של המוסד לביטוח לאומי - - -

קריאה: שמרית, מה הסכום שהקראת?

שמרית גיטלין שקד: עד 8,000.

אסף וסרצוג: רגע, אנחנו צריכים לבדוק את זה.

טלי ארפי: הסכום הזה צריך להיסגר גם עם החשב הכללי.

טלי ארפי: נחזור לסעיף הזה אחר כך, ברשותך.

אלכס קושניר: סבבה.

אלכס קושניר: ממשיכים.

שמרית גיטלין שקד: אני מבינה שהסיכום שהגעתם אליו הוא שלגבי דמי אבטלה לפי סעיף 179יב, שזה דמי אבטלה לבני 45 ומעלה, זה יהיה 85%?

אלכס קושניר: כן.

שמרית גיטלין שקד: גלעד, שלומי, אתם על הנוסח?

גלעד גשור: להבנתי זה 85 במקום 90.

שמרית גיטלין שקד: לא, 85 זה רק בני 45 ומעלה.

אלכס קושניר: כן, לא כולם.

אסף וסרצוג: כל השאר לא מקבלים הארכה, כל השאר מקבלים את הזכאות הרגילה שלהם.

אסף וסרצוג: זה רק לבני 45 ומעלה.

שמרית גיטלין שקד: בסדר, גלעד?

שמרית גיטלין שקד: שמעת מה הקראתי?

גלעד גשור: הקראת 85 במקום 90?

שמרית גיטלין שקד: לא, אני בכוונה הסבתי את תשומת ליבך.

שמרית גיטלין שקד: גלעד, הקראתי את הסעיף כמו שהוא, ובסיפה אמרתי שלגבי דמי אבטלה לפי סעיף 179יב, זה 85%.

שמרית גיטלין שקד: כלומר, רק לגבי 179יב, שדן בבני 45 ומעלה.

שמרית גיטלין שקד: בסדר?

אסף וסרצוג: זה צריך להיות רק למי שהוארך לו עכשיו החוק באופן הזה, ולא למי שיש לו זכאות רגילה.

מיכל מרים וולדיגר: כלומר מישהו שהוא בן 45 יכול לקבל בסיטואציה מסוימת או 90% או 85%?

אסף וסרצוג: לא.

אסף וסרצוג: מי שהוא בן 45 - - -

גלעד גשור: שמרית, צריך לשנות את ההפניה - - -

אסף וסרצוג: רגע, אני אסביר לחברי הכנסת, כי זה חשוב.

אסף וסרצוג: מי שיש לו זכאות לפי חוק ולא "בזבז" אותה בקורונה, מקבל רגיל, כלומר 100% דמי אבטלה, לא פחות.

אסף וסרצוג: מי שכבר נגמרו לו הימים ועכשיו אנחנו מאריכים לו, שזה רק בני 45 ומעלה, מקבל כיום לפי החוק 90% מדמי האבטלה שלו, עד 1 ביולי.

אסף וסרצוג: החל מ-20 ביוני הם מקבלים 90% - - -

שמרית גיטלין שקד: רק 179יב, כלומר בני 45 ומעלה.

שמרית גיטלין שקד: רק הם מקבלים את ההפחתה ל-85%, כל השאר לא.

אסף וסרצוג: אני רק מסביר מי מקבל 85% ותכף נדבר איך ואיפה מנסחים את זה.

אסף וסרצוג: מה אנחנו בעצם עושים עכשיו?

אסף וסרצוג: מאריכים לכל מי שהוא מעל גיל 45 והוא מיצה את ימי האבטלה בתוך הקורונה.

אסף וסרצוג: אנחנו נותנים לו ליהנות מעוד 50% מהם.

אסף וסרצוג: בגין אותם הימים האלה, במקום לקבל 90% דמי אבטלה, כמו שזה היום לפי החוק, הוא יקבל 85%.

אסף וסרצוג: כל שאר הימים שמובטל זכאי להם - - -

שמרית גיטלין שקד: אבל יש פה אנשים נוספים שמקבלים לא מכוח הדין הרגיל.

שמרית גיטלין שקד: למשל, קיצור תקופת אכשרה, 179יא.

שמרית גיטלין שקד: הם לא בני 45 ומעלה.

שמרית גיטלין שקד: אני לא הבנתי, אדוני היו"ר, וצריך שתחליטו.

שמרית גיטלין שקד: הם לא בני 45 ומעלה, וממה שאני הבנתי ה-85% לא חל עליהם.

שמרית גיטלין שקד: אבל לפי מה שאסף אומר עכשיו ההפחתה כן חלה עליהם.

אסף וסרצוג: להבנתי ה-90% חל עליהם.

אסף וסרצוג: ה-85%, שזה גם החישוב שעשינו, הוא לגבי גיל 45 ומעלה.

שמרית גיטלין שקד: אוקיי, אז זה לפי סעיף 179יב בלבד.

אלכס קושניר: תנסחו את זה - - -

גלעד גשור: שמרית, יכול להיות שיש טעות בנוסח הנוכחי, אבל הכוונה הייתה שמי שמאריכים לו את האפשרות לממש ימים על פי דין – זה לא 90% אלא זה 100%.

גלעד גשור: אבל מי שמקבל תוספת ימים בגין זה שהוא בן 45 ומעלה או מי שמקבל זכאות בגין קיצור תקופת האכשרה בסימן זה - - -

אלכס קושניר: לא, לא, לא, לא מדובר על תקופת האכשרה.

גלעד גשור: אז יכול להיות שיש הבנה אחרת.

אלכס קושניר: אסף, אני רוצה להבין, יש פה שתי סוגיות.

אלכס קושניר: או שאתה בן 45 ומעלה, או שאתה מקבל את הזכאות שלך בגלל קיצור תקופת האכשרה.

אסף וסרצוג: בגלל הטבות.

אלכס קושניר: אנחנו דיברנו רק על האוכלוסייה של 45 ומעלה.

אסף וסרצוג: אני מודה שלא חידדנו את זה.

אסף וסרצוג: כעיקרון ה-90% היה אמור לחול על כל מי שמקבל את זה מכוח הטבה ולא מכוח מצב רגיל.

אלכס קושניר: כשעשית את החישוב חישבת רק את ה-45?

אסף וסרצוג: עשינו את החישוב על כל העלות.

אביעד שוורץ: עשינו את החישוב על כל מי שיהיה זכאי בתוקף החוק.

אלכס קושניר: אז זה לגבי כולם.

מיכל מרים וולדיגר: אבל 85 או 90?

מיכל מרים וולדיגר: כולם 85%?

קריאה: כן.

גלעד גשור: שמרית, זה תואם את הנוסח הקודם לפני ששינינו אותו אתמול בלילה.

גלעד גשור: למעשה רק מי שקיבל על פי דין ואנחנו מאריכים לו את המימוש לא יקבל 90% או 85%.

שמרית גיטלין שקד: זה מה שרשום פה.

שמרית גיטלין שקד: פשוט במקום 90% אני אכתוב 85%.

שמרית גיטלין שקד: כל מי שמקבל לפי החוק, למעט מי שמממש את הזכאות הרגילה שלו ורק הארכנו לו את התקופה, יקבל 85%.

אלכס קושניר: יש לנו שתי דקות לסגור את הישיבה.

אלכס קושניר: אני מציע שתמשיכי להקריא את הנוסח, ואת ההסבר נעשה בהמשך.

אלכס קושניר: קדימה.

שמרית גיטלין שקד: המשמעות היא תשלום דמי הכשרה מקצועית בשיעור של 100% ולא 70%.

שמרית גיטלין שקד: זה הוראת שעה, זה לא - - -

שלמה קרעי: למה זה רק הוראת שעה?

שלמה קרעי: אני רוצה הסתייגות שהסעיף הזה יהפוך להוראת קבע.

אלכס קושניר: לא עכשיו, תעשה לי טובה, אחר כך, יש לי דקה, אני רוצה לגמור את ההקראה.

שלמה קרעי: בסדר, היא כבר כתבה את זה.

שלמה קרעי: תודה.

אלכס קושניר: חברים, אני חייב לסגור את הוועדה, אנחנו חייבים להגיע למליאה.

אלכס קושניר: אני אודיע מתי אנחנו ממשיכים, זה יהיה היום בוודאות.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: << הפסקה >> (הישיבה נפסקה בשעה 17:30 ונתחדשה בשעה 23:30 << הפסקה >> )

אלכס קושניר: חברים, אני רוצה לפתוח את הישיבה, ברשותכם.

אלכס קושניר: אנחנו עצרנו את הישיבה הקודמת בהקראת נוסח, אז היועצת המשפטית, אני מבקש שנסיים את הקראת הנוסחים, וגם צריך לקרוא את השינויים.

אלכס קושניר: נכון?

שמרית גיטלין שקד: כן.

אלכס קושניר: ואז נקרא את השינויים ואז נעבור להסתייגויות.

שמרית גיטלין שקד: ברשותך, אדוני, אני אשמח להתחיל מהשינוי כי זה סעיף קודם.

שמרית גיטלין שקד: בעצם אני חוזרת לסעיף שקראנו.

אלכס קושניר: בסדר.

