הוועדה המסדרת, כנסת 24, פרוטוקול מספר 18, 2021-06-29 22:30

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכנסת.

איתן גינזבורג: על סדר היום – בקשת יושב-ראש הוועדה הזמנית לענייני כספים להקדמת דיון בהצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 225 והוראת שעה) (הוראות מיוחדות לעניין דמי אבטלה ודמי לידה), לפני הקריאה השנייה והשלישית.

אוסאמה סעדי: זה הדיון עכשיו בכספים?

איתן גינזבורג: כן.

אוסאמה סעדי: זה הדיון, נכון?

איתן גינזבורג: מדברים עכשיו רק על הקדמת הדיון.

איתן גינזבורג: ינמק את ההצעה חבר הכנסת יבגני סובה.

איתן גינזבורג: אנחנו עכשיו מבקשים הקדמת דיון לקריאה שנייה ושלישית, בבקשה יבגני סובה.

יבגני סובה: אז כפי שדובר בעבר, החוק הזה הוא חשוב מאוד.

אוריאל בוסו: איזה חוק?

מיכאל מלכיאלי: החוק שמפלה אנשים מבוגרים.

יבגני סובה: מלכיאלי, אתה תקבל שלוש דקות.

יבגני סובה: תן לו שלוש דקות, לא שתי דקות, כדי שיגיד מה שהוא רוצה, אבל אל תפריע.

יבגני סובה: בשם יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת אלכס קושניר, התבקשתי לבקש מהוועדה המסדרת להעניק פטור מחובת הנחה לחוק הזה, על מנת שוועדת הכספים תוכל לסיים אותו לקריאה שנייה ושלישית מחר, כי אנחנו יודעים שאם לא נסיים אותו השבוע, פג התוקף של החוק הזה ואנשים רבים לא יקבלו דמי חל"ת, כפי שהם מצפים.

יבגני סובה: מיכאל, לא הפרעתי לך.

יבגני סובה: ביקשתי דקה נוספת בשבילך, נכון?

יבגני סובה: אז אני מבקש, יש פה אחריות של כולנו, קואליציה, אופוזיציה.

יבגני סובה: אנחנו מודעים לכל הטענות של האופוזיציה ואנחנו מודעים לכל הדברים שנאמרו כאן.

יבגני סובה: אני חושב שהמקום לדיון בחוק הזה הוא ועדת הכספים, אבל אנחנו מבקשים שהוועדה תעניק פטור - - -

מאיר פרוש: בתור חבר סיעה של ליברמן, למה ליברמן הגיש כזאת הצעה?

יבגני סובה: אני חושב שנתתם כבר תשובה בעניין שר האוצר ליברמן.

יבגני סובה: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה, חבר הכנסת סובה.

איתן גינזבורג: נעבור לסדר הדוברים, כפי שהתבקשו.

איתן גינזבורג: ראשון הדוברים חבר הכנסת שמחה רוטמן.

שמחה רוטמן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

שמחה רוטמן: האמת היא שאני ניסיתי להבין את הצורך לגרור אותנו בשעת לילה זו לדיון שכזה.

שמחה רוטמן: ניסיתי להבין את הצורך לקבוע ארבעה נושאים בשעת לילה מאוחרת.

שמחה רוטמן: את הערעור, זו הצבעה בלבד, ובאמת אני קצת לא מבין מדוע אנחנו לא מעלים את הערעור להצבעה בלבד.

שמחה רוטמן: אפשר להעלות ולהצביע, ולא צריך לעכב את תושבי שמעון הצדיק ואפשר יהיה לשמוע דיון לגופו של עניין כבר מחר במליאה.

שמחה רוטמן: החיבור הזה שמנסים שוב ושוב לעשות בקואליציה בין סוגיות של חיים ומוות – ואגב, אני כולל בזה גם את הבקשה שמול פנינו כרגע, גם אנשים שמחכים כרגע לדמי אבטלה, דמי לידה והוראת השעה שלהם עומדת לפוג, הם אנשים שנושאים את עיניהם לכאן.

שמחה רוטמן: הם לא רוצים עיכובים, הם לא רוצים שתעשו משחקים פוליטיים על חשבונם.

שמחה רוטמן: במקום שההוראה הזאת הייתה מגיעה אלינו בתחילת השבוע ללא עכבות וללא השהיות, אתם בחרתם בקואליציה לקדם כל מיני הטרלות, לקדם כל מיני חוקים שאין להם בכלל בסיס, בטח לא בשבוע הזה, וכל זה כדי לעכב דברים חשובים, כמו: סעיף 1 וסעיף 4 שעל סדר היום, אתם בחרתם לשים בשעה הזאת.

שמחה רוטמן: אני קורא לכם, חברי הקואליציה היקרים, השלטון נמצא בידיים שלכם, כדי שתעשו אתו דברים לטובת מדינת ישראל.

שמחה רוטמן: אם אתם בוחרים לעשות בו שימוש לטובת משחקים ותעלולים פוליטיים, אתם בוחרים להשתמש בזמן היקר של הכנסת, בזמן היקר של ועדות הכנסת, כדי לקדם הטרלות ותעלולים, במקום לקדם חקיקה שאפשר היה להגיע אליה להסכמות ולסיימה לטובת אזרחי מדינת ישראל, או לקיים דיון על סוגיות ביטחון, ואתם במקום זה מנסים לעשות סחר מכר, כפי שראינו היום – הדבר הזה מוביל אותנו לשעות כאלה, הדבר הזה מוביל אותנו לסיטואציה שכזאת.

שמחה רוטמן: אני קורא לכם להפסיק עם המשחקים האלה.

שמחה רוטמן: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת רוטמן.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת אורית סטרוק.

אורית סטרוק: קודם כל, אני שמחה שאתה מנהל את הדיון, זה בדרך כלל הרבה יותר נעים, אז אני שמחה על כך.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו לא רוצים לחמם בתוך הקואליציה, אבל איתן הוא כמה מונים יותר טוב מהאחרים.

מיכאל מלכיאלי: בניגוד לאחרים מהמפלגה שלך, איתן הוא משהו משהו, איתן הוא מצוין.

איתן גינזבורג: לא, כולם מצוינים.

יוראי להב-הרצנו: זאת אמירה שהיא - -

איתן גינזבורג: חברים, כולם מצוינים.

מיכאל מלכיאלי: - - זאת אמירה אמיתית.

איתן גינזבורג: כולם מצוינים.

איתן גינזבורג: חברים, כולם מצוינים.

מיכאל מלכיאלי: איתן, יש לו הרבה בעיות, אבל - - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, זו שעת לילה מאוחרת.

איתן גינזבורג: בואו נכבד את הדוברים.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת סטרוק ברשות דיבור, בבקשה גברתי.

אורית סטרוק: התכוונתי להגיד את זה רק על דרך החיוב, לא שום דבר אחר.

אורית סטרוק: תודה רבה.

אורית סטרוק: אני רוצה לבקש פעם נוספת, שאנחנו נקדים את הדיון בנושא שכונת שמעון צדיק בירושלים.

אורית סטרוק: אנחנו יושבים כאן עכשיו, והם עכשיו יושבים בבתיהם בפחד, כאשר מסביב קולות פיצוצים.

אורית סטרוק: יורים עליהם זיקוקים.

אורית סטרוק: כרגע, כשאנחנו יושבים פה, זורקים עליהם אבנים.

איתן גינזבורג: זה על סדר היום, גברתי.

אורית סטרוק: אני רוצה לבקש, שנצא קצת מהבועה שלנו.

אורית סטרוק: חושבים שהכנסת בועה, באמת זו בועה.

אורית סטרוק: אנחנו גם יכולים לריב ולהתכתש ואחר כך לשבת בפרסה בכיף ובסבבה, ברוך השם, חברים טובים, כל הדעות בצד.

אורית סטרוק: אבל הם יושבים בבית בפחד, וזה לא לילה ראשון ולא שני, וזה רק הולך ומחמיר.

אורית סטרוק: בחוץ יש התפרעויות סוערות, עם קריאות אלימות, עם אבנים שנזרקות עליהם, עם זיקוקים שנורים עליהם בכינון ישיר, בפנים יש ילדים שרועדים מפחד במיטות שלהם ובוכים.

אורית סטרוק: ואנחנו יושבים לנו כאן ועושים כל מיני שיקולים של קואליציה ואופוזיציה.

אורית סטרוק: בואו נהיה בני אדם.

אורית סטרוק: רף המינימום זה שנקדים את הדיון עליהם לעכשיו, שנצביע כולנו.

אורית סטרוק: אני מניחה שאלה שתומכים במתפרעים, לא יצביעו אתנו.

אורית סטרוק: אבל אני חושבת, איתן, שרובנו, כולל אתה - -

קריאה: אתם תומכים במתפרעים.

אורית סטרוק: - - כולל אתה, אדוני היושב-ראש, וכולל בוודאי יבגני, וכולל בוודאי שרן ואחרים, אנחנו כולנו יכולים להתאחד ולהגיד לאחים שלנו, שנמצאים כעת בבית בפחד נוראי, שאנחנו איתם, זה הכול.

אורית סטרוק: לכן אני מבקשת, מבקשת מאוד, בואו נהיה בני אדם, בואו נצביע קודם על הסעיף הזה ונצביע כולנו ביחד בעד, ניתן להם איזושהי זריקת עידוד ואיזשהו כיוון חיובי, שמחר גם יהיה דיון ויהיה דיון עם השר והעסק הזה יתחיל לעלות על פסים אחרים.

איתן גינזבורג: תודה רבה, גברתי.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מעוז, בבקשה.

אבי מעוז: אני מצטרף לבקשתה של חברת הכנסת סטרוק ובזה אני מסיים את רשות הדיבור שלי.

אבי מעוז: תודה.

איתן גינזבורג: אנחנו מאוד מודים לך על היעילות שבדברים.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מאיר פרוש.

מאיר פרוש: מטבע הדברים, כאשר יש קואליציה ויש אופוזיציה, הקואליציה מבקשת ומיד איש האופוזיציה יגיד: למה אני צריך לעזור לקואליציה?

מאיר פרוש: אפשר לשנות את הדברים האלה, זה לא חייב להיות כך שהקואליציה מבקשת והאופוזיציה צריכה להתנגד.

מאיר פרוש: במה דברים אמורים?

מאיר פרוש: כותלי חדר זה יעידו שהיום – נדמה לי שכבר שאלתי את זה גם בשבוע שעבר, אבל היום גם שאלתי – אני חושב שהמספרים הם די ברורים, אני מבקש לדעת כמה עולה הסעיף הזה של החוק הנורבגי המורחב.

מאיר פרוש: למה אני אומר שזה קל לדעת את זה?

איתן גינזבורג: אדוני, זה לא על סדר היום.

יבגני סובה: זה לא עולה.

מאיר פרוש: הרי כולנו כמה עולה הנורבגי הקטן, למה?

מאיר פרוש: כי שנה שעברה לפיד הביא את - - -

וליד טאהא: כמה הוא עלה?

מאיר פרוש: אני לא זוכר, אבל זה רשום בדברי ימי הכנסת.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת להב הרצנו, חבר הכנסת גולן, חבר הכנסת סובה וחבר הכנסת כסיף, תפקידי כעת להגן על זכותו של חבר הכנסת פרוש לומר את דברו בלי הפרעות, ברשותכם.

מיכאל מלכיאלי: זה משב רוח מרענן.

איתן גינזבורג: גם אם אינני מסכים לדברים שאתה אומר, אלחם על זכותך לומר אותם.

יבגני סובה: חבר'ה, תנו לפרוש לדבר.

מאיר פרוש: אני רוצה לדבר בקצרה.

מאיר פרוש: קל מאוד להגיע לסכום הזה, כי אנחנו יודעים כמה עולה כאשר אתה עושה את הנורבגי עם X חברי כנסת, וכמה זה עולה כשאתה מכפיל את מספרם.

מאיר פרוש: אמרת אתמול לא להכפיל.

מאיר פרוש: כשאתה מבקש ממני שאני אעזור לך עם הוועדה לענייני כספים להקדמת הדיון בהצעת חוק הביטוח הלאומי, כולנו יודעים שאתה לא רצית לומר לי מדוע ליברמן קיצץ כל מיני דברים לעומת מה שהיה לפני שנה.

מאיר פרוש: אולי יש כסף לנורבגי הגדול.

מאיר פרוש: אם הייתי יודע שזה 40 מיליון שקל למשל, 80 מיליון שקל, הייתי אומר: קח את ה-80 מיליון שקל, תוותר על הנורבגי המורחב – לך הרי לא אכפת, מי שרוצה את זה, זה הח'ליף ולא אתה – שים את זה פה ונצביע על זה יחד.

מאיר פרוש: אבל הקואליציה לא טורחת לומר לי - - -

איתן גינזבורג: אני רוצה לספר לך משהו, אדוני לא היה בכנסת הקודמת.

מאיר פרוש: הדבר היחיד שקשור לקדנציה הקודמת זה הסכום של הנורבגי הקטן.

איתן גינזבורג: אבל חבר הכנסת פרוש, לא היית בקדנציה הקודמת.

איתן גינזבורג: אולי אומר משפט עד הסוף?

איתן גינזבורג: כי מילאת שליחות קדושה במשרד החינוך, אבל כשהעברנו את החוק הנורבגי הנוכחי, שעדיין קיים ובתוקף, קראו לו הגדול, אז אתה לא יכול להגיד שעכשיו מביאים גם גדול.

מיכאל מלכיאלי: זה ה-big, זה ענק.

איתן גינזבורג: תכיר את המונחים קודם, אתם מתבלבלים.

מיכאל מלכיאלי: זאת הכפלה, כמידת הנוכלות.

יבגני סובה: אני חושב שהוא לא מומש במלואו.

אוריאל בוסו: לא, ההוא לא מומש וזאת הכפלה בגלל מספר הסיעות.

איתן גינזבורג: זה המוגדל, זה ה-1.90 שקל.

מאיר פרוש: מה שאתה עונה לי זה תיקוני לשון.

מאיר פרוש: מה אני מצפה מהקואליציה?

מאיר פרוש: לך לקראתי, גרום לכך שנרצה להיות אתך, ואני רוצה להיות אתך, אבל אם תראה שאתה מתאמץ ותביא לי את הסכום.

מאיר פרוש: אתה יודע מה?

מאיר פרוש: יכול להיות שהסכום של הנורבגי הגדול הוא 14,000 שקל, אז אני אגיד ש-14,000 לא עוזר לי לעניין הזה, אני מוחל לך.

מאיר פרוש: אבל יכול להיות שזה 42 מיליון שקל.

מאיר פרוש: תן לי את הנתון הזה, שאני אחשוב, אולי אני אלך אתך.

מאיר פרוש: אבל אתה לא רוצה להגיד, אתה לא מנסה להתקרב אלי, זאת הבעיה שלך.

מאיר פרוש: תתקרב אלי ותגיד לי, יכול להיות שאחשוב.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת פרוש, אני אשקול להתקרב אליך.

מאיר פרוש: לא, בעניין הזה.

מאיר פרוש: אתה לא רוצה להתקרב אלי ואני לא רוצה להתקרב אליך.

איתן גינזבורג: כל אחד והפרשנות של עצמו, רק בעניין הזה.

איתן גינזבורג: בעניין הזה זה מודגש.

איתן גינזבורג: תודה רבה, חבר הכנסת פרוש.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מלכיאלי, בבקשה, יושב-ראש סיעת ש"ס.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל מלכיאלי: אני קודם כל רוצה לפתוח בבשורה טובה.

וליד טאהא: מלכיאלי, אבל תגיב על דבריו של פרוש.

מיכאל מלכיאלי: אם יהיו לי עוד שתי דקות.

מיכאל מלכיאלי: אני קודם כל רוצה לפתוח בבשורה טובה.

מיכאל מלכיאלי: היום הייתה לי שיחה טובה עם יושב-ראש הכנסת, מר מיקי לוי, שהוא אדם מאוד מוערך על ידי.

מיכאל מלכיאלי: סיפרתי לו על ההתנהלות של הוועדה המסדרת.

מיכאל מלכיאלי: מיקי לוי הבטיח להיכנס בעובי הקורה, לבדוק את הדורסנות שהייתה כאן בבוקר, והנה אנחנו מגלים פה משב רוח מרענן, כשאיתן גינזבורג שידוע כאדם נוח יותר ונעים הליכות יותר, גם בתוך הקואליציה יש אנשים טובים יותר – בוא נראה אותו מוציא אותי עכשיו.

מיכאל מלכיאלי: אני לוקח קרדיט שהוא יושב פה, כן.

מיכאל מלכיאלי: שנית, ידידי חבר הכנסת סובה הביא לכאן הצעת חוק, שחבר הנסת סובה בעצמו מודה, שהצעת החוק הזאת לא טובה, למה?

יבגני סובה: לא אמרתי, אמרתי "לא טובה"?

מיכאל מלכיאלי: לא, אל תפחד, פה קצין הכנסת.

יבגני סובה: לא אמרתי "לא טובה".

מיכאל מלכיאלי: אני אדאג לך לאבטחה, אל תדאג.

מיכאל מלכיאלי: אומר סובה, שהצעת החוק הזאת, למה היא לא טובה?

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, הוא מעוות את דבריי, לא אמרתי שהיא לא טובה.

מיכאל מלכיאלי: כי מאות זקנים מעל גיל 67 - - -

קריאה: - - - חסר סבלנות.

יבגני סובה: אני סבלני 100%.

מיכאל מלכיאלי: לפרוטוקול, סובה אמר שאין על החוק הזה, החוק הכי טוב שיש, בסדר?

יבגני סובה: גם את זה לא אמרתי.

מיכאל מלכיאלי: אומר סובה: הצעת החוק הזאת גורמת למאות ואלפי אנשים מעל גיל 67 – הרי בינינו, מי הולך לעבוד אחרי גיל 67?

מיכאל מלכיאלי: מי שלא יכול להתקיים מקצבת הזקנה שלו, מסכן שצריך השלמת הכנסה.

מיכאל מלכיאלי: אומר לו איווט ליברמן: אני מקצץ לך את החל"ת.

מיכאל מלכיאלי: שניים, בוועדה כאן הרבה דיברו על הפגיעה בנשים וסיפורים.

אורית סטרוק: אבל הם תיקנו את זה, מלכיאלי.

מיכאל מלכיאלי: הנשים שילדו, שגם ככה לא עובדות ולא מקבלות כסף, גם להן יקצצו בחל"ת.

מיכאל מלכיאלי: אומר לי חבר הכנסת סובה, ואני סומך עליו - -

יבגני סובה: אני לא רוצה להיכנס באמצע דבריו, אבל הוא לא מדייק.

קריאה: אנחנו רוצים שתסביר בבקשה באופן מפורט - - -

יבגני סובה: אני לא צריך להסביר, יש ועדת כספים שתסביר בדיוק.

יבגני סובה: בוועדת הכספים יש דיון, אתה מוזמן להגיע לוועדת הכספים ולשמוע את ההסבר הזה, כי מענק ההסתגלות - - -

מיכאל מלכיאלי: אומר חבר הכנסת סובה: נכון, זה לא טוב, בשביל זה יש ועדת כספים.

מיכאל מלכיאלי: הכנסת מפקחת על עבודת הממשלה, צודק, אבל בכנסת שלנו געענדיגט, אין יותר כנסת.

מיכאל מלכיאלי: געענדיגט זה כאילו נגמר.

מיכאל מלכיאלי: הכנסת, ועדת הכספים, נשלטת על ידי חברים מביתנו, שהם עושי דברו של איווט, שם יש יחסי מרות מאוד מאוד ברורים.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה לראות את קושניר בא ליושב-ראש שלו, אומר לו: ידידי, זה אנטי חברתי, הצעת החוק הזאת אנחנו מתנגדים אליה, כי אלפי זקנים ונשים שילדו מפחדים מהחוק הזה, ואין ועדת הכספים שתפקח על משרד האוצר.

יבגני סובה: אני נתתי תשובה היום במהלך הדיון - - -

מיכאל מלכיאלי: לכן ידידי היושב-ראש, אני חוזר ואומר, אנחנו מודים לך שאתה יושב פה, כי אתה הרבה יותר נוח ורואים את זה לאורך הדיון.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו מבקשים לדחות את הצעת החוק הזאת.

איתן גינזבורג: תודה רבה, חבר הכנסת מלכיאלי.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה ואני נועל את רשימת הדוברים.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, חברי מלכיאלי הביא לנו בשורה, ואני רוצה לדבר על בשורה מרה מאוד.

אוסאמה סעדי: אני בא עכשיו מבית צפאפא.

אוסאמה סעדי: היינו בניחום אבלים, אני וחברי חבר הכנסת אחמד טיבי, וניחמתי שכנים.

אוסאמה סעדי: אני גם גר בבית צפאפא.

אוסאמה סעדי: ניחמנו שכנים שלנו, שנשרפו – נשרפו לפני שלושה ימים בבית צפאפא, בבית שלהם, חאג' מוסא עליאן ואשתו, והילדים שלהם נשרפו וניצלו מהשריפה, ואתם יודעים למה?

אוסאמה סעדי: כי שש יחידות דיור באותו בית, אין להן חיבור חשמל מלבד שעון אחד בלבד ושישה בתים עם שש משפחות, למרות ששילמו את כל האגרות ואת כל הטפסים.

מאיר פרוש: בהיתר בנייה?

אוסאמה סעדי: בהיתר בנייה.

מאיר פרוש: איך אין טופס 4?

אוסאמה סעדי: כי אין טופס 4.

אורית סטרוק: למה?

אורית סטרוק: למה?

אוסאמה סעדי: אתה יודע מה, פרוש?

אוסאמה סעדי: גם אם אין טופס 4, זאת בנייה מלפני 20 שנה, שילמו אגרות, שילמו הכול.

אוסאמה סעדי: אתה, מלכיאלי וסטרוק הלכתם לאביתר.

אוסאמה סעדי: אתם מגינים שם על אנשים ורוצים לתת להם חשמל ובתים והכול – ופה אזרחים ישראלים שבנו בית לפני 20 שנה ושילמו הכול, אתם לא מגלים שום אמפתיה.

אוסאמה סעדי: אני מדבר על שריפה של זוג, של שני אנשים, ואתם מדברים על טופס 4?

אורית סטרוק: הפוך, אנחנו בעדך.

איתן גינזבורג: חברים, אדם מדבר מדם לבו, לא להפריע לו באמצע, זה לא מכובד.

מאיר פרוש: רציתי לעזור.

אוסאמה סעדי: לעזור זה לחבר את כל עשרות אלפי הבתים אצלנו בחברה הערבית, שנבנו לפני עשרות שנים, ויש בעיות עם טופס 4 ואפשר להסתפק בטופס 2 ולחבר אותם באופן חוקי.

אוסאמה סעדי: היו כמה שנים גם שריפות בלוד, בעספיא ועכשיו בבית צפאפא, אסור לתת למצב הזה להמשיך.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת סעדי, אני מסכים אתך.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת בוסו, בבקשה.

מאיר פרוש: אני מבקש רק לומר שאני רציתי לעזור לו.

איתן גינזבורג: אני חושב שיש רגעים שבהם אדם מעדיף שלא יעזרו לו.

מאיר פרוש: איך אפשר לפתור את הפלונטרים האלה?

מאיר פרוש: עכשיו אני יכול לפנות למשה כהן, מנהל מחוז ירושלים, לעזור לו.

איתן גינזבורג: אני מציע, חבר הכנסת פרוש, שתיקח אותו ותעזור לו.

איתן גינזבורג: גם אני בתור יושב-ראש ועדת תכנון ובנייה, יודע כיצד אפשר לפתור את הדברים האלה.

איתן גינזבורג: בבקשה, בוסו.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, עצם העובדה שחבר הכנסת מלכיאלי אמר שמוציאים זקנים מגיל 67 ממסלול העבודה וקוראים להם זקנים, כשהיום המגמה אולי בכלל להעלות את גיל הפנסיה ולא לזרוק את האנשים הללו.

אוריאל בוסו: מי יקבל אותם בגיל הזה?

אוריאל בוסו: אבל כשאני רואה שמנסור הגיע לוועדה, אמרנו שהוא הספרדי היחיד בקואליציה, והוא גם הדתי היחיד שנמצא שם.

אוריאל בוסו: כשמדברים על נשים בהיריון, לפחות אני יודע שיהיה מי שיילחם בוועדה על הנושא הזה.

אוריאל בוסו: אנחנו לא רוצים לפגוע שלא יהיה חל"ת, אבל אלו ההתנגדויות שלנו, שאנחנו פוגעים באנשים, במרוץ הזמן הזה של החל"ת.

אוריאל בוסו: צריך לעשות עבודה שלמה על כל נושא החל"ת, ללא ספק, כי אי אפשר לתת לאנשים לא לחזור למעגל העבודה, אבל לעצור את זה עכשיו, לא לאפשר לאנשים מעל גיל 67 ולפני כן לתת את ההסתייגויות הללו, זו הסיבה שאנחנו מתנגדים לחוק הזה, ועדיין כדאי לשקול ויפה שעה אחת קודם.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת יסמין פרידמן, אחרונת הדוברים.

יסמין פרידמן: אהלן, אני יסמין, הנורבגית החדשה, אני רואה שכמה תהו מי אני.

קריאה: של מי?

יסמין פרידמן: נורבגית מבאר שבע, אגב.

מיכאל מלכיאלי: לא תהו מי את, תהו מה זה הנורבגי הזה.

יסמין פרידמן: של יש עתיד, אני הנורבגית של יש עתיד.

מיכאל מלכיאלי: תגידי מהקואליציה, לא יש עתיד, לא נעים.

קריאה: זאת הפעם הראשונה שיסמין מדברת, אל תפריעו לה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת פרוש, אתה על סטרואידים, מה קרה?

איתן גינזבורג: רגע, 11 בלילה, חברת כנסת חדשה רוצה לדבר, תן לה רגע.

יסמין פרידמן: חשוב לי לומר שעד לפני שבועיים צפיתי בכם מן הבית במשך המון המון שנים, כי אני מאוד מעורבת.

יסמין פרידמן: זה מאוד מרגש אותי לראות, איך פתאום כולכם דואגים לבני ה-67 פלוס בגלל הקורונה, אבל לבני ה-67 פלוס צריך לדאוג לאורך כל השנים.

יסמין פרידמן: אתם אלה ש-12 ישבתם ושנה אחר שנה קיבעתם עוני, לא רק לבני ה-67 פלוס.

יסמין פרידמן: מתי הצבעתם בעד העלאת קצבת זקנה, מתי?

יסמין פרידמן: ועל העלאת קצבת השלמת הבטחת הכנסה?

מיכאל מלכיאלי: הצבענו.

אופיר כץ: אני אגיש העלאת קצבה.

אופיר כץ: יאללה, אני מצביע בעד.

אופיר כץ: תצביעי בעד, אני מגיש.

יסמין פרידמן: בסדר גמור, איפה הייתם 12 שנה?

יסמין פרידמן: 12 שנה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

מיכאל מלכיאלי: אני פה ארבע שנים והצבעתי בעד, חבל שהיא לא יודעת.

איתן גינזבורג: חבל שאנחנו מדרדרים לשיח כזה בשעה כזאת.

איתן גינזבורג: רבותי, תודה רבה.

איתן גינזבורג: חברים, ברשותכם אני עובר להצבעה.

איתן גינזבורג: אנחנו מבקשים הקדמת דיון לפי בקשת יושב-ראש ועדת הכספים הזמנית בהצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מספר 225), מי בעד הקדמת הדיון?

שמחה רוטמן: התייעצות סיעתית.

מיכאל מלכיאלי: איזה ועדה?

איתן גינזבורג: הקדמת דיון למליאה.

שמחה רוטמן: לפני שאמרת מי בעד, שאלתי לגבי התייעצות סיעתית.

שמחה רוטמן: בבקשה איתן.

קריאה: מה הקטע לחכות?

קריאה: ראית שהוא בא להצביע.

שמחה רוטמן: לא, הוא דיבר נורא מהר, אמרתי: שנייה, שנייה, התייעצות סיעתית לפני שאמרת מי בעד.

איתן גינזבורג: לא, אני לא מדבר מהר.

איתן גינזבורג: שמחה, נו באמת, אני אתן לך התייעצות סיעתית לסעיף הבא.

שמחה רוטמן: תן לי התייעצות סיעתית 10 דקות על הסעיף הזה.

שמחה רוטמן: מי נגד?

שמחה רוטמן: מי נמנע?

שמחה רוטמן: בעד – 17

שמחה רוטמן: נמנעים – אין אושרה.

איתן גינזבורג: 17 בעד, תשעה נגד, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע שבקשת הקדמת הדיון עברה.

שמחה רוטמן: רביזיה.

איתן גינזבורג: רביזיה?

איתן גינזבורג: נקבע מועד.

איתן גינזבורג: סעיף הבא – בקשת יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט להקדמת הדיון בהצעת חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (תיקון מס' 8) (הארכת תוקף), לפני הקריאה השנייה והשלישית.

איתן גינזבורג: ברשותכם חברי הכנסת, התבקשתי על ידי יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט לנמק את הבקשה.

איתן גינזבורג: תוקף חוק הסמכויות המיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש עומד לפוג, ומשכך ולאחר שוועדת החוקה, חוק ומשפט דנה בחוק ונמצאת גם באמצע הדיונים עליו, מבקשים להאריך את החוק.