שמרית גיטלין שקד: אז בסעיף 179יב, הייתה פה הסכמה ואנחנו השתדלנו לנסח אותה, שאנשים שהזכאות שלהם הייתה מכוח סעיף 179ג.

שמרית גיטלין שקד: בעצם מדובר על אנשים שהזכאות שלהם לא הייתה מכוח הדין הרגיל.

שמרית גיטלין שקד: קודם דיברנו על זה שאנחנו מוסיפים ימים לאנשים שהייתה להם זכאות מכוח הדין הרגיל.

שמרית גיטלין שקד: בעצם עלתה פה הערה מצד חברי הכנסת לגבי אנשים שלא הייתה להם זכאות לפי הדין הרגיל, אלא בעצם כל הזכאות שלהם הייתה מכוח סעיף 179ג שדיבר על קיצור תקופת אכשרה, וזה היה סעיף מיוחד לקורונה.

שמרית גיטלין שקד: ואותם אנשים, רצו לאפשר שיחול עליהם גם הסעיף שהעניק ימים נוספים.

שמרית גיטלין שקד: אז אני מקריאה את התיקון שעשינו.

שמרית גיטלין שקד: יכול להיות שנצטרך לשנות את הנוסח, אבל המהות היא, כאמור - - -

אלכס קושניר: עוד פעם לשנות?

שמרית גיטלין שקד: לא, לא עכשיו.

שמרית גיטלין שקד: יכול להיות שברמת הניסוח, אחרי הוועדה אנחנו נצטרך עוד פעם טיפה לשנות, אבל זו המהות.

שמרית גיטלין שקד: בסעיף 179ג בעצם נתנו להם 87 ימים מקסימום, למי שמלאו לו 45 ימים - - - אז עכשיו בעצם בסעיף קטן (א), איפה שנתנו לכולם מחצית מהימים שהם ניצלו, פה אותו אחד שהיה זכאי רק למחצית תקופת אכשרה, הוא יהיה זכאי למחצית מהימים שהיה זכאי להם לפי סעיף 179ג בסימן ה'.

שמרית גיטלין שקד: אנחנו בסעיף 179יב(א), לפני המילים: לעניין זה, "ימי המימוש" – אנחנו נוסיף את המילים: וכן הוא יהיה זכאי למחצית מהימים שהיה זכאי להם לפי סעיף 179ג בסימן ה'.

שמרית גיטלין שקד: בסעיף קטן (ב)(2) מדובר על זה שימים שהיית זכאי להם אבל לא שילמו לך, אתה זכאי למלוא הימים.

שמרית גיטלין שקד: בעצם יש לך הארכה של התקופה שאתה יכול לנצל את הימים שלא מימשת.

שמרית גיטלין שקד: ואז אנחנו אומרים גם לגבי אותו אחד שהיה לו קיצור תקופת אכשרה והיה לו עד 87 ימים, הוא יוכל גם הוא לנצל.

שמרית גיטלין שקד: אז בסעיף קטן (2) נגיד בסוף פסקה (2) נאמר: וכן ימי אבטלה לפי סעיף 179ג שהיה זכאי להם ולא שולמו לו במהלך התקופה שמיום 1 במרץ ועד יום 30 ביוני 2021.

גלעד גושר: שמרית, לגבי הסעיף הקודם, זה ימים ששולמו לו?

גלעד גושר: זה ההופכי של מה שלא שולם לו, כן?

גלעד גושר: את יודעת על מה אני מדבר.

גלעד גושר: נכון?

שמרית גיטלין שקד: כן.

גלעד גושר: 179יב זה הסעיף החדש, ואנחנו מפנים ל-179ג, שזה הסעיף הישן שנתן את קיצור תקופת האכשרה.

גלעד גושר: בצלאל, יש פה שני חלקים.

גלעד גושר: יש את מי שקיבל בגלל קיצור תקופת אכשרה, אותו בן 45 שקיבל 44 יום.

גלעד גושר: או שהוא ניצל את כולם, ואז שולמו לו 88 - - -

שמרית גיטלין שקד: 87.

שמרית גיטלין שקד: לא 88.

גלעד גושר: או שהוא ניצל את כולם בתקופה הזאת, ואז כולם שולמו לו, ואז הוא יקבל מחצית, אבל אין לו עוד מה לנצל.

גלעד גושר: ולכן הסעיף השני של מה נשאר לו לנצל, לא רלוונטי.

גלעד גושר: או שנגיד שהוא פוטר במקרה לפני כמה חודשים, הוא לא הספיק לנצל את 87 הימים, ונגיד שהוא ניצל 86, אז הוא יקבל חצי מ-86 ואת האחד הוא יוכל להמשיך לנצל.

בצלאל סמוטריץ': מצוין.

בצלאל סמוטריץ': זה טוב.

בצלאל סמוטריץ': הוא יקבל גם את ההשלמה של מה שהיה מגיע לו, וגם עוד חצי קדימה.

גלעד גושר: כן, זו הכוונה.

גלעד גושר: מה ששולם לו חצי, ומה שלא שולם לו הוא יוכל להמשיך לנצל.

שמרית גיטלין שקד: בסדר?

שמרית גיטלין שקד: זו הייתה ההסכמה?

בצלאל סמוטריץ': מצוין.

שמרית גיטלין שקד: אנחנו עוברים ל-179טו, זה בעמוד 8.

שמרית גיטלין שקד: התחלנו לקרוא את הסעיף, אבל עשינו איזשהו תיקון ברישה שהוא רק תיקון נוסחי.

שמרית גיטלין שקד: אז אני מקריאה אותו מהתחלה:

מיכל מרים וולדיגר: מה זאת אומרת, לא ייקראו?

שמרית גיטלין שקד: יקראו את זה כך שלא ייקראו?

שמרית גיטלין שקד: אני מסבירה.

שמרית גיטלין שקד: בעיקרון, יש פה בעצם הקלות לגבי מי שהתאריך הקובע שלו – אנשים שיום הפסקת העבודה שלהם היה לפני 1 ביולי 2021 - - -

אלכס קושניר: שנייה, שמרית.

אלכס קושניר: חבר'ה, השעה מאוחרת, אנשים רוצים להתרכז ואני מבקש להמעיט בדיבור שהוא לא רלוונטי.

אלכס קושניר: תודה.

שמרית גיטלין שקד: אני מדברת עכשיו על מובטלים שהיום הקובע שלהם, זאת אומרת, יום הפסקת העבודה שנחשב להם לעניין דמי אבטלה הוא לפני יום 1 ביולי 2021.

שמרית גיטלין שקד: לגביהם יש שתי הוראות שעה שכבר היו בתוקף, ואנחנו ממשיכים להחיל את זה לגבי הזכאות שלהם.

שמרית גיטלין שקד: ואז אני אומרת שני דברים.

שמרית גיטלין שקד: האחד, בעיקרון, יש היום הוראה שמגבילה את סכום דמי האבטלה מעל היום ה-25.

שמרית גיטלין שקד: כלומר, ביום ה-26 מתחילים לקזז.

שמרית גיטלין שקד: אבל לגביהם לא יקוזז.

שמרית גיטלין שקד: זו הוראה מיטיבה.

קריאה: עד דצמבר?

שמרית גיטלין שקד: זה או עד 31 בדצמבר, או 12 חודשים מהתאריך הקובע שנקבע לגביהם.

שמרית גיטלין שקד: זה או-או, לפי המאוחר.

שמרית גיטלין שקד: והתיקון השני אומר שאנחנו מבטלים לגביהם את תקופת ההמתנה בת חמישה ימים, שקיימת אחת לארבעה חודשים רצופים.

שמרית גיטלין שקד: זאת אומרת, יש חמישה ימים שלא משלמים וכל ארבעה חודשים לא משלמים את חמשת הימים הראשונים.

שמרית גיטלין שקד: אז ברגע שאני אומרת שהמילים האלה לא ייקראו, זה אומר שאני לא מחילה עליהם את ההגבלה – ישלמו להם ברצף, לא יפסיקו להם כל ארבעה חודשים.

אוסאמה סעדי: אולי אפשר להשתמש במילה יימחקו?

קריאה: או יבוטלו?

שמרית גיטלין שקד: בגלל שזו הוראת שעה אנחנו לא מוחקים את המילים לחלוטין, אלא רק בתקופת הוראת השעה אני לא קוראת אותן.

שמרית גיטלין שקד: זה המינוח שאנחנו מנסחים.

אוסאמה סעדי: אבל מה זה לא קוראים?

מיכל מרים וולדיגר: מה זה לא ייקראו?

מיכל מרים וולדיגר: צריך בן אדם עם איי קיו מאוד גבוה בשביל להבין.

בצלאל סמוטריץ': אוסאמה, על ניסוחים תתווכח, בבקשה, בשעות קצת יותר נורמליות.

אוסאמה סעדי: אה, אוקיי.

אוסאמה סעדי: הבנתי.

אוסאמה סעדי: מקבל.

שמרית גיטלין שקד: זה בעצם הארכה של הוראת השעה בעניין מה שתמיד קראנו לו כפל גמלאות.

שמרית גיטלין שקד: זה אומר שאנשים שזכאים לאבטלה ולקצבאות נוספות, אנחנו מתייחסים לאבטלה כמו הכנסת עבודה, ואז חל עליה קיזוז מקל יותר.

שמרית גיטלין שקד: זה חל לעניין קצבאות נכות כללית, אזרח ותיק, שאירים, הבטחת הכנסה ומזונות.

אפרת רייטן: מה שיעור הקיזוז?

שמרית גיטלין שקד: לכל אחד מהם יש שיעור קיזוז אחר, אבל כמעט לגבי כולם זו הוראה מיטיבה, כשאנחנו אומרים להם שהקיזוז יהיה להם כהכנסת עבודה ולא כקצבה.

שמרית גיטלין שקד: ולגבי מי שלא, בהוראת תחולה כתבנו שלא תופחת זכאותו של מבוטח לגמלה בשל הוראות הסעיפים האמורים.

שמרית גיטלין שקד: מצאנו מקרה אחד שיכול לפגוע בסוג של מבוטח, וכתבנו שזה בכל מקרה לא יפגע בו.

שמרית גיטלין שקד: לגבי רוב המבוטחים זה הוראה מיטיבה.

גלעד גושר: זה אותו נוסח כמו בקורונה.

שמרית גיטלין שקד: זה פשוט הארכה.

אפרת רייטן: לא הייתי איתכם בקורונה.

שמרית גיטלין שקד: זה בעצם אותו דבר לגבי מה שאמרנו, הוראת המשך להוראת כפל גמלאות.

שמרית גיטלין שקד: כפי שאמרתי, אם למישהו החישוב הזה גורם להפחתת גמלה, אנחנו לא נפחית לו את הגמלה בשביל זה.

אפרת רייטן: הגמלאות האלה שעכשיו הקראת, התקופה שלהם היא מ-1 ביולי?

אפרת רייטן: כי אולי היו לו אותן קודם.

שמרית גיטלין שקד: אבל הוראת השעה הייתה בתוקף על 30 ביוני, ועכשיו אנחנו מחילים הוראת שעה דומה מה-1 ביולי עד סוף שנת 2021.

אלכס קושניר: יש רצף של הוראת שעה.

אלכס קושניר: אין לך מה לדאוג.

אפרת רייטן: מה?

אלכס קושניר: רצף של אותה הוראת שעה.

אפרת רייטן: הבנתי.

אפרת רייטן: עושים הארכה.

שמרית גיטלין שקד: גם זה, חוק הבטחת הכנסה חל על תשלום מזונות.

שמרית גיטלין שקד: לפי חוק הביטוח הלאומי חלות עליו ההוראות לפי חוק הבטחת הכנסה, גם על מזונות שנשים מקבלות ולגבי הקיזוז עם דמי אבטלה.

שמרית גיטלין שקד: תיקון חוק עבודת נשים (תיקון מס' 62) – זה תיקון שלא נכלל בחוברת הכחולה.

שמרית גיטלין שקד: אתם ביקשתם אותו בהמשך לסיכומים שעשיתם.

שמרית גיטלין שקד: הוא דובר בוועדה בדיון הקודם, ואני מקריאה אותו.

שמרית גיטלין שקד: הוא לא הוקרא.

אלכס קושניר: זה מה שאפרת אז דיברה?

אפרת רייטן: הריון?

אפרת רייטן: דמי לידה?

אפרת רייטן: מה זה?

שמרית גיטלין שקד: לא.

שמרית גיטלין שקד: זה לא דמי לידה.

אלכס קושניר: זה הגנה מפני פיטורים.

שמרית גיטלין שקד: זה הגנה מפני פיטורים.

ענת מימון: למעשה, מדובר בהוראת שעה שקבענו כבר בחקיקה קודמת.

ענת מימון: אנחנו מאריכים אותה, וזה מה שהוסבר בישיבה הקודמת.

ענת מימון: יש לכל אישה תקופות מוגנות של 60 ימים, בין אם זה בחזרה כשהיא חוזרת מחופשת לידה, ובין אם זה בתקופה של שעת הנקה שהיא מקבלת או בתקופה שהיא לקחה חל"ת – היא מוגנת 60 ימים מפני פיטורים.

ענת מימון: בגלל שנוצר מצב שנשים מצאו את עצמן שבעצם כל התקופה המוגנת "התבזבזה" להן, במרכאות, במהלך חל"ת שהן שהו, אז אנחנו אומרים שתקופת החל"ת לא תבוא במניין 60 הימים.

ענת מימון: ולמעשה, רק כשהן ישובו לעבודה, אז בעצם תתחדש אותה הגנה וייספרו 60 הימים.

ענת מימון: אז זו בעצם הוראה מיטיבה - - -

בצלאל סמוטריץ': אני לא נגד, למרות שאין בזה היגיון.

בצלאל סמוטריץ': כי בסוף הרציונל של הנקה וכולי, קיים ספציפית כשהיא ילדה.

בצלאל סמוטריץ': מה שייך עכשיו שנה וחצי אחרי שהיא ילדה שעת הנקה?

בצלאל סמוטריץ': - - -

ענת מימון: לא.

ענת מימון: ההיגיון הוא לאפשר לאישה לשוב לעבודה, להוכיח את היכולת שלה לעבוד - - -

בצלאל סמוטריץ': זו הוראה מיטיבה עם העובדות, והוראה מחמירה עם המעסיקים שלא יכולים לפטר.

בצלאל סמוטריץ': לכל מטבע יש שני צדדים.

בצלאל סמוטריץ': אין בזה היגיון.

ענת מימון: אני רק אעיר שבתיקון יש סעיף שמאפשר למעביד לפנות ולפטר אם זה לא קשור בקשר להיריון - - -

קריאות: - - -

אלכס קושניר: אבל זה יכול להיות גם הרבה פחות משנה וחצי.

אוסאמה סעדי: לא, אבל שר העבודה כמעט ולא נותן.

ענת מימון: אני רק אעיר שגם תחילתו ביום 1 ביולי, כלומר, סעיף התחילה חל גם על הסעיפים האלה שאנחנו קוראים עכשיו.

שמרית גיטלין שקד: עכשיו יש כאן את תיקון חוק מענק הסתגלות מיוחד לבני 67 ומעלה, זה עוד סעיף שהוסף בעקבות ההערות של חברי הוועדה.

אופיר כץ: ה-80% הוא לא מהשכר שלו?

אופיר כץ: מה, הוא מתוך ה-90%?

אופיר כץ: הוא כל פעם מתוך אחד אחורה?

בצלאל סמוטריץ': הוא מתוך המענק.

בצלאל סמוטריץ': אם יש לו 4,000 שקל זה מתוך המענק.

שמרית גיטלין שקד: ענת תקריא לכם בדיוק את הסעיף, מתוך כמה ה-80%.

בצלאל סמוטריץ': מה זה סעיף קטן (ה)?

גלעד גושר: הוא מדבר על קבלת חלק מהמענק.

גלעד גושר: אם חזרת לעבודה באמצע החודש, אז אתה מקבל חלק יחסי של המענק.

ינון אזולאי: אם אפשר להוסיף פה שחוק זה נוצר בזכותו של חבר הכנסת אופיר כץ לאחר מאבק ממושך.

אלכס קושניר: אבל תעשה את זה כהוראת שעה.

בצלאל סמוטריץ': אבל כדאי גם לומר אחרי זה לפרוטוקול את מה שסוכם אחרי, שלא היה בחלק ההוא.

בצלאל סמוטריץ': אגב, קיבלנו מכתב על החל"ת הגמיש?

אוסאמה סעדי: אלכס, הסידור הוא לקבוצה הזו מעל 67 להוסיף להם רק את יולי-אוגוסט-ספטמבר?

אוסאמה סעדי: שלושה חודשים?

אלכס קושניר: כן, שלושה חודשים.

בצלאל סמוטריץ': זה מה שסוכם, 70-80-90.

ענת מימון: אני רק אעיר שהסכום הוא 70-80-90 מתוך סכום המענק שמפורט בסעיף 8(ב), שזה המענק המלא.

קריאה: הבסיס.

ענת מימון: זה תלוי.

ענת מימון: מי שהכנסתו אינה עולה על - - -

אוסאמה סעדי: אבל שלא יפרשו את זה 80 מתוך ה-90.

גלעד גושר: אנחנו הפנינו לסעיף המלא.

גלעד גושר: אנחנו לא הפנינו ל-90.

אוסאמה סעדי: צריך להיות ברור שה-80 זה מהסכום הבסיסי.

ענת מימון: כתוב: מסכום המענק המפורט בסעיף 8(ב).

ענת מימון: סעיף 8(ב) מפרט את המדרגות של המענק.

ענת מימון: זה סכום הבסיס, וממנו גוזרים את האחוזים.

אלכס קושניר: חברים, אנחנו סיימנו את הקראת החוק.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, אני לא הייתי כאן - - -

אלכס קושניר: אתה רוצה שנתחיל מהתחלה?

אוסאמה סעדי: לא, לא.

אוסאמה סעדי: לפני 45 מה סוכם?

בצלאל סמוטריץ': הנה, עכשיו ידברו על זה.

אלכס קושניר: יש עוד תוספות מעבר לחוק שחברי הוועדה כאן יחד הצליחו להשיג, דברים מאוד מאוד חשובים, ואני מבקש ממשרד האוצר לפרט, בבקשה.