איתן גינזבורג: התוקף של הצעת החוק הזאת אמור לפוג מחר, ולכן מכיוון שאנחנו רואים שהקורונה עוד לא עברה ועדיין הממשלה זקוקה לסמכויות שהעניק לה החוק להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש וכל התקנות שנובעות מכך, נובעות מהחוק הזה, אנחנו מבקשים להקדים את היום למחר, היום שבו יפוג החוק, כדי להצביע עליו לפני שהוא יתפוגג ולהאריך אותו עד ליום ה-30 בנובמבר 2021.

איתן גינזבורג: אני פותח את הבקשה לדיון.

איתן גינזבורג: ראשון הדוברים חבר הכנסת מאיר פרוש, בבקשה.

מאיר פרוש: צר לי שאני צריך לחזור שוב על אותה נימה.

מאיר פרוש: אלה שמנהלים את הממשלה עכשיו זלזלו בממשלה הקודמת וטענו שאלה שפעלו במשך השנה האחרונה, לא פעלו נכון.

מאיר פרוש: הם זלזלו בכל מבצע החיסונים, טענו שאין לנו מספיק חיסונים וכל ההתנהלות היא לא התנהלות נכונה.

מאיר פרוש: הם זלזלו גם בכך שמצאו פעם יום או יומיים שלא היו בדיקות בנתב"ג והטילו את האשמה על שרת התחבורה דאז ועל ראש הממשלה.

מאיר פרוש: ומה קרה?

מאיר פרוש: שבועיים ויומיים יש לנו ממשלה חדשה.

מאיר פרוש: כשבאה הממשלה החדשה הזו, פרצה המגיפה מחדש, ואלה שמנהלים עכשיו את הממשלה, פשוט לא מתביישים, לוקחים העתק-הדבק את מה שהממשלה הקודמת עשתה, שזלזלה וצחקה על נתניהו, צחקה על משרד הבריאות וצחקה על כל מי שעסק בעניין הזה ואמרה שהתכנית של הממשלה, שהפסיקה לפעול לפני שבועיים, היא תכנית לא טובה.

מאיר פרוש: אז מה אתה מבקש ממני?

מאיר פרוש: שאני עכשיו אאמץ את מה שהממשלה שלי, הממשלה שכרגע פעילה היא הממשלה של כל אזרחי מדינת ישראל, אתה מבקש לשכנע אותי שהתכנית שהממשלה שלנו אמרה עליה לפני שבועיים וחצי שהיא לא טובה, שהיא כן טובה.

מאיר פרוש: איך אתה רוצה לשכנע אותי?

איתן גינזבורג: לא הבנתי אם אתה בעד או נגד.

מאיר פרוש: אתה רוצה לשכנע אותי שאני אעביר את זה לוועדת החוקה.

איתן גינזבורג: האם החוק שהצבעת עליו לפני חצי שנה הוא טוב או לא טוב?

מאיר פרוש: אני חייב לספר לך סיפור.

מאיר פרוש: אתה רוצה שאני אעביר את זה לוועדת החוקה?

איתן גינזבורג: לא, אני רוצה להקדים את הדיון במליאה, על זה הדיון.

מאיר פרוש: אבל מאיפה זה בא?

מאיר פרוש: מאיפה זה בא?

מאיר פרוש: זה בא מוועדת החוקה.

מאיר פרוש: אתה רוצה שאני אצביע על הדבר הזה?

מאיר פרוש: נראה לך?

איתן גינזבורג: כן.

מאיר פרוש: איך זה נראה לך?

איתן גינזבורג: ככה, יפה.

מאיר פרוש: אני אספר לך, אני הייתי פעם חבר מועצת עיריית ירושלים.

מאיר פרוש: טדי קולק היה נוהג אתנו כל - - -

איתן גינזבורג: כמה שנים היית חבר מועצת העיר ירושלים?

מאיר פרוש: 13 שנים.

איתן גינזבורג: 13 שנים?

מאיר פרוש: שבע וחצי עם טדי, והיתר עם אהוד אולמרט.

מאיר פרוש: טדי היה לוקח אותנו כל ערב יום כיפור לנשיא המדינה.

מאיר פרוש: הייתה שנה שחיים הרצוג המנוח היה הנשיא ובדיוק שבועיים לפני ראש השנה מועצת העיר ירושלים דנה מי יהיו הנציגים של העירייה למועצה הדתית.

מאיר פרוש: אנחנו הצבענו על X חברים, לא כללנו רפורמים ברשימה, אמרנו: אנחנו לא יכולים נגד המצפון שלנו לבחור במועמד רפורמי והם עתרו לבג"ץ.

מאיר פרוש: בג"ץ חייב אותנו לבחור מישהו מהרפורמים.

מאיר פרוש: שאלתי את הנשיא הרצוג, איך בג"ץ יכול לחייב אותי נגד המצפון שלי?

מאיר פרוש: יש לי בוחרים.

מאיר פרוש: שלחו אותי לבחור נציגים למועצה הדתית, הם רוצים שאני אבחר את מי שאני חושב, את מי שהבוחרים בוחרים.

מאיר פרוש: בג"ץ אז התחיל ברגל שמאל לדרוש ממני, שאני אצביע בעד מועמדים רפורמים.

מאיר פרוש: אני התחלתי את המאבק שלי עם הרפורמים אז, אז כבר לא רציתי שיהיה לי קשר ואתה אומר לי היום שאני אקבל - - -

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת פרוש, אני מודה שמכיוון שהיית חבר מועצת עיר כל כך הרבה שנים, יש לי רגש מיוחד, סימפטיה מיוחדת, ולכן נתתי לך זמן כפול מהמקובל.

מאיר פרוש: הסיפור לא מעניין?

איתן גינזבורג: הסיפור מאוד מעניין, מאוד מעניין.

יבגני סובה: המסקנות פחות.

יבגני סובה: הסיפור מעניין, המסקנות פחות.

איתן גינזבורג: תודה רבה על השיתוף.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת שמחה רוטמן.

שמחה רוטמן: תודה רבה, אדוני יושב-הראש.

שמחה רוטמן: אני, דבר אחד רק מפתיע אותי בכל הסיפור פה בדיון הזה.

שמחה רוטמן: תקן אותי אם אני טועה, נראה לי שאתה זוכר את זה מה שנקרא מזמן אמת.

שמחה רוטמן: האם החוק הזה זה מה שחבריך לקואליציה כינו בזמנו חוק ההסמכה?

שמחה רוטמן: למיטב זכרוני, חוק הקורונה הגדול, כך קראתם לו, חוק ההסמכה באופוזיציה – אתה הפכת מאז קואליציה, אופוזיציה.

איתן גינזבורג: אגב, אני התנגדתי לכינוי הזה בגלל הקונוטציות.

איתן גינזבורג: הוא רחוק מרחק רב כמזרח ממערב בין מה שרצו לתאר לבין מה שהחוק הזה שאני הצבעתי בעדו בא לממש.

שמחה רוטמן: זו הייתה שאלת הבהרה.

שמחה רוטמן: אני פשוט זכרתי כך ורציתי לוודא שאני זוכר היטב.

שמחה רוטמן: הנורבגית של יש עתיד, אני פונה אליך, את אמרת שצפית מרחוק, אני מאוד מכבד את העובדה, שחוק שלדעתי דווקא היה חוק נצרך, שבזמן שהוא עלה, כאשר מפלגתך העקבית מחזיקה 12 שנה באותה עמדה ושיטה, הייתה באופוזיציה, היא השוותה את החוק הזה שאנחנו דנים עליו עכשיו לחוק של הנאצים, לא פחות, חוק ההסמכה.

קריאה: אתה מדבר על יש עתיד?

שמחה רוטמן: כן, כן.

קריאה: לא קראו לזה ככה.

שמחה רוטמן: לא, כולם קראו לזה ככה, כולם באופוזיציה קראו לחוק הזה שאנחנו דנים בו עכשיו חוק הקורונה הגדול, חוק ההסמכה על שם אותו חוק הסמכה ישן.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת רוטמן, נא להתכנס לסיום.

שמחה רוטמן: בסדר גמור, אבל יש פה ויכוח.

איתן גינזבורג: לא לא, אין פה ויכוח, אתה לא מתווכח, אתה בזמן נאום.

שמחה רוטמן: השם הזה שניתן לחוק הזה, בצדק יושב-ראש הוועדה בזמנו מחה כנגד הקונוטציות האלה.

שמחה רוטמן: מאוד מאוד מרשים אותי, שהדבר הראשון, או כמעט הראשון, שסיעת יש עתיד עושה כשהיא נמצאת עכשיו בקואליציה זה להעביר חוק, שהיא עצמה כינתה בשם שהזכיר בקונוטציה את החוק של הנאצים, מה שנקרא – מישהו הזכיר את השיר הזה היום – "לקחת את ידי בידך ואמרת לי דברים שרואים מכאן לא רואים משם".

איתן גינזבורג: "לקחת ידי בידך ואמרת לי: בואי נלך אל הים".

שמחה רוטמן: "אל הגן".

איתן גינזבורג: "אל הגן", אבל מי שכינה את החוק הזה חוק ההסמכה, לטעמי לא היו אנשי יש עתיד, אלא קבוצה אחרת של מפגינים, אבל לא ניכנס לזה.

מאיר פרוש: שאשא ביטון.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת אורית סטרוק, בבקשה.

קריאה: אבל זה הפך לשם מקובל.

איתן גינזבורג: ממש לא מקובל, הוא מקובל בקרב אנרכיסטים אולי.

קריאה: מה פתאום, איזה שטויות.

אורית סטרוק: אדוני היושב-ראש, תודה רבה.

אורית סטרוק: לפני שאנחנו מצביעים, אני הייתי רוצה לשמוע קצת יותר איך הולכים להתמודד – זה לא נכון להגיד שהקורונה עדיין פה, הנכון הוא שהקורונה עזבה אותנו, ברוך השם, והיא כבר פה מחדש, זה הנכון.

איתן גינזבורג: לא, זה לא נכון, כי בכל רגע נתון, אני הייתי שר בממשלה הזאת, וכל יום קיבלנו, גם בתקופה שהייתי בממשלה שעמד בראשה בנימין נתניהו, קיבלנו כל יום מהמל"ל נתונים על מצב הקורונה במדינה.

איתן גינזבורג: תמיד היו חולים, תמיד היו מאומתים, תמיד היו מאושפזים.

איתן גינזבורג: המספרים היו נמוכים יותר, אך היא מעולם לא עזבה אותנו.

איתן גינזבורג: להזכירך, גם התו הירוק התבטל רק לפני כשלושה, ארבעה שבועות.

איתן גינזבורג: אבל הקורונה נשארה פה והדוח של המל"ל ממשיך להתעדכן כל יום ויום.

מיכאל מלכיאלי: על פי גורמי המקצוע, הם הגיעו מחו"ל.

מיכאל מלכיאלי: מחבר הספר איך לנצח את הקורונה, לא מימש את מה שכתוב בספר שלו.

איתן גינזבורג: מלכיאלי, אני מוריד לך מזמן הדיבור, כי עכשיו סטרוק מדברת.

אורית סטרוק: לא לא, אל תוריד.

אורית סטרוק: אני מאמינה לכל מילה שלך, אתה אדם רציני.

מאיר פרוש: המחזה הזה של בועז, שימו לב, תראו.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת פרוש, אחרי ששמענו אותך ואת הסיפורים על מועצת העיר, שאני באופן אישי מחבב - - -

רון כץ: כל הכבוד.

מיכאל מלכיאלי: כל הכבוד לבועז, אלה הצדדים היפים של בועז, לא מה שראינו כאן בבוקר, שהוא צועק.

איתן גינזבורג: בבקשה, חברת הכנסת סטרוק.

אורית סטרוק: מזל טוב ארבל.

איתן גינזבורג: ארבל, מזל טוב.

אורית סטרוק: אני מאוד מעריכה את מה שאתה אומר, אין לי סיבה לחשוב שאתה משקר לי חלילה, אבל אני עדיין חושבת שהיה ראוי, שאם אנחנו נדרשים להצביע על חוק כזה שעוסק בקורונה וכמי שלא ישב בקבינט ולא מכיר את הנתונים כמוך, שאנחנו נקבל איזושהי סקירה מינימלית, שתסביר לנו למה צריך את זה בעינינו כאזרחים פשוטים.

איתן גינזבורג: גברתי, הסקירה הזאת ניתנה היום בהרחבה בוועדת החוקה, חוק ומשפט שדנה בחוק.

איתן גינזבורג: הוועדה הזאת דנה כעת רק בהקדמת הדיון במליאה, כדי שנוכל להצביע בעד החוק, כדי שהוא לא יפוג מחר, זאת מהות הדיון.

איתן גינזבורג: אם את רוצה לשמוע על החוק עצמו ועל חשיבותו, יש הסבר בוועדה בקומה ראשונה.

שמחה רוטמן: אז אל תקבעו את כל הדיונים במקביל.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת רוטמן, ברוך הבא לכנסת ישראל, כי ועדות הכנסת מתכנסות לעתים ועל פי רוב במקביל.

מיכאל מלכיאלי: לפעמים גם כשיש מליאה.

אוריאל בוסו: הוא לא שם לב.

אורית סטרוק: אני בכל זאת מבקשת, אם זה לא מאוד מקשה, אני לא מדברת על סקירה ארוכה.

איתן גינזבורג: מכיוון שאני נימקתי את הבקשה, אני אמרתי שאנחנו מבקשים את הקדמת הדיון מיום שני למחר, מהטעם שמחר החוק הזה פג; ואם מחר החוק יפוג, אי אפשר להגביל כניסה לישראל, אי אפשר לחייב בידודים, אי אפשר לחייב בדיקות, אי אפשר לעשות הרבה מאוד דברים שיונקים ונובעים מתוקף החוק הזה, שזה החוק הגדול, כשמתוקפו התקנות השונות, תקנות הקורונה.

איתן גינזבורג: לכן זה חוק המסגרת שמאפשר לממשלה להפעיל את תקנות הקורונה ולהתמודד עם המצב שבו אנחנו נמצאים, בין אם יש הרבה קורונה או מעט קורונה.

איתן גינזבורג: זו הסיבה שאנחנו מבקשים להכניס את הדיון למחר, כדי שלא ייווצר מצב שבו מחר ב-12 בלילה החוק לא יעבור חלילה, ואנחנו נהיה בלי מסגרת חוקית למגבלות קורונה.

שמחה רוטמן: אנחנו מברכים את סיעות האופוזיציה שהן נכנסו לקואליציה ועושות בדיוק אותו דבר.

מיכאל מלכיאלי: אגב, מה דעתה של שרת החינוך בעניין הזה?

איתן גינזבורג: אני מבקש לא להפריע.

אורית סטרוק: אמנם לא אתה היית צריך לתת את הסקירה, אבל תודה על מה שאמרת.

אורית סטרוק: מן הראוי שמישהו רשמי ייתן את הסקירה הזאת.

איתן גינזבורג: מאה אחוז, תודה רבה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת עופר כסיף, ואני נועל בזאת את רשימת הדוברים.

עופר כסיף: אני רוצה להצטרף לקודמיי.

עופר כסיף: אני הבעתי את דעתי נגד מצב חירום כבר מהרגע הראשון מסיבה מאוד פשוטה, למדינה מתוקנת יש אפשרויות ויש כלים להתמודד עם מצב, שבהחלט היה מצב יוצא דופן, בהחלט, אף אחד לא מתווכח.

עופר כסיף: יש כלים להתמודד עם זה.

עופר כסיף: מצב החירום שהוכרז – ואמרתי את זה במליאה ובוועדה באפריל או מרץ שנה שעברה, ודעתי לא השתתנה, ועכשיו בוודאי שהיא יותר חזקה – אין שום הצדקה למצב חירום, חוץ מהרצון של הממשלה להחזיק בהרבה יותר כוח.

עופר כסיף: זה היה נכון לפני שנה וזה נכון גם עכשיו, ולהשתמש בכוח הזה נגד אוכלוסיות שונות – אסור לתת לדבר הזה להתרחש.

עופר כסיף: לכן צריך באופן חד-משמעי להפסיק את מצב החירום הזה, שלא הייתה לו הצדקה בהתחלה, ובוודאי ובוודאי שלא עכשיו.

עופר כסיף: נכון, הקורונה לא נעלמה, אבל יש כלים להתמודד איתה בלי לתת לממשלה כלים נוספים למעשה לעקיפה של הכנסת.

עופר כסיף: אנחנו מזכירים פה לא פעם, שהממשלה לא מאפשרת לכנסת לעבוד, בין אם זה בחקיקה פרטית, בין אם זה בהצעות לסדר וכן הלאה.

עופר כסיף: זה עוד כלי של הממשלה שמונעים באמצעותו את עבודת הכנסת, אסור לתת לזה יד.

עופר כסיף: לכן אני קורא פה לכולם להצביע נגד.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת סטרוק, רק להסב את תשומת לבך, אני אקריא את כל מהות החוק שאנחנו מבקשים להעביר, כל כולו: בחוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 50, במקום "כ" בתמוז התשפ"א (30 ביוני 2021)" יבוא "כ'ו בכסלו התשפ"ב (30 בנובמבר 2021).

שמחה רוטמן: אתם מאריכים את הקורונה בחצי שנה?

איתן גינזבורג: מאריכים את החוק שמאפשר להתמודד עם הקורונה.

איתן גינזבורג: אגב, כל חצי שנה הארכנו את החוק הזה, זה חוק חשוב, והממשלה מתכוונת להביא במהלך התקופה הזאת גם שינויים בכל הנוגע לאופן שבו יש פיקוח פרלמנטרי על החוק הזה, בעיקר על הדברים שדיבר חבר הכנסת כסיף.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, אני עכשיו בא מוועדת החוקה, חוק ומשפט שדנה בדיוק בחוק הזה.

אוסאמה סעדי: תראו איזה פלא, ממש הדבר מעיד על האידיאולוגיה ועל העקרונות.

אוסאמה סעדי: מי שעכשיו מנמק את ההסתייגויות נגד החוק הוא לא אחר מאשר סגן שר הבריאות הקודם, חבר הכנסת יואב קיש, שהוא זה שבא לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

מיכאל מלכיאלי: זה אותו לפיד שלוקח את החוק הנורבגי.

מיכאל מלכיאלי: זה אותו ניצן הורוביץ.

איתן גינזבורג: עופר, איפה אתה?

איתן גינזבורג: זה יותר גרוע מפרוש שמתנגד.

מיכל רוזין: אין לתאר.

עופר כסיף: אבל איתן, זה לא סותר.

עופר כסיף: אנחנו הכי עקביים.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת כסיף, אין לי טענות אליך.

איתן גינזבורג: יש לי ויכוח אתך, אך לא טענות.

איתן גינזבורג: לגבי סגן שר הבריאות לשעבר, שמנמק מדוע לא צריך להאריך את החוק הזה – כמה הוא נלחם עליו עד לפני כמה חודשים.

איתן גינזבורג: אפילו חבר הכנסת פרוש לא יכול להסביר את הדבר הזה.

עופר כסיף: עם זה אני מסכים.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, תגן עלי.

אוסאמה סעדי: אבל תראו, גם בצד השני, מי שמרימים יד בעד הארכת החוק הזה הם לא אחרים מאשר יש עתיד ומרצ אתי ועם עופר שהיינו בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

אוסאמה סעדי: התנגדנו באופן התקיף ביותר, הגשנו הסתייגויות ביחד, ביחד.

אוסאמה סעדי: ועכשיו כנראה מי שמשנה מקום, לא משנה מזל, אלא משנה מקום – משנה עקרונות.

אוסאמה סעדי: תשמע אדוני היושב-ראש, לפחות אנחנו עקביים בעמדות שלנו, אמרנו מהרגע הראשון שהחוק הזה הוא חוק אנטי דמוקרטי, הוא חוק פשיסטי, הוא חוק שלא היה צריך להגיע בכלל לספר החוקים.

אוסאמה סעדי: ועכשיו התהפכו היוצרות, מי שתמך בחוק עכשיו מתנגד, ומי שמתנגד עכשיו תומך בחוק, זה לא יאומן.

איתן גינזבורג: אגב, אנחנו רואים שזה קיים בשני הכיוונים.

איתן גינזבורג: כל היום שמעתי את הליכוד מסבירים איך יש עתיד מצביעים נגד הנורבגי וכו', אבל הנה, גם בליכוד עושים את זה, גם בליכוד עושים את זה.

שמחה רוטמן: איתן, יש שתי מפלגות עקביות בכנסת ישראל, המשותפת וכחול-לבן.

אוסאמה סעדי: עוד עדכון מוועדת הכספים בעניין החוק הקודם, הביטוח הלאומי.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, הגיעו שם להסכמות בעניין החוק, מורידים את כל ההסתייגויות, וכנראה שהחוק הזה עובר בהסכמה, כי גם הגיעו להסכמות לעניין גיל 67 וגם פחות מ-40.

אוסאמה סעדי: זה מה שאמר לי ינון אזולאי, אז אני חושב שלפחות אפשר לוותר על הרביזיה ולפחות את החוק הזה להעביר.

איתן גינזבורג: מי שהגיש פה רביזיה, חבר הכנסת רוטמן, דבר אתו.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מלכיאלי.

שמחה רוטמן: אדוני היושב-ראש, התייעצות סיעתית של 10 דקות - - -

מיכאל מלכיאלי: מה שאוסאמה אמר לנו זה שהוא תמה על מי שהגיש את החוק פעם שעברה.

מיכאל מלכיאלי: ברשותך, אדוני היושב-ראש, לקרוא כמה משפטים.

מיכאל מלכיאלי: פסוקו של יום, מי אמר את המשפט הבא?

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה להבין, איך למען השם, אפשרתם להכניס אוטוסטרדה של כל המוטציות לתוך מדינת ישראל?

מיכאל מלכיאלי: אין מתים באוסטרליה, כי הם סגרו את שדות התעופה, כי הם התנהלו כמו שצריך.

מיכאל מלכיאלי: הוא מוסיף: כמה זה מסובך פשוט לסגור את נתבג"ג?

מיכאל מלכיאלי: מי שאמר את שני המשפטים האלה, מי זה?

מיכאל מלכיאלי: בנט וראש הממשלה לפיד.

מיכאל מלכיאלי: אומרת שקד: זה הוא אחד - - -

איתן גינזבורג: תודה, די.

מיכאל מלכיאלי: בגלל שהיא אישה?

איתן גינזבורג: את מי אתה מכבד?

מיכאל מלכיאלי: אני מחזק את דבריו של אוסאמה.

איתן גינזבורג: מלכיאלי.

מיכאל מלכיאלי: מכיוון שהיושב-ראש ביקש שאשתוק, אני אשתוק.

מיכאל מלכיאלי: תראו איזה כבוד, כשיש יושב-ראש שמכבד אותנו.

מיכאל מלכיאלי: איפה בועז?

איתן גינזבורג: הוא מאוד מכבד אותך.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מעוז, בבקשה.

מאיר פרוש: לעולם לא יבין.

אבי מעוז: אני לא הייתי חבר מועצת העיר ולא הכרתי את טדי קולק, אני מצטרף לדבריו של פרוש ומסיים את רשות הדיבור.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: חברים, אנחנו נעבור להצבעה, מי בעד הקדמת הדיון בקריאה השנייה והשלישית לפי בקשת יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט בחוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש?

מיכאל מלכיאלי: אין לכם 61 ותראו כמה נציגים יש לכם.

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: מי נמנע?

איתן גינזבורג: אושרה.

איתן גינזבורג: 15 בעד, שבעה.

אורי מקלב: רגע, תספור עוד פעם.

איתן גינזבורג: אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע שהחוק יוקדם והדיון יתקיים מחר במליאה.

איתן גינזבורג: סעיף אחרון בסדר היום.

שמחה רוטמן: רק שתדע איתן, שאני סופר לך את ההתייעצות הסיעתית, עכשיו רבע שעה.

איתן גינזבורג: קביעת ועדה לדיון בהצעת חוק הדיינים.

שמחה רוטמן: רביזיה.

אבי מעוז: היו שמונה.

קריאה: שמונה נגד?

איתן גינזבורג: חברים, 15 מול 8.

קריאה: כתבת שמונה נגד?

קריאה: אמרת שבעה.

איתן גינזבורג: לא, שמונה.

איתן גינזבורג: קביעת ועדה לדיון בהצעת חוק הדיינים (תיקון מס' 29), התשפ"א-2021 לשם הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

שמחה רוטמן: אמרת שזה סעיף אחרון לסדר היום.

איתן גינזבורג: לא, אני טעיתי.

איתן גינזבורג: לפי הדיון במליאה הושמעו כמה בקשות, מעבר להצעת הלשכה המשפטית והממשלה לקבוע את ועדת החוקה, חוק ומשפט כוועדה שתדון בהצעת חוק הדיינים.

איתן גינזבורג: השמיעו עוד הצעות, ועל כן הנושא הגיע לדיון בוועדה המסדרת.

איתן גינזבורג: אם כך, אנחנו פותחים את הדיון.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת שמחה רוטמן, בבקשה.

שמחה רוטמן: אדוני היושב-ראש, אני הייתי רוצה שהצעת חוק הדיינים תגיע לדיון כמה שיותר מהר, אבל לצערי כרגע אין ועדה בכנסת ישראל שיכולה לטפל בה.

שמחה רוטמן: מאחר שאנחנו עוסקים במינוים של דיינים, לכאורה כמובן כרגיל, העניין צריך להגיע לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

שמחה רוטמן: מאחר שמדובר בהצעת חוק שלראשונה בתולדות מדינת ישראל קובעת ביטול של ייצוג הולם לנשים, הרי היום בממשלה צריך למנות שני נציגים – הרעש מפריע, בייחוד מיכל.

שמחה רוטמן: מיכל, פנייה ספציפית אליך.

שמחה רוטמן: אני חושבת שאפילו את תסכימי אתי.

שמחה רוטמן: יש פה חוק שלראשונה בתולדות מדינת ישראל מבטל ייצוג הולם לנשים – עד היום הממשלה צריכה למנות לפחות אישה אחת והיום אנחנו מוותרים על זה, כך שבמקום זה יהיו מתן כהנא ואלקין, שלמיטב ידיעתי נכון להיום אף אחד מהם איננו אישה.

מיכל רוזין: חכה, אנחנו במרצ עכשיו איתם בקואליציה.

מיכל רוזין: אנחנו מאמינים ב- gender fluid, אז אולי הם ישנו את מינם, נכון איתן?

שמחה רוטמן: אבל אני חושב שעל פי התקנון – ופה אני מבקש חוות דעת משפטית – ההצעה נמצאת בסמכותה הבלעדית של הוועדה לקידום מעמד האישה.

שמחה רוטמן: אם אתה מבטל ייצוג הולם לנשים, אתה חייב את הוועדה לקידום מעמד האישה לצורך העניין הזה וצריכה להיות ועדה משותפת של ועדת החוקה, חוק ומשפט עם הוועדה לקידום מעמד האישה.

שמחה רוטמן: אני מוכן אפילו לגבש הסכמה על הקמת ועדה זמנית במעמד האישה, שהם יקימו ועדה משותפת לוועדה לקידום מעמד האישה ולוועדת החוקה, חוק ומשפט, שתדון בביטול ייצוג הולם לנשים.

קריאה: למה זמנית?

קריאה: בוא נקים את כל הוועדות.

שמחה רוטמן: אני בעד, ולכן רק ועדה שכזאת תוכל להחזיק בסמכות על פי התקנון לפי חוק שיווי זכויות האישה.

שמחה רוטמן: תודה רבה.

מיכאל מלכיאלי: תודה, אדוני יושב-הראש.

מיכאל מלכיאלי: האמת היא שכאשר אנחנו באים לדבר על הצעת חוק הדיינים, צריך להגיד את האמת, כמו שאנחנו אוהבים לעשות כאן בוועדה.

מיכאל מלכיאלי: כל הצעת החוק הזו נועדה, על פי מקורות זרים, לדאוג לאלקין ולקיים את ההסכם הקואליציוני אתו.

מיכאל מלכיאלי: זה לא שפתאום מישהו חשב שבממשלה יש יותר גברים חכמים ובכנסת יותר נשים חכמות.

מיכאל מלכיאלי: לא, היות ואלקין רצה לשבת בוועדה למינוי דיינים, מסיבותיו שלו, הוא חושב שהוא יודע למנות אנשים טובים יותר, הולכים לעשות כאן שינוי בחוק יסוד.

מיכאל מלכיאלי: רבותי, זה לא חוק רגיל.

מיכאל מלכיאלי: שינוי חוק יסוד, מה המטרה של החוק הזה?

מיכאל מלכיאלי: 1.

מיכאל מלכיאלי: לדאוג לאלקין לתעסוקה; 2.

מיכאל מלכיאלי: למדר את הציבור החרדי, שלא יוכל להתמודד בחוק להיות חבר בוועדה.

מיכאל מלכיאלי: אין תקדים לזה בכנסת.

מיכאל מלכיאלי: ידידי יושב-ראש הוועדה, תחשוב שאני הייתי מנסח איזושהי הצעת חוק, שערבים למשל, שמאלנים או ימנים, לא יכולים להתמודד בוועדה מסוימת.