אביעד שוורץ: אז כמו שדובר במהלך היום, מעבר למה שמופיע כאן בחוק, אמרנו שנפתח מסלול סבסוד שכר בשביל לתמרץ העסקה של אנשים עם מוגבלות, וגם הורחב המסלול הזה גם לאנשים מעל גיל 40 עם שלושה ילדים ומעלה.

קריאה: 40 או 45?

בצלאל סמוטריץ': 45 זה בחוק.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו הלכנו ל-40 - - -

אביעד שוורץ: עם שלושה תלויים.

אביעד שוורץ: זה נוהל שיצא - - - הוא לא חלק מחוק הביטוח הלאומי.

אלכס קושניר: מה מבחינת התאריכים, בבקשה?

אביעד שוורץ: אמרנו שהמערכת תעלה לאוויר ב-1 באוגוסט, ויהיה אפשר להגיש גם עבור חודש יולי.

ינון אזולאי: וזה 20%, נכון?

אביעד שוורץ: אני לא אפרט בדיוק.

ינון אזולאי: בין 19% ל-21%.

אביעד שוורץ: בחלק מהמצבים זה גם יותר.

אביעד שוורץ: זה בערך 20%.

אלכס קושניר: והדבר הנוסף לגבי הארכת חל"ת?

אביעד שוורץ: לגבי המענק לעובדים בשכר נמוך, אמרנו שהוא יוארך ואפשר להגיש גם בחודש יולי.

אלכס קושניר: עד סוף יולי?

אביעד שוורץ: כן, במהלך כל חודש יולי אפשר יהיה להגיש ולקבל שלוש פעימות של המענק.

קריאות: - - -

אוסאמה סעדי: ולגבי ענף התיירות, אדוני היושב-ראש?

אביעד שוורץ: ובחודש יולי מי שקיבל מענק לפני ומיצה את הכול, יוכל להגיש גם בחודש יולי ולקבל עוד פעימה של המענק; מי שמיצה את כל הפעימות.

אפרת רייטן: יש לכם טיוטה של החוק?

אביעד שוורץ: אנחנו צריכים לתקן את ההסכם.

אביעד שוורץ: ההסכם יגיע לוועדת - - -

אוסאמה סעדי: מה עם ענף התיירות?

אלכס קושניר: בואו נסגור את כל המטרות ששמנו לעצמנו בבוקר היום.

אלכס קושניר: לגבי ענף התיירות, הוועדה תעקוב בשבוע הבא אחרי התקדמות המשא-ומתן בין כל הגורמים בענף התיירות מול משרד האוצר ומשרד התיירות.

אוסאמה סעדי: כל הענפים של התיירות?

אלכס קושניר: נקיים פה דיון על הנושא הזה, ונבקש מהמשרדים הרלוונטיים תשובות.

אוסאמה סעדי: זה כולל את כל הענפים?

אוסאמה סעדי: את מורי הדרך?

אלכס קושניר: לגבי מורי דרך אנחנו נקיים איתם פגישה נפרדת, פגישת עבודה פרטנית.

אלכס קושניר: לא ועדה, אלא פגישה, כדי להבין בדיוק מה המצוקות.

אפרת רייטן: נשב איתם, נבין איתם, ונראה מי הגורמים שיכולים לעזור להם לקדם עניינים.

אופיר כץ: אדוני היושב-ראש, אז בשבוע הבא ביום שני נקיים דיון מעקב?

אלכס קושניר: אני לא יודע אם ביום שני, אני אבנה את הלו"ז, אבל בשבוע הבא יהיה דיון.

אוסאמה סעדי: על כל ענף התיירות.

אפרת רייטן: מה לגבי סעיף החופשה?

אלכס קושניר: סעיף החופשה נשאר בחוק כפי שהוא.

אפרת רייטן: אנחנו רוצים פיצול.

אלכס קושניר: מה אנחנו רוצים?

בצלאל סמוטריץ': אלכס, אני חושב שזה נושא שדורש דיון.

בצלאל סמוטריץ': בוא נפצל את הסעיף הזה.

בצלאל סמוטריץ': הוא לא דחוף.

בצלאל סמוטריץ': הוא הרי לא בתוך הוראת השעה.

בצלאל סמוטריץ': נפצל אותו ונדון בו בעוד כמה ימים.

בצלאל סמוטריץ': ויש זמן לנסות להגיע להסכמות.

אפרת רייטן: מה אתם אומרים?

אפרת רייטן: איפה עמדתכם?

אלכס קושניר: חבר'ה, בשביל פיצול חוק צריך אישור מליאה.

בצלאל סמוטריץ': אבל אתה מעלה את זה יחד עם אותה הצבעה.

אביעד שוורץ: דיברנו על עמדתנו שלא נכון לעשות צעד זה.

אביעד שוורץ: אנחנו כן חושבים שזה צעד חשוב בתקופה הנוכחית, שהמשק כבר יצא ומנגנון החל"ת לא נצרך כמו שהוא נצרך בעת המשבר, וצריך לחזור למצב שהיה טרום המשבר על מנת למנוע את הניצול של הכלי הזה בצורה - - -

בצלאל סמוטריץ': אבל המצב שהיה טרום המשבר הוא שלא קיזזו כי זה פסק הדין של בית הדין לעבודה.

בצלאל סמוטריץ': דיברנו על זה בבוקר.

אביעד שוורץ: פסק הדין בעצם הוחל בזמן המשבר.

גלעד גושר: פסק הדין ניתן בקורונה.

בצלאל סמוטריץ': פסק הדין לא קשור לקורונה.

אביעד שוורץ: לא, הוא לא קשור לקורונה, אבל הוא ניתן והביטוח הלאומי נעזר בפרשנות של פסק הדין והלך לפיה.

בצלאל סמוטריץ': אתם מוכנים לפחות להוריד את המילים בין אם שולם ובין אם לא שולם?

אביעד שוורץ: זה התיקון.

אביעד שוורץ: זו המחלוקת המשפטית.

אביעד שוורץ: על זה היה פסק הדין.

אביעד שוורץ: הביטוח הלאומי בעצם פירש שגם בלי המילים האלו – עד פסק הדין ככה הייתה הפרשנות של החוק.

אפרת רייטן: מה לגבי פיצול של הדבר הזה ואז אפשר להתקדם עם זה הלאה?

אלכס קושניר: אפרת, בשעה 00:30 בלילה, אחרי יום שלם של דיונים, ברגע האחרון את מעלה את הנושא של הפיצול.

אפרת רייטן: לא.

אפרת רייטן: זה היה מהבוקר.

אפרת רייטן: זה לא חדש.

אלכס קושניר: כן, אבל אנחנו הגענו להרבה מאוד סיכומים.

אלכס קושניר: הסיכומים האלה כוללים את כל החוק.

אלכס קושניר: את רוצה לפצל?

אלכס קושניר: אנחנו נחזור - - - המשמעות של הפיצול זה להצביע עליו עכשיו בוועדה.

אלכס קושניר: זה דבר אחד.

אלכס קושניר: ואחר כך ללכת איתו למליאה.

אלכס קושניר: המשמעות של זה שהחוק הזה עכשיו נתקע וחוזרים אחורה.

בצלאל סמוטריץ': צריך פיצול במליאה לפני שאתה מצביע על החוק?

בצלאל סמוטריץ': אי אפשר לעשות פיצול, להצביע עכשיו על כל החוק חוץ מהסעיף המפוצל?

קריאה: אפרת, מה מטריד אתכם בזה?

קריאה: זה למי שיוצא לחל"ת חדש.

קריאה: למה שמעסיק יוציא לחל"ת?

קריאה: שיפטר.

קריאה: אנחנו לא רוצים לעודד מעסיקים להוציא לחל"ת.

קריאה: זה רק למי שיוצא לחל"ת.

אלכס קושניר: בצלאל, כל ההסכמים שהיו כוללים את זה.

אלכס קושניר: עכשיו חוזרים אחורה?

אלכס קושניר: אין בעיה.

אלכס קושניר: רוצים לחזור אחורה?

אלכס קושניר: בואו נחזור אחורה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני כן רוצה להדגיש, בבקשה, שהיום פוקע, ואם לא נמצא את הפתרון המתאים, נגיע למצב שבו אין הסדרה - - -

אוסאמה סעדי: אבל ג'ידא, זה לא פוגע.

אוסאמה סעדי: הפיצול לא פוגע בחוק.

ענת מימון: אפשר לפצל, ומיד אחרי שהמליאה מאשרת את הפיצול אנחנו מניחים את מה שאושר פה, ואז - - -

אוסאמה סעדי: נכון, אפשר.

אלכס קושניר: אבל מה זה נותן לך?

אלכס קושניר: את מצביעה עכשיו במקום חוק אחד על שני חוקים?

אפרת רייטן: אני חושבת שיש פה סוגיה שאנחנו לא הגענו למסקנה שלה, ועובדה שהיא נשארה והיא מטרידה אותי כל היום.

אפרת רייטן: וניהלנו כאן שיג ושיח בעניין הזה.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה לנסות להציע הצעה.