מאיר פרוש: תגיד אתיופים.

מיכאל מלכיאלי: או אתיופים או מרוקאים, לא משנה.

מיכאל מלכיאלי: השמים היו נופלים עלינו, אבל כאן כנסת ישראל, ממשלת ישראל, מביאה הצעת חוק, שממוקדת בציבור החרדי, שלא יוכל להתמודד, והפלא ופלא, הכול עובר בשקט.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה להבין, איפה כל אבירי זכויות האדם, שתמיד דואגים למיעוט?

מיכאל מלכיאלי: שיבואו לבדוק את זעקתנו.

מיכאל מלכיאלי: אדוני היושב-ראש, היות ואנחנו בטוחים ביושרה שלך, אנחנו מבקשים ממך לא להעלות את ההצעה הזאת.

איתן גינזבורג: תודה.

מיכאל מלכיאלי: מה תודה?

מיכאל מלכיאלי: אל תעלה אותה.

מיכאל מלכיאלי: זו הצעת חוק שדורסת את המיעוט בכנסת כדי לתת לאלקין תעסוקה.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו אוהבים את זה, אבל למה שם?

איתן גינזבורג: כדי שנוכל לקבל החלטה בנושא לפי החלטתך, בוא נשמע את שאר הדוברים.

מיכאל מלכיאלי: לא, אל תעלה את זה לדיון.

איתן גינזבורג: הבנתי, אבל אנחנו רוצים לשמוע גם מה יש לאוריאל בוסו לומר בנושא הזה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, אמרנו את שלנו במליאה, עם כל ההסברים, גם המשפטיים, שזה דבר שנוגד כל מנהל תקין.

אוריאל בוסו: הרי זאת אחיזת עיניים מה שהשר כהנא אמר, שהוא רוצה להביא ייצוג נשים בוועדה, כי אותו ייצוג יהיה, אבל זה עובר מהממשלה לכנסת, וכרגע הדיון הוא להעביר את זה לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

אוריאל בוסו: בהתייעצות עם יושב-ראש הסיעה שלנו, אני הייתי מבקש דווקא להעביר לוועדה לקידום מעמד האישה, כי יכול להיות ששם יושב-ראש הוועדה ידאג לייצוג של נשים בממשלה.

אוריאל בוסו: לא שמענו את ארגוני הנשים נלחמות.

אוריאל בוסו: מיכל, תשע שרות סביב שולחן הממשלה, ודווקא הפעם אין שרה אחת?

מיכל רוזין: תמיד מילה טובה שיש תשע שרות בממשלה.

אוריאל בוסו: לא, אני לא יכול להגיד מילה טובה, כי רציתי לשמוע אחת מהן.

אוריאל בוסו: אפילו שרה אחת לא ראויה להיות חברה בוועדה למינוי דיינים.

מיכל רוזין: תגיד מילה טובה על נשים בקבינט הביטחוני.

מיכאל מלכיאלי: מה רע במיכאלי?

מיכאל מלכיאלי: כל היום הסגנים שלה פה, שתהיה בוועדה למינוי דיינים.

יוראי להב-הרצנו: בוסו, יש פתרון מאוד טוב, תציבו נשים ברשימה ואז יוכלו להיכנס.

אוריאל בוסו: אבל אתם מזלזלים בנשים ברשימה שלכם.

שמחה רוטמן: כשיהיו אצלכם פריימריז, הם - - -

יוראי להב-הרצנו: יש פריימריז בסוף השנה.

שרן השכל: בתוך השבוע הזה רציתי לקחת 30 שניות, שנייה פסק זמן מכל הטרללת והבלגן הזה, ולומר תודה רבה – איפה היא?

שרן השכל: זה לא עוזר עכשיו.

שרן השכל: אני מבקשת את זכות הדיבור בעוד דקה.

יבגני סובה: היא רוצה להגיד מזל טוב לארבל.

שרן השכל: הפוגה של 30 שניות כדי לומר לך ארבל תודה רבה.

שרן השכל: אני חושבת שזה יום הולדת לא פשוט עם כל הטרללת והבלגן פה.

שרן השכל: את זמינה לנו 24/7, תמיד מייעצת לנו, עוזרת לנו.

שרן השכל: העבודה הזאת לא פשוטה, את חוטפת תמיד מכולם, מכל הכיוונים, גם קואליציה וגם אופוזיציה.

מיכאל מלכיאלי: לא מש"ס.

שרן השכל: גם מש"ס ומכולם היא חוטפת, ובסוף עוזרת לכולנו.

שרן השכל: תודה רבה ומזל טוב, יום הולדת שמח.

מיכאל מלכיאלי: לא מוחאים כפיים בוועדות.

איתן גינזבורג: לא כל כך פרלמנטרי, אבל בשעת לילה מאוחרת זו, נאפשר.

יבגני סובה: אי של שפיות ביום הזה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מקלב.

אורי מקלב: עורכת הדין אסטרחן, אני רוצה להגיד לך שאם היא מברכת אותך על שבעה ימים 24/7, אנחנו מגבילים את הברכות שלנו ל-24/6, לא יותר מזה.

מאיר פרוש: גם לא יכול להיות 24/6, 24/5.5.

אורי מקלב: 24/5.5, בוודאי לא 24/7.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, אני דווקא הקשבתי יותר לדבריך.

אורי מקלב: שמתי לב שבזמן שאתה יושב בראש הישיבה, אתה משתדל להסביר ולדבר אל המצפון שלנו.

אורי מקלב: החוקים האלה חשובים מאוד, הם נחוצים מאוד.

אורי מקלב: אם לא תוך 24 שעות, לא נוכל להפעיל את חוק הקורונה ולא נוכל לפקח על חוק הקורונה.

אורי מקלב: אני חושב שעד היום, כל החוקים שדנו פה במהירות בפטור מהנחות, הסברתם היטב, שתוך 24 שעות לא נוכל לתת את החל"ת, אם היום לא מחליטים על החל"ת, אי אפשר לתת בכלל את החל"ת ולכן אנחנו צריכים לדון בזה עכשיו, יום ולילה, ולכן סדרי הדיון לא מתבטלים לעומת החשיבות של הנושא.

אורי מקלב: ראינו כאן אותו דבר לגבי חוק יסוד: הכנסת על סעיף התקציב.

אורי מקלב: אנחנו צריכים להביא תקציב, אחרת הממשלה נופלת, ולכן מבקשים לתת הארכה לחוק.

אורי מקלב: בחוק הגיוס כאן, גם אמרתם שאחרי שלוש שנים, צריכים לחדש זאת.

אורי מקלב: מה קרה בחוק הזה?

אורי מקלב: מישהו יכול לנמק, מה קרה שעכשיו פתאום צריכים לעשות שינוי בחוק?

אורי מקלב: יש איזה מאורע, הוראת שעה אם לא יהיה מי שימונה ויוכל לבחור בוועדת הבחירות של הדיינים בגוף הבוחר?

אורי מקלב: אבל אם הציבור לא יודע, אנחנו צריכים להגיד שיש הסכם קואליציוני בין תקווה חדשה לבין ימינה, שגם תקווה חדשה לא הסתפקה במינוי שיש לימינה והחליטה שהיא צריכה לתת לזאב אלקין, חבר כנסת מטעם תקווה חדשה, מקום שהוא יהיה בגוף הבוחר של הדיינים; לא רק הוא, גם ימינה רוצים.

אורי מקלב: מה עושים במקרה כזה?

אורי מקלב: איך עושים הסכם קואליציוני?

אורי מקלב: יושבים החכמים, במקרה הזה אני מניח שזה לא היה בהנחייתה ובעצתה של עורכת הדין, והחליטו לשנות חוק יסוד.

אורי מקלב: מאוד קל, לשנות חוק יסוד, לגרום לכך שהממשלה לא צריכה לשלוח אישה לגוף הבוחר.

אורי מקלב: החוק הקיים היום דורש מהממשלה וכן מהכנסת, שיהיה שוויון מגדרי בגוף הבוחר, שיש אישה בגוף הבוחר ויש גבר בגוף הבוחר.

אורי מקלב: מה אתם עכשיו מבקשים?

אורי מקלב: לבטל.

אורי מקלב: ממשלת ישראל לא תשלח אישה לגוף הבוחר, היא תסתפק בשני גברים, ואין באמת שוויון.

אורי מקלב: אני רוצה רק להגיד לך מה המשמעות של הדבר הזה.

אורי מקלב: אם זה היה קורה בקואליציה שלנו, היו מאשימים אותנו שיש רמיסה של שוויון, אנחנו רומסים את הנשים.

אורי מקלב: אבל כשזה קורה בממשלה, שחלק ממנה אלה הן סיעות ומפלגות שהדגל המרכזי שלהן זה שוויון, אנחנו גם רואים מי המפלגות.

אורי מקלב: איזה מפלגות דורשות את זה?

אורי מקלב: שתי מפלגות, שמבחינת הייצוג לנשים הוא גם לא גדול, שתי נשים מתוך שש הן ממפלגות שבמיעוט בתוך הייצוג הזה.

יסמין פרידמן: הדאגה שלך לייצוג נשים מעוררת השראה.

יסמין פרידמן: היא מעוררת השראה, למה אין לך נשים ברשימה?

אורי מקלב: לי יש תשובות בעניין הזה, אבל אני לא דורש את זה גם.

אורי מקלב: אבל יש כאן מפלגות שדורשות את זה, איך הן חברות בממשלה שלא שולחת אישה?

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אבי מעוז.

אבי מעוז: תודה.

אבי מעוז: אני מצטרף לכל הדברים שנאמרו, הפעם אני לא אקצר, במחילה יש לי מה להגיד על החוק הזה.

אבי מעוז: אני מצטרף לכל הדברים שאמרו על הדחיפות של הבאת החוק הזה כרגע.

אבי מעוז: אני הבנתי במליאה, שהדחיפות היא רק שבהסכם הקואליציוני מדובר על העברת החוק תוך 30 יום.

אבי מעוז: גם על זה דחיפות כזאת?

אבי מעוז: עוד לא עברו 30 יום מאז הקמת הממשלה.

אבי מעוז: לעצם השאלה ועצם הדיון על איזו ועדה, אדוני יושב הראש, אני חושב בניגוד לחבריי באופוזיציה שאין פה הדרת נשים בכלל.

אבי מעוז: אנחנו כנסת, חייבים לדבר על הכנסת, לא על נציגי הממשלה.

אבי מעוז: בנציגי הממשלה באמת מה שהממשלה עשתה זה הדרת נשים, בכנסת זה הדרת גברים.

אבי מעוז: 86 חברי כנסת לא יכולים להיות חברים בגוף הבוחר את הדיינים.

אבי מעוז: 86 חברי כנסת גברים לא יכולים להיבחר, זו הדרת גברים, ולכן אני בתור חבר כנסת, מכיוון שהדירו אותי מהיכולת להיבחר לוועדה הזו, אני הייתי מציע שלפני שאנחנו מעבירים את זה לוועדת החוקה, חוק ומשפט – שגם לזה אני מתנגד – להקים את ועדת האתיקה, כדי שתהיה לי אפשרות איפה להגיש תלונה על הדבר הזה, הדרתי מהיכולת להיבחר לוועדה הזאת; ורק אחר כך להעביר את זה לדיון בוועדה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת פרוש.

מאיר פרוש: אני במליאה אמרתי, לא לקרוא לזה חוק הדיינים, אלא חוק החרם.

מאיר פרוש: הסביר את זה טוב חבר הכנסת אבי מעוז.

מאיר פרוש: אנחנו בעצם מוחרמים, 87 גברים בתוך מליאת הכנסת מוחרמים.

מאיר פרוש: את הסיבות לכך הטיב גם להגדיר חבר הכנסת הרב מקלב.

מאיר פרוש: כמו שאנחנו מבינים שכאשר יש ראש ממשלה, הוא צריך לקבל את בלפור.

מאיר פרוש: בלי בלפור זה לא עובד.

מאיר פרוש: גם כשנתניהו לא רצה, לא הייתה ברירה, אמרו לו: אדוני היקר, יש ראש ממשלה חדש, תצא מבלפור.

מאיר פרוש: הציבור החרדי בנוי כך שיש לו תלמוד תורה שלו, יש לו בית ספר לבנות שלו, יש לו ישיבה שלו, יש לו כולל שלו, ויש לו הכול.

מאיר פרוש: הוא בנוי מגיל שלוש עד לאחר 120, כולל חברה קדישא, יש לו משלו.

מאיר פרוש: מי שנזקק לשירותי בתי הדין – לא אמרתי שעם ישראל, חלילה, לא רוצה להשתמש בזה, אבל לציבור החרדי יש זיקה גדולה לנושא הזה.

מאיר פרוש: איך אפשר ללכת לבחירת דיינים, כאשר אתה לא נותן לציבור החרדי את האפשרות ששליחי הציבור שלו יוכלו להיות מיוצגים שם?

מאיר פרוש: סליחה שאני מביא את ההשוואה הזאת – זה כמו שאתה אומר לראש ממשלה: אתה נבחרת להיות ראש ממשלה, אבל לא יהיה לך את בלפור, לא יהיה לך בית שתוכל לקבל בו את האורחים.

מאיר פרוש: מה זה לא לתת לציבור החרדי אפשרות שיהיו לו נציגים בוועדה לבחירת דיינים בתוך הכנסת?

מאיר פרוש: זה חוק חרם, אז באמת בואו נפנה – אני לא יודע למי.

מאיר פרוש: אבי מעוז הציע ללכת לוועדת האתיקה.

מאיר פרוש: שום דבר לא דחוף.

מאיר פרוש: אתמול בלילה הרב גפני הסביר פה בטוב טעם והצליח לשכנע את בועז, שלא קל לשכנע אותו, שאין שום דחיפות.

מאיר פרוש: הייתי אומר את זה גם אם הוא נמצא פה, אין שום דחיפות לדון בחוק הזה, אין שום דבר.

מאיר פרוש: למי צריך לספק את התאווה הזאת, שגם את זה הוא הצליח בשבועיים של הממשלה?

מאיר פרוש: אין שום דחיפות.

מאיר פרוש: גם אין מועמדים, האוצר כרגע עוד לא פינה את התקנים למנות דיינים חדשים, מה הסיבה שאנחנו ממהרים דחוף דחוף?

מיכל רוזין: בואו נבטל, לא צריך, בואו נבטל.

שמחה רוטמן: מיכל, תביאי את זה כהצעת חוק ממשלתית, נשקול אותה.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת רוזין, תודה רבה.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת רוזין, גם לא נרשמת לדיבור וגם הרשימה נעולה.

מאיר פרוש: תן לי לשאול אותה, באווירה טובה.

איתן גינזבורג: לא, היא לא יכולה להשיב, כי אין לה רשות דיבור.

מאיר פרוש: היא יכולה לשאול כזו שאלה, כאשר היא לא מבינה מה שאני מסביר, שהציבור החרדי מבקש שיהיו לו דיינים מהציבור שלו, אז היא אומרת לי: תבטל את הרבנים.

מיכל רוזין: אבל הדיינים שלכם לא דנים בציבור החרדי, הם דנים את הציבור החילוני.

מאיר פרוש: מה פתאום, מה פתאום.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יריב לוין, יושב-ראש הכנסת לעבר, תודה רבה.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, אני מוכרח לומר שבעיניי ההצעה הזאת היא הצעה שדגל אדום מתנוסס.

יריב לוין: אני מבקש לשאול את היועצת המשפטית מספר שאלות.

יריב לוין: אני חושב שראוי שהוועדה תשאל את השאלות האלה.

יריב לוין: אני חושב שהיה צריך לשאול את השאלות האלה בפתח הדיון ולא לחכות לסופו, ואולי היה נחסך לנו הרבה מהדיון שמתקיים כאן.

יריב לוין: היועצת המשפטית, אני אמרתי שבעיניי זה חוק שדגל אדום מתנוסס עליו, ואני מבקש לשאול אותך מספר שאלות.

יריב לוין: ראשית, האם בראייתך מצב שבו אני כחבר כנסת הופך לחבר כנסת סוג ב', כיוון שאני לא יכול להתמודד בוועדה, שאליבא דכולי עלמא היא ועדה שיש לה נגיעה אלי כחבר כנסת שבא מתוך הציבור היהודי, שיכול לבוא ולהתדיין בפני אותם דיינים שנבחרים שם, ואני בכוונה אומר את זה כי יש היגיון, כאשר מדובר למשל בוועדה למינוי קאדי מד'הב לומר: אנחנו נאפשר לחברי כנסת דרוזים, שתהיה להם עדיפות, או לפעמים אפילו בלעדיות ביכולת להיבחר לשם, כיוון שזה הציבור שהדבר הזה רלוונטי אליו, בסוף זה בית דין דתי, לא בית דין אזרחי שהוא פתוח לכולם, אלא מוגבל לעדה מסוימת.

יריב לוין: האם את סבורה, שכאשר באים ואומרים לחברי כנסת: רק משום – אני אשתמש במינוח הזה, שלא תמיד אני אוהב אותו – המגדר שאליו הם משתייכים, אנחנו נאסור עליכם לשבת בוועדה הזאת?

יריב לוין: האם זה יכול להיות בכלל?

יריב לוין: האם זה מתקבל על הדעת?

יריב לוין: האם זה סביר?

יריב לוין: האם זה עומד בכל העקרונות של זכויות האזרח, זכויות הנבחר?

יריב לוין: האם זאת לא פגיעה בציבור ובזכות ההשפעה של אותם אזרחים שבחרו בנו?

יריב לוין: מי שמצביע לחבר כנסת ששייך למגדר מסוים, יודע שהוא לא יוכל לקבל ייצוג במקומות מסוימים?

יריב לוין: האם זה יעלה על הדעת בכלל?

יריב לוין: זו השאלה הראשונה.

מיכל רוזין: זה לא היה לך ברור מאליו שיש נשים עד לפני כמה שנים.

יריב לוין: השאלה השנייה, האם יש הצדקה לקבוע הסדר כזה באופן ספציפי בוועדה למינוי דיינים, להבדיל מוועדות אחרות שהן בעלות אופי דומה, כמו הוועדה לבחירת שופטים?

יריב לוין: במה מיוחדת הוועדה הזו, שדווקא בה נכון לבוא ולומר, שביד אחת נחסום מהאפשרות של חלק משמעותי מחברי הכנסת לכהן בה, וביד השנייה נגזול את החובה של הממשלה לשלוח אישה שתכהן בה?

יריב לוין: מדוע חשוב יותר שתשב אישה מטעם הממשלה בוועדה לבחירת שופטים, וכדאי לתקן את המצב הקיים ולהוציא את חובת האישה שאמורה לכהן בוועדה למינוי דיינים?

יריב לוין: האם אין חשיבות, האם יש בכלל היגיון בדבר הזה?

יריב לוין: האם זה עומד באיזשהו מבחן, ולו מינימלי בכלל?

יריב לוין: אני רוצה עוד שאלה אחת לשאול.

יריב לוין: האם אין קושי בעובדה שהתיקון הזה מתבקש, כאשר אנחנו עומדים פרק זמן קצר מאוד לפני תהליך המינויים והבחירה שצריכים להתקיים כאן בכנסת ובממשלה?

יריב לוין: האם מהדבר הזה לא עולה יותר מתחושה, עולה ריח של סירחון עז, של תפירת החוק לצרכים פרסונליים אישיים של אנשים מסוימים על חשבון עקרונות שצריכים להיות עקרונות ציבוריים של הצורך בייצוג הולם, רחב, רלוונטי בוועדה כל כך חשובה?

יריב לוין: אני חושב שהתשובות לכל הדברים האלה הן ברורות מאוד, והן ברורות לכל מי שיושב כאן סביב השולחן.

יריב לוין: אני אגיד יותר מזה.

יריב לוין: תראו רבותי, אני הייתי הרבה מאוד שנים בקואליציה, העברתי גם הרבה חוקים שלא הסכמתי איתם, שהיו נראים לי מאוד בעייתיים, אבל יש מינימום של מידה של סבירות.

יריב לוין: לא לכל דבר צריך להגיד אמן, כי איזושהי סיעה בקואליציה מכל מיני קוניונקטורות אישיות החליטה שהיא תסדר את החוק לפי בן אדם או לפי איזה אינטרס מסוים שלו, ובצדק רב חברת הכנסת השכל מורידה את הראש, גם אני הייתי עושה זאת.

יריב לוין: הרי היא האדם האחרון שיכול להאמין בחוק מהסוג הזה, כי אני מכיר אותך היטב.

יריב לוין: לפעמים צריך להגיד לאנשים: עד כאן.

יריב לוין: אגיד לכם יותר מזה, אם כל זה לא מספיק, מנהלים את ההליך הזה באיזו מן מהירות שיא, כאילו זה הדבר הכי חשוב בעולם, כאילו אם אנחנו לא נסיים מהר מהר את הסידור הזה, העולם ייחרב, ואז מקיימים הליך מהיר, בלי שיקול דעת, בלי לבחון את המשמעות של הדבר הזה, בלי לבחון את השלכות הרוחב של הדבר הזה.

יריב לוין: ואני אתן לכם רק השלכת רוחב אחת שכדאי מאוד לחשוב עליה.

יריב לוין: צריך להבין, אם החוק הזה עובר, כל המהפכה הענקית שאנחנו עוד רחוקים מלהשלים אותה, ושהיא בעיניי כל כך חשובה, של שילוב נשים ושל ייצוג של נשים, כל המהפכה הזאת תרד לטמיון, מכיוון שביום שאנחנו בפעם הראשונה לדעתי בתולדות הכנסת ובתולדות המדינה, קבענו שאנחנו מורידים את הייצוג הנשי במקום מסוים, אני לא חושב שהיה לזה תקדים, ואני מסתכל על כל מי שכאן – אגב, אני לא מסתכל רק על הנשים, אני חושב שזה צריך להטריד אותנו הגברים לא פחות, אותי זה בוודאי מטריד.

יריב לוין: הרי ברור לכל אחד לאן זה יוביל אחר כך.

יריב לוין: גמרנו, הפתח הזה נפתח.

יריב לוין: כל הייצוג הנשי, שברור לכולם שלגעת בו זה אירוע – בעיניי היה נראה אירוע בלתי אפשרי, כי גם כך הוא לא מספיק, כל הדבר הזה היום נפרץ לחלוטין.

יריב לוין: אני פונה אליכם ואומר לכם עוד פעם: תעשו חושבים, תעצרו את הדיון הזה, לכו תחשבו, קחו עוד יום.

יריב לוין: הרי אם בסוף תחליטו שייקוב הדין את ההר, יהיה לכם רוב.

יריב לוין: אל תעשו דברים שאסור לעשות, ואני הייתי מבקש גם לשמוע התייחסות של היועצת המשפטית.

יריב לוין: אני חושב שבחוק מהסוג הזה, היה ראוי שנייר מסודר יונח בפנינו מלכתחילה.

יריב לוין: התפקיד הוא לא רק לשבת פה, התפקיד הוא כשמובא דבר כזה, לבוא עם הנייר.

יריב לוין: שלא תהיינה אי-הבנות, ההחלטה היא שלנו, היא לא של הייעוץ המשפטי, אבל אני חושב שאת עמדתו היינו צריכים לשמוע כאן ברמה, בקול גדול, לא בהתכנסות בכיסא ובמצב שאפילו מילה לא נאמרת בעניין הזה, ואני אומר את זה דווקא מתוך ההערכה האישית שיש לי לארבל שנושאת בתפקיד הזה.

יריב לוין: עד כאן מה שיש לי לומר בעניין הזה.

קריאה: עכשיו אני מבינה למה מ-2018 אין לנו תקציב.

איתן גינזבורג: בבקשה, בסוף רשות הדיבור תגובה ליועצת המשפטית.

אורית סטרוק: יש לי זכות דיבור, אבל אני אשמח קודם לשמוע את ארבל.

איתן גינזבורג: רשימת הדוברים ננעלה כבר.

ארבל אסטרחן: חבר הכנסת לוין, אני מתפלאת שהטענה היא כלפיי שאני לא מגיבה, כי כפי שאתה יודע היטב, הדיון כרגע הוא על קביעת ועדה לדיון.

ארבל אסטרחן: מעולם בשלב של קביעת ועדה לדיון, אני לא נתתי פה חוות דעת מהותית על החוק.

ארבל אסטרחן: הדבר הזה ייעשה בוועדה, שבה תידון הצעת החוק, וברור ששם הייעוץ המשפטי ייתן - - -

יריב לוין: אני מצטער, אני לא מקבל את זה, לא רק משום הניסיון שלי בוועדה הזאת, אלא משום העובדה שהחוק הזה נוגע לנושא שנוגע לכנסת עצמה, לבחירת נציגי כנסת.

וליד טאהא: אולי צריך חוות דעת של היועץ המשפטית של הכנסת ולא של הוועדה, כי זה משהו שקשור לכנסת.

ארבל אסטרחן: אבל לא דנים עכשיו בהצעת החוק.

יריב לוין: אנחנו לא דנים בהצעת החוק, אבל אנחנו דנים במה יקרה עם הצעת החוק הזו, ואני חושב שכאשר מובאת הצעה כזאת, שיש בה פרובלמטיות באופן הזה, מן הראוי לשים אותה על השולחן, כי זה שיקול מהותי בשאלה, לאן מעבירים, מתי מעבירים, האם מעבירים.

אוריאל בוסו: ארבל, את גם שחררת את זה למליאה.

יריב לוין: זה דבר אלמנטרי, ברור לגמרי, שאפשר להתחמק ממנו.

ארבל אסטרחן: אני חייבת לומר שאני יושבת בוועדה הזאת כ-20 שנה.

ארבל אסטרחן: מעולם לא נתתי חוות דעת מהותית על הצעת חוק, לא בשלב הפטור מחובת הנחה, ולא בשלב קביעת הוועדה.

ארבל אסטרחן: הדברים יכולים להשתנות, אבל זה המצב.

ארבל אסטרחן: כאשר הצעת החוק תעבור לוועדה שתקבעו, בוודאי תהיה שם עמדה של הייעוץ המשפטי, כזו או אחרת.

אבי מעוז: מה הסעד שיש לי, אם אני רוצה להתלונן בוועדת האתיקה ועוד לא הוקמה ועדת האתיקה?

איתן גינזבורג: בסדר, זה משהו אחר.

איתן גינזבורג: זה אותו דבר - -

ארבל אסטרחן: לא ברור לי איך זה קשור.

איתן גינזבורג: - - ואיך מעבירים חוק לוועדה שעוד לא הוקמה?

איתן גינזבורג: זה אותו דבר.

איתן גינזבורג: תפנה ליושב-ראש הכנסת, אדוני, שהוא היחיד שמקים את ועדת האתיקה, אפילו לא הוועדה הזאת, והוא זה שיכול להגיד לך.

איתן גינזבורג: אם יש לך תלונה להגיש, אתה יכול להגיש או תלונה לוועדת הכנסת או ליושב-ראש הכנסת.

אבי מעוז: אפשר להגיש תלונה ליושב-ראש הכנסת?

אורית סטרוק: - - -

איתן גינזבורג: חברת הכנסת אורית, אני נותן לכולם, אבל בשלב מסוים אני נועל את הרשימה.

איתן גינזבורג: כולם נרשמו.

אורית סטרוק: נרשמתי.

איתן גינזבורג: אני שואל אותך שאלה עכשיו ברצינות, זו אמירה קריטית?

אורית סטרוק: כן.

אורית סטרוק: בהמשך לדברים של יריב ופחות בהיבט החוקתי, שאני חושבת שחייבים לדון בו, יותר בהיבט החווייתי והערכי, אני רוצה להגיד שיש לי עם החוק הזה תחושת דז'ה וו קשה מאוד מאוד.

אורית סטרוק: אני נזכרת ממש בצער גדול בקואליציה שאני הייתי חברה בה בכנסת התשע-עשרה, שהייתה קואליציית ברית האחים עם לפיד.

מיכל רוזין: 2013.

רון כץ: מיכל מתעקשת לבלבל עם עובדות.

אורית סטרוק: נכון, בכנסת התשע-עשרה.

אורית סטרוק: אני רוצה לומר לך איתן, יש פה מגמה שאני מרגישה פה את קצה הקרחון שלה, אבל הוא קצה קרחון בולט וכואב, ולדעתי הוא פתח לבאות.

אורית סטרוק: יש מגמה, ואני רואה אותה מגיעה, למעוך את החרדים.

רון כץ: חס ושלום.

רם שפע: אין מגמה כזאת.

אורית סטרוק: אני לא בחרדים, אני לא שם, בסדר?

אורית סטרוק: אבל אני לא מוכנה להיות שוב חלק בכנסת, שלוקחת ציבור גדול ופשוט מועכת אותו, אני לא מוכנה לדבר הזה.

אורית סטרוק: לקחת את החוק הזה, שהוא כשלעצמו מועך את החרדים, ולהעביר אותו דווקא לוועדה בראשות גלעד קריב - -

קריאה: אבל זו טרמינולוגיה לא נכונה.

שמחה רוטמן: טרמינולוגיה מאוד נכונה.

אורית סטרוק: - - ועדה בראשות גלעד קריב, זה בעיניי מעשה חברתי מאוד מאוד שלילי, מגעיל, מסריח, שמוביל אותנו לעברי פי פחת והפוך לגמרי ממה שאתם מתפארים, שאתם הקמתם ממשלת אחדות.