בצלאל סמוטריץ': קודם כל, הפיצול לא מעכב את התהליך הנוכחי.

בצלאל סמוטריץ': זאת אומרת, מוציאים רק את הסעיף הזה, מעבירים את כל החוק כמו שהוא, מחר מביא אותו למליאה.

בצלאל סמוטריץ': מבחינתי, אתה תחליט.

בצלאל סמוטריץ': אתם בקואליציה תחליטו ביניכם.

בצלאל סמוטריץ': אבל הפיצול לא מעכב את כל החוק, והפיצול לא מחייב כלום.

בצלאל סמוטריץ': יכול להיות שבסוף החוק יעבור ככתבו וכלשונו, אז זה נותן עוד כמה ימים לנסות לייצר הידברות ולהגיע להסכמות.

בצלאל סמוטריץ': אם היושב-ראש לא מסכים, אני מציע לך הצעה.

בצלאל סמוטריץ': את יכולה להגיש כהסתייגות את הנוסח שאת רוצה.

בצלאל סמוטריץ': היא תיפול פה עכשיו, אבל היא עולה למליאה.

בצלאל סמוטריץ': ואז, אם תצליחי להגיע להסכמות עם שר האוצר עד מחר בהצבעה, אפשר להחליט שמחר מקבלים את ההסתייגות שלך במליאה וזה נכנס לתוך החוק.

אפרת רייטן: אני רוצה לשמוע את ההתייעצות של אנשי האוצר, כי יש להם - - -

בצלאל סמוטריץ': אני מבין שזה מורכב מול האוצר.

קריאה: הרעיון של בצלאל הוא טוב.

קריאה: מה שטוב לך, זה לא טוב תמיד לאוצר.

קריאה: יותר נכון – מה שטוב לך, לא טוב לאוצר.

אלכס קושניר: אני רוצה להתקדם.

אלכס קושניר: אפרת, אני מציע לך להגיש את זה כהסתייגות.

אפרת רייטן: אז בסדר גמור.

אפרת רייטן: אז זה מה שנעשה – הסתייגות.

שמרית גיטלין שקד: אז למחוק את הסעיף הזה - - -

אלכס קושניר: בסדר גמור.

אלכס קושניר: מבחינת תהליך ההצבעה, אני רוצה, בבקשה, להבין איך הוא הולך לעבוד.

שמרית גיטלין שקד: חברת הכנסת רייטן, ההסתייגות שלך, אם אני מבינה אותה היא סעיף 2 יימחק.

בצלאל סמוטריץ': אני מבקש להצטרף להסתייגות.

אוסאמה סעדי: גם אני.

אלכס קושניר: חמש דקות הפסקה.

אפרת רייטן: אני רוצה להגיד לפרוטוקול שאני מושכת את ההסתייגות.

אלכס קושניר: בצלאל, אוסאמה, אפרת משכה את ההסתייגות.

אוסאמה סעדי: אם היא משכה, אז אנחנו לא נעלה - - -

ינון אזולאי: לא משנה.

ינון אזולאי: תשאיר.

ינון אזולאי: אנחנו בכל מקרה נמצאים באיזשהו תהליך.

קריאות: - - -

אלכס קושניר: יאללה, קדימה.

ינון אזולאי: יש שינוי.

ינון אזולאי: יש שינוי.

ינון אזולאי: תצביעי על כל הספר.

אלכס קושניר: אפשר להצביע על כל הספר בבת אחת?

בצלאל סמוטריץ': היועצת המשפטית, חבר הכנסת אזולאי הגיש ספר של 6,000 הסתייגויות.

בצלאל סמוטריץ': כולנו כאופוזיציה מצטרפים לזה.

בצלאל סמוטריץ': אם יש הסכמה של כל המסתייגים, את יכולה להצביע על כל הספר הזה בהצבעה אחת.

בצלאל סמוטריץ': לא צריך עכשיו 6,000 הצבעות.

ענת מימון: אני רק אעיר שאם ההסתייגות תתקבל, אנחנו נפתח ונצביע הסתייגות-הסתייגות.

ענת מימון: אם היא נופלת, זה עולה למליאה.

בצלאל סמוטריץ': כנראה שהיא לא תתקבל, נכון?

אוסאמה סעדי: את רוצה לדעת כבר את התוצאה?

אוסאמה סעדי: נו, באמת.

בצלאל סמוטריץ': כנראה שהיא תיפול.

בצלאל סמוטריץ': יש לכם רוב פה?

קריאות: - - -

ענת מימון: אבל מעבר לספר הזה יש עוד הסתייגויות שהוגשו, וגם בתוכן יש כל מיני מקבצים שאנחנו - - -

קריאות: - - -

אלכס קושניר: אם האנשים שהגישו את ההסתייגויות לא נמצאים, אז אנחנו לא יכולים להצביע.

בצלאל סמוטריץ': גברתי היועצת המשפטית, אם היא בטעות תתקבל, תגישו רוויזיה.

בצלאל סמוטריץ': לימדתי אותך.

בצלאל סמוטריץ': לא משנה, הקואליציה.

בצלאל סמוטריץ': נתתי לכם עוד טיפ.

בצלאל סמוטריץ': אל תפתחו 6,000 הסתייגויות עכשיו.

ינון אזולאי: רק רגע, אבל על ההסתייגויות האלה אני רוצה נושא חדש.

קריאות: - - -

אוסאמה סעדי: מה סוכם?

אוסאמה סעדי: אתה מדבר על 12 שעות - - -

בצלאל סמוטריץ': אוסאמה, כרגע אין שום סיכום.

בצלאל סמוטריץ': יש לנו 6,000 הסתייגויות.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו יכולים לדבר 3,000 שעות.

בצלאל סמוטריץ': אם יגיעו להבנות מחר – טוב, אם לא יגיעו – יפעילו 98.

בצלאל סמוטריץ': אני רק חושב שהנושא של 67 זה באמת נושא חדש.

בצלאל סמוטריץ': לא?

אלכס קושניר: בצלאל, לא צוחקים איתי כשיש לי פטיש ביד.

קריאות: - - -

ענת מימון: לפי סעיפים.

ענת מימון: בואו נתחיל.

קריאה: מה זאת אומרת לפי סעיפים?

שמרית גיטלין שקד: אנחנו מצביעות הסתייגויות לסעיף, סעיף, הסתייגויות לסעיף, סעיף.

ינון אזולאי: לנו זה לא משנה.

ינון אזולאי: העיקר שתוך חמש דקות תסיימו עם זה.

ענת מימון: לשם החוק היו שתי הסתייגויות – כשאני אומרת של כל הקבוצות, זה קבוצת הליכוד, הציונות הדתית, ש"ס ויהדות התורה, הם התאחדו בכל ההסתייגויות.

ענת מימון: אפשר להעלות את ההסתייגות הזאת על השם.

אלכס קושניר: חברים, אנחנו מצביעים על ההסתייגות לשם החוק.

אלכס קושניר: מי בעד?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: בעד – מיעוט

אלכס קושניר: ההסתייגות לא אושרה.

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה.

ענת מימון: ללפני סעיף 1 רוצים להוסיף סעיף מטרה, ויש שם הרבה אופציות, כל מיני מטרות שונות של הצעת החוק הזאת.

ענת מימון: אנחנו נאחד את זה להסתייגות אחת של כל הקבוצות.

אלכס קושניר: מצביעים על הסתייגות סעיף מטרה.

אלכס קושניר: מי בעד?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: בעד – מיעוט

אלכס קושניר: ההסתייגות לא אושרה.

אלכס קושניר: ההסתייגות נפלה.

ענת מימון: לסעיף 1, של הרשימה המשותפת, הם רוצים למחוק את סעיף 177א, ויש להם גם הסתייגויות לחלופין של זה, והם רוצים לשנות שם את הנושא – אם הוא הוצא לחופשה ללא תשלום ללא הצדקה, אז גם זה ייחשב וכל מיני ניואנסים נוספים בסעיף שהם רוצים לשנות.

ענת מימון: אפשר להצביע על זה ביחד.

ענת מימון: יש פה 10 הסתייגויות שונות של הרשימה המשותפת לחלופין.

אלכס קושניר: הסתייגויות של הרשימה המשותפת לסעיף 1, מי בעד?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: בעד – מיעוט

אלכס קושניר: ההסתייגות לא אושרה.

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה.

ענת מימון: כל הקבוצות, לסעיף 1, הם מבקשים למחוק את סעיף 1, ובנוסף לחלופין, הם מבקשים לבצע בו תיקונים.

ענת מימון: רוב התיקונים הם תיקונים לשוניים, להחליף מילים, כמו בשל הוצאתו – שהוצא, וכולי.

ענת מימון: יש לנו פה מקבץ, ובתוך זה נכנס כל הספר הזה שהוגש לי - - -

קריאה: הוגש בטקס.

ינון אזולאי: כולל הטקס או לא כולל הטקס?

ינון אזולאי: אני רוצה לדעת.

ינון אזולאי: כי אם זה לא כולל הטקס, אני עושה רוויזיה על הטקס.

ענת מימון: אני רק אעיר שגם למליאה - - - יהיו שם בסביבות 100 הסתייגויות, משהו כזה, לגבי סעיף 1.