אורית סטרוק: זאת לא אחדות, חברים.

יסמין פרידמן: מה זה המילים האלה?

אורית סטרוק: אני אומרת לך, כי אני הייתי שם.

שמחה רוטמן: אל תחנכי אותה.

שמחה רוטמן: חוצפנית, אל תחנכי אותה.

שמחה רוטמן: 12 שנה לא עשית שום דבר, תהיי בשקט.

יסמין פרידמן: מה אתה אומר?

יסמין פרידמן: אתה לא תגיד לי להיות בשקט.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת שמחה רוטמן.

שמחה רוטמן: חוצפנית, מה את מחנכת?

יסמין פרידמן: אני לא מחנכת, אני מעירה על מילים לא טובות.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת שמחה רוטמן, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

שמחה רוטמן: מה את מחנכת אותה?

איתן גינזבורג: חבר הכנסת שמחה רוטמן, פעם שנייה.

רון כץ: שמחה, מי אתה שתקרא לה חוצפנית?

רון כץ: אתה מכיר אותה בכלל?

איתן גינזבורג: חבר הכנסת רון כץ, תודה רבה לך, אני לא צריך עזרה.

רון כץ: לא, יש גם גבול לדברים האלה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לך, אני לא צריך עזרה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לך.

איתן גינזבורג: הגזמתם ממש בשעה הזאת.

איתן גינזבורג: בבקשה, נא לסיים את הדברים, משפט אחרון בבקשה.

אורית סטרוק: אין הרבה דברים שאני מצטערת ומתביישת שהייתי שותפה להם, אני מצטערת ומתביישת שהייתי שותפה לקואליציה, שברגל גסה מעכה את החרדים, ואני קוראת לכם חברים שלי בקואליציה, אל תהיו שותפים לדבר הזה.

אורית סטרוק: גם אני חושבת שלא צריכים להעביר את החוק הזה, ובטח ובטח לא בוועדה בראשות גלעד קריב.

אוריאל בוסו: - - - אמר שהשותפות הייתה טעות והוא לא יחזור עליה.

איתן גינזבורג: הרב מקלב, גם דיברת וגם הרחבת.

איתן גינזבורג: לפנים משורת הדין, משפט לחבר הכנסת כץ ונעבור להצבעה.

אופיר כץ: אני לא רוצה להגיד את זה כדי לחזור על ההצבעה, רק ראיתי ששלחו בסעיף הראשון את החוק של הביטוח הלאומי של החל"ת.

אופיר כץ: אני הופתעתי, כי אני חבר גם בוועדת הכספים ואפילו לא סיימנו להקריא את החוק.

איתן גינזבורג: זה לא קשור.

אופיר כץ: זה כן קשור.

איתן גינזבורג: אדוני, זה לא קשור.

איתן גינזבורג: שמעתי, הבנתי מה הרעיון.

אופיר כץ: הנוסח שאמור לבוא אלינו לוועדה אם לאשר את זה לשנייה ושלישית, צריך להיות הנוסח שהכינה הוועדה, הוועדה לא הכינה נוסח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת כץ, יש רביזיה, אפשר יהיה לדון בזה ברביזיה.

איתן גינזבורג: אנחנו מקדימים דיון.

איתן גינזבורג: כשייגמר הדיון – זאת לא פעם ראשונה שהוועדה הזאת דנה לפני.

אופיר כץ: התקנון אומר להביא את הצעת החוק, כפי שהוועדה הניחה אותה.

אופיר כץ: היועצת המשפטית, אני אומר משהו לא נכון?

שמחה רוטמן: התייעצות סיעתית.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

קריאה: איתן, אתה הבטחת לי.

אופיר כץ: ארבל, אפשר להביא חוק שלא הוכן בוועדה?

ארבל אסטרחן: יש נוסח - - -

אופיר כץ: אין נוסח, זה לא הנוסח הנכון.

איתן גינזבורג: חברים, בשעה 23:58 נתכנס כאן להצבעה אחרי התייעצות סיעתית.

איתן גינזבורג: הפסקה.

איתן גינזבורג: חברים, אני מחדש את הוועדה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה, מי בעד העברת הצעת החוק לוועדת החוקה, חוק ומשפט?

אבי מעוז: בועז, לפי בקשתך הם יצאו להתייעצות.

בועז טופורובסקי: איזה התייעצות?

שמחה רוטמן: הם בהתייעצות, הם בחוץ, יריב פה בחוץ, אורית פה בחוץ ולא בהצבעה.

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: מי נמנע?

איתן גינזבורג: אושרה.

איתן גינזבורג: 16.

מאיר פרוש: ש"ס לא נמצאים פה.

איתן גינזבורג: חמישה נגד, נמנעים – אין.

איתן גינזבורג: אני קובע שההצעה תעבור לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

איתן גינזבורג: יש רביזיה – אנחנו נתכנס בשעה 12:30 לדון בכל הרביזיות.

איתן גינזבורג: הישיבה יצאה להפסקה, בשעה 12:30 רביזיות.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: חברים, אני מחדש את הישיבה.

איתן גינזבורג: ראשית, אנחנו נתחיל להצביע על הרביזיות.

שמחה רוטמן: אמרת סעיף ד', הבאתי את כולם שיצביעו קודם על ד', מה רביזיות עכשיו?

שמחה רוטמן: קודם ד'.

יריב לוין: אנחנו מבקשים לדעת, האם זה סביר והאם זה יכול להיות בשעה 12:30 לילה, שפתאום התווספו סעיפים לסדר היום באופן הזה, בטענה שאפשר בהתראה של חצי שעה להביא חברי כנסת לכאן, כאשר מליאת הכנסת נסגרה כבר מזמן ואנשים יודעים שבוועדה המסדרת - -

שמחה רוטמן: ארבל לא מקשיבה לך.

יריב לוין: היא מקשיבה לי, היא יודעת.

יריב לוין: - - אנשים יודעים שבוועדה המסדרת נידונים נושאים מאוד מסוימים שנסקרו בסדר היום.

אורי מקלב: נאמר גם על ידי היושב-ראש שלא יתווסף שום דבר.

יריב לוין: ואני מוכרח להדגיש, שכאשר שאלנו, נאמר לנו – ועל הבסיס הזה גם חברי כנסת עזבו ונסעו – שזה סדר היום וזה מה שיידון היום בוועדה המסדרת ולא יהיו דברים נוספים, כך נאמר לנו.

יריב לוין: אולי נאמר לנו לא נכון, אולי מי שאמר לנו לא ידע, כך נאמר לנו.

יריב לוין: בשיחה, שלפחות עדכנה אותי מנהלת סיעתנו שקיימה עם יושב-ראש הוועדה, היא אמרה שאלה הנושאים על סדר היום.

יריב לוין: על הבסיס הזה אנחנו גם קיצרנו את הדיון שהיה במליאה בחוק חומרי הנפץ וראינו לנכון שלא למשוך כאן

יריב לוין: את הדיונים סתם לאורך שעות ארוכות, לאחר שנאמר לנו במפורש שזה סדר היום שיהיה ולא ישתנה.

יריב לוין: האם אפשר בנסיבות האלה בהתראה של חצי שעה להוסיף עכשיו סעיפים לסדר היום כחול אשר על שפת הים?

אוריאל בוסו: זה אפילו לא להוסיף, זה סדר יום חדש.

יריב לוין: לקבוע סדר יום חדש, שאף אחד מחברי הכנסת, למעט מי שבמקרה נמצא פה כרגע, לא יודע בכלל שהוא קיים, לא הודע מראש, אלא הודע להפך, שזה לא יקרה?

יריב לוין: אני מוכרח לומר יותר מזה.

יריב לוין: אני חושב שכך לא מנהלים עניינים בכנסת, אף פעם לא ניהלנו כך עניינים.

יריב לוין: לפעמים יש מצבים שצריך להוסיף איזה סעיף לסדר-היום בגלל כורח, בדרך כלל זה נעשה בהודעה מראש, זה נעשה באור יום ולא באישון לילה.

יריב לוין: אני לא זוכר שהיו מצבים מהסוג הזה, שכך סתם מופיעים בשעה 12:30 בלילה ודוחפים כמה סעיפים.

יריב לוין: אני מבקש שוב לקבל בעניין הזה עמדה ברורה.

יריב לוין: אני גם פונה אליך, אדוני היושב-ראש, שמנהל כרגע את הישיבה, אני חושב שמן הדין, שגם אתה עוד לפני שנשמע את העמדה של הייעוץ המשפטי, תבוא ותאמר שיש לכל דבר איזשהו גבול שלא חוצים אותו ולא ייחצה גם הגבול הזה.

יריב לוין: אם הנושאים האלה, רוצים לדון בהם – תקבעו ישיבה למחר בבוקר, אפשר יהיה לקיים אותה והנושאים האלה יידונו ויוצבעו, ואני מניח שאפילו יימצא להם רוב.

יריב לוין: אבל לעשות דבר הזה בשעה כזאת באמצע הלילה, נדמה לי שהדבר הזה הוא בלתי מתקבל על הדעת, לא היה כאן, מייצר כאן סטנדרט עבודה שאף אחד לא רוצה שהוא יקרה ולא ראוי ולא נכון, ואני מבקש מאדוני היושב-ראש לנהוג במינימום של שיקול דעת ולא לאפשר את הדבר הזה.

איתן גינזבורג: אני רוצה לומר שני דברים בהקשר הזה.

איתן גינזבורג: אני תיכף אתן ליועצת המשפטית להתייחס, אבל אני התכנסתי כדי לדון בהצבעות על הרביזיות.

יריב לוין: לא לא, על זה אנחנו לא מוחים.

איתן גינזבורג: אז בואו נגמור את ההצבעות על הרביזיות ואז נדון בנושא הזה, ברשותך.

אורית סטרוק: ואמרת שתהיה גם הצבעה על - -

איתן גינזבורג: - - וגם על סעיף הערעור, בסדר?

איתן גינזבורג: אז בואו נצביע קודם כל על הערעור ואז על הרביזיות, ואז נדון בדברים שהעלית, חבר הכנסת לוין.

איתן גינזבורג: נתחיל עם הערעור, כמבוקש – הערעור של חברת הכנסת סטרוק על החלטת יושב-ראש הכנסת והסגנים, שלא לאשר את דחיפות הצעתה לסדר-היום בנושא "טיפול המשטרה בתקיפת בתי יהודים בשכונת שמעון הצדיק בירושלים".

איתן גינזבורג: לאחר שהתקיים דיון בוועדה הזאת, אנחנו עוברים כרגע רק להצבעה.

איתן גינזבורג: בעד זה קבלת הערעור, ונגד זה לא לקבל את הבקשה של סטרוק.

איתן גינזבורג: חברים, תנו לי להבהיר, מי שמצביע בעד – מקבל את בקשתה של חברת הכנסת אורית סטרוק, והנושא הזה יעלה לדיון במליאת הכנסת.

איתן גינזבורג: מי שמצביע נגד – מתנגד לערעור והחלטת הנשיאות נשארת בעינה.

איתן גינזבורג: אם כך, אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: מי בעד הערעור?

איתן גינזבורג: מי נגד?

בועז טופורובסקי: הקואליציה נגד.

אורי מקלב: איפה ימינה, גם נגד?

שמחה רוטמן: בושה.

אורית סטרוק: נהדר, נהדר.

אורית סטרוק: עצוב ממש ממש ממש.

מיכל רוזין: דווקא זה לא עצוב.

איתן גינזבורג: מי נמנע?

איתן גינזבורג: בעד – 8

איתן גינזבורג: נמנעים – אין לא אושר.

איתן גינזבורג: שמונה בעד, 15 נגד, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע שהערעור נדחה.

שמחה רוטמן: יש רביזיה על ההצבעה הזאת גם.

רם שפע: איתן, לא כולם רוצים את הרביזיה, יכול להיות שאפשר יהיה - - -

איתן גינזבורג: באחת ורבע יהיה דיון על הערעור.

איתן גינזבורג: אנחנו נעבור לדיון ברביזיות – רביזיות על הקדמת דיון בהצעת חוק הביטוח הלאומי (הוראות מיוחדות לעניין דמי אבטלה ודמי לידה).

איתן גינזבורג: שמחה רוטמן, בבקשה, תנמק את הרביזיה לסעיף מס' 1.

שמחה רוטמן: הרביזיה להצבעה הזאת, כמו גם חלק מההצבעות האחרות שצריכים עליהן רביזיה, נובעת מכך – וראינו את זה בתוצאות ההצבעה האחרונות – שאין שום דבר ענייני באופן שבו מצביעים נציגי הקואליציה.

שמחה רוטמן: יושבים אנשים ברגעים אלה ממש בביתם בשמעון הצדיק ומבקשים לדעת שהמשטרה תגן עליהם מפני אנשים שבאים להרוג אותם.

שמחה רוטמן: אנחנו ביקשנו שיהיה על זה דיון.

שמחה רוטמן: במשך למעלה מיום שלם, מיום שני לדעתי, הוגש הערעור.

שמחה רוטמן: מאז אנחנו מנהלים דיונים ברצף, ואני אפילו חייב לומר שחלק מנציגי הקואליציה ניגשו אלי ואמרו לי: אנחנו נאשר את הדבר הזה, אם תמשכו הסתייגויות, זאת אומרת: אנחנו נאפשר לדון באיום על חיי יהודים בשמעון הצדיק, אם אתם תעשו אתנו סחר מכר על הסתייגויות בוועדות או הסתייגויות במליאה.

שמחה רוטמן: אני חושב שכל אדם בעל מצפון צריך לבטל את הצבעתו בכל הנושאים שעל סדר היום.

שמחה רוטמן: בהנמקה של הרביזיה הזאת, אני התמקדתי בעיקר בנושא הזה.

שמחה רוטמן: מלבד חוסר המוסריות וחוסר המצפון שבדבר הזה בכל הנוגע להצבעה על חוק הביטוח הלאומי, אני מבקש את התייחסותה של היועצת המשפטית ספציפית האם ההצבעה הייתה בכלל חוקית, בגלל שאנחנו הצבענו על בקשה של ועדת הכספים, לפני שוועדת הכספים סיימה את הדיון.

שמחה רוטמן: פה זאת שאלה בכלל האם ניתן היה להצביע, ולא רק שאלה של הצבעה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: בבקשה, ארבל.

ארבל אסטרחן: נושא הפטור מחובת הנחה השתנה במשך השנים.

ארבל אסטרחן: בעבר היה מקובל ממש כדבר שבשגרה, שהממשלה הייתה מבקשת פטור וועדת הכנסת הייתה נותנת פטור בכל הקריאות, זאת אומרת: גם לפני הקריאה הראשונה, כשיש חובת המתנה של יומיים, וגם לפני הקריאה השנייה והשלישית, כשיש חובת המתנה של יום.