אלכס קושניר: אני רוצה להצביע על ההסתייגות של כל הקבוצות לסעיף 1.

אלכס קושניר: מי בעד?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: בעד – מיעוט

אלכס קושניר: ההסתייגות לא אושרה.

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה.

ענת מימון: לסעיף 2, הרשימה המשותפת מבקשת למחוק את סעיפים 320ז(1) - - -

בצלאל סמוטריץ': רגע, את לא מצביעה על סעיף 1?

ענת מימון: אה, נכון.

קריאות: איזה חד אתה, בצלאל.

קריאות: איזה חד.

שמרית גיטלין שקד: ההסתייגויות נפלו, אנחנו יכולים להצביע על סעיף 1 כפי שהקראנו אותו ועם כל התיקונים.

אלכס קושניר: מצביעים על סעיף 1 של החוק כנוסח הוועדה.

אלכס קושניר: מי בעד?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: בעד – פה אחד

אלכס קושניר: סעיף 1 אושר על ידי הוועדה פה אחד.

שמרית גיטלין שקד: נעבור להסתייגויות לסעיף 2.

ענת מימון: לסעיף 2, לרשימה המשותפת יש שתי הסתייגויות, למחוק את סעיפים 320ז פסקאות (1) ו-(2).

אלכס קושניר: הסתייגות לסעיף 2 של הרשימה המשותפת.

אלכס קושניר: מי בעד?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: בעד – מיעוט

אלכס קושניר: ההסתייגות לא אושרה.

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה.

ענת מימון: עכשיו יש לנו את ההסתייגות שמדברת על החופשה, שהיא כן קיימת פה כי היא הוגשה כבר בבוקר על ידי כל הקבוצות, למחוק את סעיף 2 שהוא סעיף הקיזוז של החופשות.

אלכס קושניר: לגבי סעיף 2, קיזוז החופשות, מי בעד?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: בעד – מיעוט

אלכס קושניר: ההסתייגות לא אושרה.

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה.

ענת מימון: יש פה עוד חמש הסתייגויות.

שמרית גיטלין שקד: חברת הכנסת רייטן, ההסתייגות הקודמת כן רשומה על שמך?

אפרת רייטן: לא, לא.

קריאות: היא משכה את זה.

קריאות: היא משכה.

ענת מימון: יש פה כמה הסתייגויות לנוסח, שמחליפים מילים, במקום בין – אם, במקום לגבי – בנוגע, וכולי, לסעיף 2, חמש הסתייגויות של כל הקבוצות.

ענת מימון: אפשר להצביע עליהן.

אלכס קושניר: הסתייגויות לסעיף 2 – מי בעד?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: ההסתייגויות לא התקבלו.

אלכס קושניר: בעד – מיעוט

אלכס קושניר: ההסתייגות לא אושרה.

אלכס קושניר: ההסתייגויות לא התקבלו.

שמרית גיטלין שקד: עכשיו אפשר להצביע על סעיף 2 כנוסח הוועדה.

שמרית גיטלין שקד: זה בעצם ימי החופשה.

אלכס קושניר: מצביעים על סעיף 2 כנוסח הוועדה.

אלכס קושניר: מי בעד?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: בעד – רוב

אלכס קושניר: סעיף 2 אושר.

אוסאמה סעדי: מי נמנע?

אוסאמה סעדי: אני נמנע.

בצלאל סמוטריץ': על זה בעצם אני כבר לא מצביע.

בצלאל סמוטריץ': אז תעשה עוד פעם הצבעה.

בצלאל סמוטריץ': בוא נעשה רוויזיה.

בצלאל סמוטריץ': תעשה עוד פעם.

אלכס קושניר: נעשה עוד פעם הצבעה.

קריאות: - - -

בצלאל סמוטריץ': אני לא יכול להצביע בעד ההסתייגות שלי.

קריאות: - - -

שמרית גיטלין שקד: רגע, אבל רוויזיה, המשמעות היא שאנחנו צריכים לחכות חצי שעה להצביע עליה.

אלכס קושניר: בסדר.

אלכס קושניר: עד שנגמור תהיה חצי שעה.

קריאה: הוא הגיש רוויזיה?

קריאות: - - -

אלכס קושניר: בסדר.

אלכס קושניר: סעיף 2 התקבל כנוסח הוועדה.

אוסאמה סעדי: אני נמנעתי.

אלכס קושניר: בסדר.

אלכס קושניר: נמנעת.

ענת מימון: סעיף 3, לסיעת הרשימה המשותפת יש הסתייגות שמבקשת למחוק את הסעיף, ולחלופין, הם מבקשים לשנות את התאריך של התקופה הקובעת שם, הם רוצים למחוק את פיסקה 1, וכל התיקונים האלה הם חלופיים כי אם מבקשים למחוק אז לכל התיקונים האחרים יש תיקוני נוסח; במקום "שמתקיימים" יבוא "אחד מן התנאים"; למחוק את פיסקה 1, למחוק את פיסקה 2; להוסיף תוספת של 20% מהשיעור האמור בה; ולמחוק גם את פסקאות 2 ו-3.

ענת מימון: אלה ההסתייגויות, ואפשר להצביע עליהן.

אלכס קושניר: הסתייגויות לסעיף 2 של הרשימה המשותפת – מי בעד?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: בעד – מיעוט

אלכס קושניר: ההסתייגויות לא אושרו.

אלכס קושניר: ההסתייגויות לא התקבלו.

ענת מימון: יש להם עוד סריה של הסתייגויות, והם מבקשים לשנות את המועדים של התקופות, במקום שישה חודשים – חמישה, ארבעה, לשנות גם את מניין הימים שכתובים בסעיף.

ענת מימון: כל ההסתייגויות האלה כמובן הן חלופיות זו לזו, ואפשר להצביע עליהן גם כן במקבץ אחד.

אלכס קושניר: הסתייגויות של הרשימה המשותפת לסעיף 3 – מי בעד?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: בעד – מיעוט

אלכס קושניר: ההסתייגויות לא אושרו.

אלכס קושניר: ההסתייגויות לא התקבלו.

ענת מימון: פה יש דמי אבטלה למי שמלאו לו 67, ולמעשה ההסתייגות הזאת מתייתרת לאור התיקון שנוסף.

אלכס קושניר: אבל לא אמרנו שמצביעים על הכול ביחד?

אלכס קושניר: אם כולנו מסכימים על זה - - -

ענת מימון: הם מסכימים?

ענת מימון: הרשימה המשותפת גם מסכימים?

אוסאמה סעדי: אנחנו מסכימים.

אוסאמה סעדי: בטח מסכימים.

קריאה: אני הצעתי את זה מהתחלה.

בצלאל סמוטריץ': במליאה זה יבוא בנפרד.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו זה בהצבעה אחת.

אוסאמה סעדי: על הכול, על הכול.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו נסנן למליאה.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו נצביע על הכול בבת אחת.

בצלאל סמוטריץ': במליאה זה עולה כמו שזה - - -

קריאות: - - -

אלכס קושניר: זה בסדר מבחינת?

אלכס קושניר: - - -

שמרית גיטלין שקד: היא קיבצה הרבה.

שמרית גיטלין שקד: כל אחד שהיא אמרה זה מאות.

ענת מימון: אני מקבצת.

ענת מימון: יש פה הסתייגויות מהותיות שביקשתם.

אלכס קושניר: אז אנחנו מבקשים ביחד.

אלכס קושניר: מה זה משנה?

ענת מימון: גם את המהותיות ביחד?

אוסאמה סעדי: הכול, נו.

ענת מימון: לשנות מספר, אני מבינה שאפשר לאחד, אבל אם זה מהותי - - -

בצלאל סמוטריץ': גברתי, היועצת המשפטית, כולנו מכירים את ההסתייגויות בעל פה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עבדנו על זה, השקענו, ישבנו לילות על זה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו באמת זוכרים את זה, וכולנו הסכמנו ביחד להצביע על כל ההסתייגויות בבת אחת.

בצלאל סמוטריץ': פה בוועדה, לא במליאה.

שמרית גיטלין שקד: בכל מקרה צריך לחלק לפי סעיפים.

ענת מימון: כן, לפי סעיפים.

ענת מימון: ולפי הקבוצות כי זה הסתייגויות שונות.

בצלאל סמוטריץ': אני לא צריך את הקבוצות.

בצלאל סמוטריץ': כולנו מצטרפים להכול.

בצלאל סמוטריץ': אז פשוט תצביעו על כל ההסתייגויות בסעיף - - -

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, אפשר להצביע על כל ההסתייגויות לסעיף 3, על כל ההסתייגויות לסעיף 4.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו בדקנו את זה עם יושב-ראש ועדת החוקה, ועושים את זה.

ינון אזולאי: אני אומר לך, זה לא יעמוד במבחן בג"ץ.

אוסאמה סעדי: השאלה היא מי יעתור.

ענת מימון: אנחנו ממשיכים.

ענת מימון: תנו לנו עוד שלוש דקות.

ענת מימון: אנחנו עכשיו בהסתייגויות של הרשימה המשותפת.

ענת מימון: דיברנו על המענק ל-67.

ענת מימון: הנוסח פה הוא יותר רחב.

ענת מימון: אתם מבקשים דמי אבטלה של 67, לא 70, 80, 90.

ענת מימון: אתם רוצים בכל זאת את הסעיף הרחב יותר?

אוסאמה סעדי: אני מוריד את ההסתייגויות האלה.

ענת מימון: מוריד, מצוין.

ענת מימון: יש לנו דמי אבטלה למי שהוא אדם עם מוגבלות – סעיף שניסחתם.

ענת מימון: אתם רוצים את זה?

אלכס קושניר: אוסאמה, סעיף אדם עם מוגבלות אתם רוצים?

ענת מימון: דמי אבטלה, להוריד?

אלכס קושניר: הוריד.

ענת מימון: עכשיו לקבוצת הליכוד, הציונות הדתית, ש"ס ויהדות התורה.

ענת מימון: הם מבקשים להאריך את התקופות שיש פה בסעיף וגם מבקשים כמה שינויים.

ענת מימון: בוא נראה אם יש פה משהו מהותי או שאפשר להצביע יחד.

בצלאל סמוטריץ': הכול מאוד מהותי, אבל אנחנו זוכרים את זה בעל פה.

ענת מימון: ויש פה גם את שתי ההסתייגויות שחבר הכנסת אופיר כץ הגיש בנפרד וביקש להוסיף - - -

ינון אזולאי: אפשר ביחד, ביחד.

בצלאל סמוטריץ': כולנו מצטרפים להכול.

ענת מימון: אז אפשר להצביע עד הסתייגות 190.

ענת מימון: לכם זה לא אומר הרבה, אבל - - -

אלכס קושניר: הסתייגויות של כל הקבוצות לסעיף 3 – מי בעד?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: בעד – מיעוט

אלכס קושניר: ההסתייגויות לא אושרו.

אלכס קושניר: ההסתייגויות לא התקבלו.

ענת מימון: לחברת הכנסת רייטן יש הסתייגויות.

ענת מימון: את מסירה את כל ההסתייגויות שלך?

אפרת רייטן: כן.

ענת מימון: יש לנו פה את ההסתייגויות של חברת הכנסת מיכל וולדיגר לגבי נציבות שוויון זכויות.

ינון אזולאי: חשוב, חשוב.

בצלאל סמוטריץ': מצביעים, מצביעים.

ינון אזולאי: בטח.

ינון אזולאי: מה זה?

ינון אזולאי: היא עבדה על זה כל הלילה.

אלכס קושניר: מצביעים על הסתייגות של חברת הכנסת מיכל וולדיגר – מי בעד?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: בעד – מיעוט

אלכס קושניר: ההסתייגות לא אושרה.

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה.

ענת מימון: יש פה הסתייגות של חבר הכנסת פינדרוס, וגם אליה כולם הצטרפו, שבמקום 45 שנים יהיה גם מישהו בן 35 ויש לו שלושה תלויים.

ינון אזולאי: אה, זה מאוד חשוב והוא ביקש ממני.

אלכס קושניר: הסתייגות של חבר הכנסת פינדרוס – מי בעד?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: בעד – מיעוט

אלכס קושניר: ההסתייגות לא אושרה.

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה.

ענת מימון: הסתייגויות מהותיות – כמו שאמרתי, צריך להצביע - - - הסתייגות של חברת הכנסת זועבי, היא ביקשה הפחתה מדורגת של דמי אבטלה.

ענת מימון: נכון?

ענת מימון: את עדיין רוצה את ההסתייגות?

ג'ידא רינאוי-זועבי: לא.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני מסירה.

ענת מימון: יש לנו פה הסתייגות של ועדת חריגים להארכת דמי אבטלה של חבר הכנסת קרעי.

ענת מימון: גם זו הסתייגות מהותית, והם מבקשים שתוקם ועדה - - -

בצלאל סמוטריץ': מאוד חשוב.

בצלאל סמוטריץ': כולנו מצטרפים.

אלכס קושניר: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת קרעי?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: בעד – מיעוט

אלכס קושניר: ההסתייגות לא אושרה.

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה.

ענת מימון: עכשיו יש לי מקבץ של בערך 10 הסתייגויות של שינויים של ימים, גם של הקבוצות.

ענת מימון: אפשר להצביע על המקבץ הזה.

בצלאל סמוטריץ': רגע, אבל את ההסתייגות הזאת צריך לנמק.

אלכס קושניר: תגידי את מספרי ההסתייגויות.

אלכס קושניר: יהיה לנו יותר קל.

ענת מימון: יש לנו פה הסתייגות 197 עד 203.

אלכס קושניר: הסתייגויות מ-197 עד 203 – מי בעד?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: בעד – מיעוט

אלכס קושניר: ההסתייגויות לא אושרו.

אלכס קושניר: ההסתייגויות לא התקבלו.

ענת מימון: ההסתייגות של חברת הכנסת קרן ברק מהותית, לגבי אדם עם מוגבלות - - -

אלכס קושניר: היא לא כאן.

אלכס קושניר: אתם מצטרפים אליה?

קריאות: כן, כן.

קריאות: ודאי שמצטרפים.

אלכס קושניר: ההסתייגות של קרן ברק – מי בעד?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: בעד – מיעוט

אלכס קושניר: ההסתייגות לא אושרה.

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה.

בצלאל סמוטריץ': זה פיליבסטר של היועצים המשפטיים מה שקורה עכשיו.

אלכס קושניר: אתה מבין, גם כשהאופוזיציה לא עושה לך פיליבסטר, יש את הלשכה המשפטית.

ענת מימון: קבוצת הרשימה המשותפת – 206 עד 209, אפשר ביחד.

ענת מימון: אלה הסתייגויות לא מהותיות.

אלכס קושניר: ההסתייגות של הרשימה המשותפת מ-206 עד 209 - - -

ענת מימון: של כל הקבוצות.

ענת מימון: יש פה גם מקבץ של הסתייגויות.

ענת מימון: הם רוצים להוסיף מי שזכאי מעל גיל 45 הרבה קבוצות – עולים חדשים, מי שפוטר לפני חודשי הקיץ - - - אחר כך, מורי תל"ן, ענפי התעופה והתיירות וכולי.

אלכס קושניר: הם זוכרים בעל פה, את לא צריכה לחזור.

ענת מימון: אנחנו נצביע על זה יחד, 210 עד 225.

אלכס קושניר: מי בעד?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: בעד – מיעוט

אלכס קושניר: ההסתייגויות לא אושרו.

בצלאל סמוטריץ': איך אתה נגד?

בצלאל סמוטריץ': איך אתה נגד כל כך הרבה נושאים חשובים?

בצלאל סמוטריץ': עולים חדשים וזה, אתה נגד?

אלכס קושניר: בשעה כזאת כן.

ענת מימון: הסתייגות של חבר הכנסת קרעי לגבי עובדים שנמצאים בחל"ת מכוח הסכם הבראה של הלוואה שהמדינה קיבלה.

ענת מימון: גם חבר הכנסת כץ ביקש על מה שאמרת.

ענת מימון: זו גם הסתייגות שיש לסעיף הזה.

אלכס קושניר: מי בעד?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: בעד – מיעוט

אלכס קושניר: ההסתייגות לא אושרה.

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה.

שמרית גיטלין שקד: חבר הכנסת ינון רוצה - - -

ינון אזולאי: ב-5177, בסעיף 3 להצעת החוק, במקום הפסקת העסקתו של עובד באחד מאלה, הודעת המעסיק על פיטורי העובד - - - הוצאת העובד לחופשה ללא תשלום בתנאים הקבועים בסעיף 177 - - - יבוא מאחז אביתר לא יפונה.

ינון אזולאי: איפה מנסור?

קריאה: דווקא עכשיו הוא הלך.

קריאות: - - -

אלכס קושניר: אבל אתה כבר הצבעת על זה.

ינון אזולאי: לא חשוב.

ענת מימון: לאחרי סעיף 3 אפשר להצביע.

אלכס קושניר: אני רוצה להצביע על סעיף 3 כנוסח הוועדה.

אלכס קושניר: מי בעד?

אלכס קושניר: בעד – פה אחד

אלכס קושניר: הסעיף התקבל כנוסח הוועדה – פה אחד.

ענת מימון: יש לנו הסתייגות לאחרי סעיף 3 של כל הקבוצות.

ענת מימון: גם זו הסתייגות מהותית לגבי הארכת הזכאות למענק הסתגלות לבני 67 למשך מחצית מחודשי הזכאות למענק.

אלכס קושניר: מי בעד?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: בעד – מיעוט

אלכס קושניר: ההסתייגות לא אושרה.

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה.

ענת מימון: לרשימה המשותפת, לגבי מורי דרך יש פה הסתייגות.

אלכס קושניר: מי בעד?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: בעד – מיעוט

אלכס קושניר: ההסתייגות לא אושרה.

בצלאל סמוטריץ': פשוט בהסתייגות שלנו זה גם נמצא כבר.

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה.

אלכס קושניר: מה שהיה פה עכשיו זה אירוע היסטורי, כן, בצלאל?

קריאות: - - -

שמרית גיטלין שקד: הקובץ עם ההסתייגויות נמצא עכשיו בטאבלט.

שמרית גיטלין שקד: מי שרוצה לעקוב אחרי הנוסח של ההסתייגויות בדיוק, זה נמצא בטאבלט.

ענת מימון: יש פה הסתייגות מהותית שמבקשת חוק מענק הסתגלות לבני 67 ומעלה, למחוק את ההתליה של שיעור הבלתי-מועסקים.

ענת מימון: הרי זו או לפי שיעור הבלתי-מועסקים או לפי התקופה שקבועה שם.

ענת מימון: זו הסתייגות של כל הקבוצות.

אלכס קושניר: למרות שכרגע זה לא רלוונטי בכלל.

ענת מימון: למה?

ענת מימון: הארכנו שם את – אז עדיין אפשר למחוק - - -

אלכס קושניר: מי בעד ההסתייגות?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: בעד – מיעוט

אלכס קושניר: ההסתייגות לא אושרה.

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה.

ענת מימון: אתם בעצם מבקשים פה להוסיף 20 הסתייגויות של מלא-מלא תיקונים בחוקים אחרים, כמו חוק הבנקאות וחוק הביטוח על שירותים פיננסיים, חוק זכויות הסטודנט, המון המון הצעות חוק פרטיות.

ענת מימון: אבל עליהן אנחנו נצביע כמקבץ.

ענת מימון: זה מופיע בטאבלט.

ינון אזולאי: את יודעת איזו בשורה זו אם זה עובר?

ענת מימון: ההסתייגות הזאת, אם היא עוברת, כן.

ענת מימון: אני אגיד את המספרים שלה, רק שתדעו, ואז נצביע על זה בנפרד.

ענת מימון: 229 עד 270.

אלכס קושניר: מסעיף 229 עד סעיף 270 – מי בעד?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: בעד – מיעוט

אלכס קושניר: ההסתייגויות לא אושרו.

אלכס קושניר: ההסתייגויות לא התקבלו.

ענת מימון: עכשיו יש הסתייגות לסעיף 4.

ענת מימון: כל הקבוצות מבקשות למחוק את סעיף 4.

אלכס קושניר: מי בעד?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: בעד – מיעוט

אלכס קושניר: ההסתייגות לא אושרה.

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה.

ענת מימון: אפשר להצביע על סעיף 4.

אלכס קושניר: אני רוצה להעלות להצבעה את סעיף 4 כנוסח הוועדה.

אלכס קושניר: מי בעד?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: בעד – רוב

אלכס קושניר: סעיף 4 אושר.

אלכס קושניר: סעיף 4 התקבל כנוסח הוועדה.

ענת מימון: סעיף 5 – יש הצעה של הרשימה המשותפת למחוק את הסעיף - - - של כל הקבוצות.

ענת מימון: אפשר להצביע על זה ביחד.

אלכס קושניר: מי בעד?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: ההסתייגויות לא התקבלו.

אלכס קושניר: curried curried

אלכס קושניר: בעד – מיעוט

אלכס קושניר: ההסתייגויות לא אושרו.

אלכס קושניר: ההסתייגויות לא התקבלו.

ענת מימון: אז אפשר להצביע על סעיף 5.

אלכס קושניר: מצביעים על סעיף 5 כנוסח הוועדה.

אלכס קושניר: מי בעד?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: בעד – רוב

אלכס קושניר: סעיף 5 אושר.

אלכס קושניר: סעיף 5 התקבל כנוסח הוועדה.

ענת מימון: לגבי סעיף 6, יש לנו הסתייגות של הרשימה המשותפת ושל הקבוצות למחוק את הסעיף.

אלכס קושניר: מי בעד?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: בעד – מיעוט

אלכס קושניר: ההסתייגויות לא אושרו.

אלכס קושניר: ההסתייגויות לא התקבלו.

ענת מימון: בנוסף, מבקשות פה כל הקבוצות לשנות את - - - החוק, להתלות את זה בהתחלה של חוקים אחרים - - - יש פה כמה חוקים.

ענת מימון: נצביע ביחד, 276 עד 279.

אלכס קושניר: מי בעד?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: בעד – מיעוט

אלכס קושניר: ההסתייגויות לא אושרו.

אלכס קושניר: ההסתייגויות לא התקבלו.

ענת מימון: זה היה לסעיף 6, ולסעיף 7 אין.

ענת מימון: אפשר להצביע על סעיף 6 ו-7 כנוסח הוועדה.

אלכס קושניר: חבר'ה, שימו לב, אנחנו מצביעים גם על סעיף 6 וגם על סעיף 7.

ינון אזולאי: למה?

ינון אזולאי: אין הסתייגויות על 7?

ינון אזולאי: לא יכול להיות.

ינון אזולאי: חכי.

אלכס קושניר: חברים, מצביעים על שלושה סעיפים ביחד, 6, 7 ו-8, כנוסח הוועדה.

אלכס קושניר: מי בעד?

אלכס קושניר: בעד – פה אחד

אלכס קושניר: סעיפים 6, 7 ו-8 התקבלו כנוסח הוועדה.

שמרית גיטלין שקד: אנחנו יכולים עכשיו להצביע על כל החוק.

ענת מימון: רגע, אני רק אסיים את ההסתייגויות.

ענת מימון: יש לנו לאחרי סעיף 8, בסוף החוק, כל הקבוצות מבקשות להוסיף תיקונים לחוק שירותים ומקצועות בענף הרכב, ולהוסיף סעיפים שקובעים הקצאות של כספים נוספים, סכומים מסוימים לכל מיני מטרות, תמריצים למעסיקים, דמי אבטלה לעצמאים וכולי.

ענת מימון: זה ההסתייגויות 280 עד 289.

אלכס קושניר: מי בעד?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: בעד – מיעוט

אלכס קושניר: ההסתייגויות לא אושרו.

אלכס קושניר: ההסתייגויות לא התקבלו.

ענת מימון: אפשר להצביע על כל החוק.

ענת מימון: בקשות רשות דיבור הוגשו לנו רק על ידי סיעת מרצ.

בצלאל סמוטריץ': כולנו מבקשים רשות דיבור.

אלכס קושניר: רשות דיבור במליאה את רוצה?

קריאות: כן, כן.

קריאות: כל הסיעות.

בצלאל סמוטריץ': כל הסיעות.

אלכס קושניר: כל הסיעות רוצות.

אלכס קושניר: כל הסיעות שיש פה.

שמרית גיטלין שקד: הליכוד, מרצ, הציונות הדתית, ש"ס.

אלכס קושניר: את יש עתיד רשמתם?

קריאות: - - -

ענת מימון: רק הסיעות שלא הגישו הסתייגויות יכולות לבקש בקשות רשות דיבור.

אלכס קושניר: בסדר.

אלכס קושניר: לכם גם ככה יש.

בצלאל סמוטריץ': אז אנחנו נגיש אישי.

בצלאל סמוטריץ': מה הבעיה?

קריאות: - - -

שמרית גיטלין שקד: אז אפשר להצביע על כל החוק לקריאה שנייה ושלישית.

אלכס קושניר: חברים, אני רוצה להעלות להצבעה את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 225 והוראת שעה) (הוראות מיוחדות לעניין דמי אבטלה ודמי לידה), התשפ"א-2021, כנוסח הוועדה.

אלכס קושניר: מי בעד?

אלכס קושניר: בעד – פה אחד

אלכס קושניר: פה אחד.

קריאה: כל הכבוד, אלכס.

בצלאל סמוטריץ': אלכס, תודה.

קריאה: כבוד היושב-ראש, תודה רבה.

אוסאמה סעדי: אפשר לברך אותך, אדוני היושב-ראש?

אלכס קושניר: שנייה, תנו לי כמה מילים להגיד.

אלכס קושניר: מה שקרה פה זה לא מובן מאליו.

אלכס קושניר: בצלאל שם מתרגש הרבה יוצר ממני, נראה לי.

אלכס קושניר: אני צריך אנשים בהקשבה.

אלכס קושניר: חברים, אני באמת אומר את זה מכל הלב.

אלכס קושניר: מה שקרה פה זה בכלל לא מובן מאליו.

אלכס קושניר: חוק ראשון, חוק מאוד מורכב.

אלכס קושניר: ובסופו של דבר, בעזרת כל מי שנמצא כאן וכל מי שהשתתף במהלך הדיון הזה, גם און דה רקורד וגם אוף דה רקורד, הצלחנו להגיע לסיכומים ולהביא בשורה לאזרחי ישראל וגם למשק הישראלי.

אלכס קושניר: ושיתוף הפעולה הזה בין הקואליציה לבין האופוזיציה ביחד, להביא הישג כזה, אני חושב שזה לא מובן מאליו.

אלכס קושניר: ואני מאוד מקווה שבוועדה הזאת אנחנו נמשיך לעבוד ככה.

אלכס קושניר: אני רוצה להודות גם למשרד האוצר וגם לשר האוצר, וגם – מאוד מאוד חשוב, כל חבר ועדה פה שתרם לעשייה הזאת, גם מהקואליציה וגם מהאופוזיציה, זה הישג משותף שלנו.

אלכס קושניר: תודה רבה לכולם.

אלכס קושניר: לילה טוב.

אלכס קושניר: הישיבה נעולה.