ארבל אסטרחן: בכנסות האחרונות החלו יושבי ראש ועדת הכנסת לנסות קצת למתן את בקשות הממשלה, ולכן בדרך כלל שמים על סדר-היום בקשה לפטור לפני הקריאה הראשונה, כדי לראות הקריאה השנייה בכלל לא יצטרכו את הפטור, למשל: החוק שהצבעתם עליו היום בקריאה שנייה ושלישית, לא היה צריך בכלל פטור, כי הספיקו להניח אותו אתמול.

ארבל אסטרחן: אבל הסמכות קיימת – בקשות מזכיר הממשלה, שממשיכות להגיע לוועדה הזאת, כולל הבקשות על כל החוקים שדנתם בהם השבוע.

ארבל אסטרחן: בכולן הבקשה היא לפטור בכל הקריאות, אז הדבר אפשרי וקיים.

שמחה רוטמן: כן אבל זאת לא בקשת הממשלה, פה כתוב שזאת בקשת יושב-ראש הוועדה.

ארבל אסטרחן: נכון, זה לא משנה.

ארבל אסטרחן: אם יושב-ראש הוועדה יודע שהכוונה היא לסיים את ההצעה ורוצים להניח אותה ולהצביע באותו יום, יכולה הוועדה הזאת לאשר את זה.

ארבל אסטרחן: אגב, יש גם בקשת ממשלה, כי כשהם הגישו את הבקשה - -

שמחה רוטמן: בסדר, אבל אנחנו לא הצבענו על בקשת ממשלה; הצבענו על בקשת יושב-ראש, שבעצם הוגשה לפני שהיה דיון.

ארבל אסטרחן: נכון, הבקשה היא בקשת פטור.

ארבל אסטרחן: החל הדיון, הוא לא הסתיים, אז אין כרגע בידיכם את הנוסח הסופי, אבל יש נוסח של ההצעה, יודעים על מה מדובר.

שמחה רוטמן: אז אנחנו עשינו אישור על בלנקו וזה חוקי?

ארבל אסטרחן: אני לא הייתי קוראת לזה "על בלנקו" בכלל.

איתן גינזבורג: לא, זה לא על בלנקו, יש הצעת חוק.

איתן גינזבורג: גם אם היא השתנתה בוועדה, עדיין אנחנו יודעים שיש פה הצעת חוק - - - תודה רבה, גברתי.

איתן גינזבורג: אנחנו נעבור להצבעה.

איתן גינזבורג: מי בעד הרביזיה?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: מי נמנע?

איתן גינזבורג: בעד – 8

איתן גינזבורג: נמנעים – אין לא אושרה.

איתן גינזבורג: שמונה בעד, 15 נגד, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אם כך, אני קובע שהרביזיה לא התקבלה.

איתן גינזבורג: << נושא >> 3.

איתן גינזבורג: קביעת ועדה לדיון בהצעת חוק הדיינים (תיקון מס' 29), התשפ"א-2021, מ/1417 << נושא >>

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לרביזיה בנושא בקשת יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט להקדמת הדיון בהצעת חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הארכת תוקף), לפני הקריאה השנייה והשלישית.

איתן גינזבורג: שמחה רוטמן, בבקשה.

אורי מקלב: אני גם ביקשתי.

איתן גינזבורג: אתה ביקשת?

איתן גינזבורג: אז אורי מקלב.

אורי מקלב: אני ביקשתי את הרביזיה משתי סיבות.

אורי מקלב: סיבה ראשונה, כדי להקל על הקואליציה ולתת לכם את דרך המלך.

אורי מקלב: זה עיכוב קטן של רביזיה.

אורי מקלב: אבל הסיבה השנייה שביקשתי את הרביזיה, בגלל שאלה שלך שנשאלה, אולי הערה או קריאת ביניים, חברת הכנסת מיכל רוזין.

אורי מקלב: אמרת: רגע, רגע, למה אנחנו כל כך מלינים?

אורי מקלב: בעצם עד לפני כמה שנים לא הייתה חובה לבחור אישה לגוף הבוחר.

אורי מקלב: אני לא חושב שנגעת בנקודה ולא הבנת באיזה נקודה אנחנו נוגעים.

אורי מקלב: גם לפני כמה שנים לא היה מצב שאם אישה הייתה נבחרת, לא הייתה יכולה להיבחר, זה עוד היה לפני התיקון שדרשנו שצריכה להיות שוויוניות וגם אישה צריכה להיות בגופים כאלה.

אורי מקלב: מישהו מנע מאישה להיבחר?

אורי מקלב: לא מנעו מאישה להיבחר.

אורי מקלב: יכול להיות שלא בחרו, לא הייתה חובה לבחור.

מיכל רוזין: בחרו ממפלגות חרדיות, ולא היו נשים שם.

אורי מקלב: אבל לא היה דבר כזה מאז קום המדינה, הצעת חוק שמונעת מנשים להיבחר.

מיכל רוזין: זה אותו תרגיל כמו עכשיו, נו באמת.

אורי מקלב: אני לא אומר דברים נכונים?

אורי מקלב: לא היה דבר כזה.

אורי מקלב: מה שקרה בשנים האחרונות זה שיש חובה.

אורי מקלב: מה החוק הזה בא ואומר?

אורי מקלב: אמנם לא לנשים.

אורי מקלב: ההסכם הקואליציוני היה הפוך, בהסכם קואליציוני בקואליציה הזו, בין תקווה חדשה לבין ימינה, נקבע שחברת הכנסת יפעת שאשא ביטון תהיה נציגה מטעם הממשלה וחברת הכנסת שקד, ולכן היה מחייב להביא הצעת חוק כמו שאתם עושים עכשיו, שהכנסת לא תוכל לבחור נשים, רק שני גברים.

יוראי להב-הרצנו: הנורמה הזאת לא מקובלת עליך?

יוראי להב-הרצנו: חבר הכנסת מקלב, הנורמה לא מקובלת עליך, שאסור לנשים להתמודד?

אורי מקלב: על זה אני מלין.

יוראי להב-הרצנו: אני שואל אותך, האם זה לא מקובל עליך שזו הנורמה?

אורי מקלב: הנורמה מקובלת עליך?

יוראי להב-הרצנו: כי זו הנורמה, שהמפלגה שלך מיישמת החל מהקמתה ב-92'.

אורי מקלב: זאת נורמה שמקובלת עליך שגברים לא יכולים להיבחר?

יוראי להב-הרצנו: אני חושב שגברים הם לא קבוצה מקופחת.

אורי מקלב: מה החוק הזה אומר?

אורי מקלב: אני מביא לכם תמונת מראה של החוק הזה - -

יוראי להב-הרצנו: אני תוהה לאור האמירה שלך, האם הנורמה לא מקובלת עליך, אדוני?

אורי מקלב: - - במידה שההסכם הקואליציוני היה בדיוק הפוך, כששתי נציגות של הממשלה היו צריכות להיבחר לגוף הבוחר, והכנסת לא יכולה הייתה לבחור נשים, מה היה קורה פה?

אורי מקלב: מה אתה היית אומר?

אורי מקלב: מה את היית אומרת, חברת הכנסת רוזין?

אורי מקלב: האם הייתם מסכימים לדבר כזה?

איתן גינזבורג: תודה רבה.

יוראי להב-הרצנו: אבל זה מה שאתם מיישמים מ-92'.

איתן גינזבורג: אני חושב שיש טעם בדברים של חבר הכנסת מקלב, ואלה דברים שצריכים להתברר בדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

איתן גינזבורג: כרגע הדיון הוא רק על קביעת הוועדה שתדון בטענות הללו, ועל כן אני מעלה את הנושא להצבעה.

איתן גינזבורג: מי בעד הרביזיה?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: מי נמנע?

איתן גינזבורג: בעד – 8

איתן גינזבורג: נמנעים – אין לא אושרה.

איתן גינזבורג: שמונה בעד, 15 נגד, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע שהרביזיה לא התקבלה.

איתן גינזבורג: הרביזיה האחרונה ביחס לקביעת ועדה לדיון בהצעת חוק הדיינים לשם הכנה לקריאה שנייה ושלישית.

איתן גינזבורג: ביקש את זה חבר הכנסת מקלב.

איתן גינזבורג: הרגע נימקת בדיוק את הנושא הזה.

שמחה רוטמן: כולנו הגשנו את הבקשה.

איתן גינזבורג: אז נגיד לרוטמן להגיד שוב.

שמחה רוטמן: אני אנמק, כי אתה נימקת עכשיו ואמרת שרצית לדבר על הדיינים ודיברת על הקורונה.

שמחה רוטמן: אתה רוצה עכשיו לדבר על הקורונה?

אורי מקלב: לא, אני דיברתי על הדיינים.

שמחה רוטמן: לא משנה, אז צריך הצבעה מחדש.

שמחה רוטמן: עזוב, הוא נימק.

איתן גינזבורג: עבדתי לפי הסדר.

שמחה רוטמן: בסדר, הדברים נרשמו, אנחנו נעביר אותם לפרוטוקול על הדיינים.

שמחה רוטמן: אני אדבר על הקורונה ונעשה הצלבה.

איתן גינזבורג: בבקשה אדוני, אני לא יכול להגיד לך מה להגיד.

שמחה רוטמן: בסדר גמור.

מיכאל מלכיאלי: כל עוד זה לא חשוב לאלקין, זה לא יהיה.

שמחה רוטמן: האמת היא שאני חושב שעניין חוק הדיינים ראוי באמת לשתי רביזיות, ולכן אני כן אשתמש בדבריי בעניין חוק הדיינים.

שמחה רוטמן: אני חושב – ויש בזה אולי גם קצת מענה למה שאמרה היועצת המשפטית של הוועדה ארבל ביחס למה שאמר יושב-ראש הכנסת לשעבר, חבר הכנסת יריב לוין – שיש הצעות חוק, והסמכות לכך כמובן קבועה בתקנון, שכבר בשלב הגשתן, צריכות לעבור איזושהי בדיקה.

שמחה רוטמן: יש לה אלמנטים משפטיים ויש לה אלמנטים פוליטיים, ומדובר בהצעות חוק שפוגעות, שהן לא עולות בקנה אחד עם אופייה היהודי והדמוקרטי של מדינת ישראל.

שמחה רוטמן: גם מבחינת חוסר התקדימיות של הדבר הזה, שפגיעה בעיקרון השוויון הבסיסי ביותר בבחירות, שאומר שחבר כנסת שווה לכל חבר כנסת אחר, נוגדת את אופייה הדמוקרטי של המדינה.

שמחה רוטמן: אמנם הסמכות – ואני בטוח שהיועצת המשפטית תוכל להבהיר – לא לאשר הצעות חוק קיימת למיטב זכרוני בתקנון רק על הצעות חוק פרטיות ולנשיאות הכנסת אין סמכות לא לאשר הצעת חוק ממשלתית מהנימוק הזה, אבל אין ספק שאותה הפעלת שיקול דעת צריכה להיעשות על ידי הוועדה הראשונה של הכנסת שנוגעת בזה ויכולה כן לדבר מעט לגופו של עניין.

שמחה רוטמן: הצעת החוק הזאת, היה ראוי לה שלא תעלה להצבעה בשום שלב, בשום גוף של הכנסת, ובוודאי ובוודאי לא בוועדה המסדרת, שהיא המחליפה של ועדת הכנסת שאמורה לשמור על כבודה של הכנסת.

שמחה רוטמן: קביעה שחבר כנסת לא יכול להיבחר לתפקיד במדינת ישראל בשל מינו או מגדרו, היא קביעה שמנוגדת לאופייה הדמוקרטי של מדינת ישראל.

שמחה רוטמן: אנחנו היינו צריכים לא להעלות את הדבר הזה להצבעה, להוריד אותו מסדר היום לפני ההצבעה.

שמחה רוטמן: חבל שעשינו את ההצבעה, אני מבקש רביזיה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: אנחנו נעבור להצבעה, מי בעד הרביזיה לקביעת ועדה לדיון בהצעת חוק הדיינים לקריאה שנייה ושלישית?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: מי נמנע?

איתן גינזבורג: בעד – 7

איתן גינזבורג: נמנעים – אין לא אושרה.

איתן גינזבורג: שבעה בעד, 14 נגד, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אם כך, הרביזיה גם בנושא הזה לא התקבלה.

מיכאל מלכיאלי: האם יש החלטה בעניין הוספת דברים בשעה כזאת, כבוד היועצת המשפטית?

איתן גינזבורג: עכשיו אנחנו ניתן ליועצת המשפטית להשיב על השאלות ששאל יריב לוין, בבקשה.

ארבל אסטרחן: אם נאמר לחברי הכנסת שלא יתווספו נושאים לסדר היום, שהם משוחררים לנסוע הביתה, הייתי אומרת שלא ניתן להוסיף.

מיכאל מלכיאלי: זה מה שנאמר.

ארבל אסטרחן: הייתי רוצה לשמוע את מי שאמר את זה.

מאיר פרוש: גם עידית אמרה את זה.

ארבל אסטרחן: אני אשמח לשמוע מה היא אמרה.

אוריאל בוסו: אני ניגשתי ליושב-ראש במליאה, הוא אמר לי: זה סדר היום, אלה הנושאים.

ארבל אסטרחן: אני לא שמעתי.

ארבל אסטרחן: ככל שנאמר - - -

מיכאל מלכיאלי: עידית סילמן אמרה את זה ליעקב אשר, והוא גם כתב את זה בקבוצה.

בועז טופורובסקי: אני הייתי ליד יעקב אשר, כשהיא אמרה.

בועז טופורובסקי: יעקב אשר שאל אותי, האם יש עוד נושאים לסדר היום.

בועז טופורובסקי: אמרתי לו: אני לא יודע.

אוריאל בוסו: אמרת לי לא.

ארבל אסטרחן: בוא נשמע את מי שאמר.

בועז טופורובסקי: אוקי, עידית כאן.

אוריאל בוסו: אבל רגע, הוא אמר לי ברגע שביקשו ממני להחליף את חבר הכנסת מרגי במליאה - -

בועז טופורובסקי: אמרתי: לפי דעתי לא, אבל ברגע שהתחלנו לדבר על הסכמות, אני אמרתי לכם שאם אין הסכמות, אנחנו מוסיפים נושאים לסדר היום.

ארבל אסטרחן: אבל אתה כאן דווקא, למרות שנאמר לך.

ארבל אסטרחן: כנראה אמרו להם שהם יכולים לנסוע הביתה.

אוריאל בוסו: לא משנה, אני מוגבל בזמן.

אוריאל בוסו: ביקש ממני מרגי להישאר, אמרתי: אני רוצה לבדוק מה קורה.

אוריאל בוסו: ניגשתי אליו, אמרתי לו: יש פה סדר יום.

אוריאל בוסו: קודם כל שאלתי את היושב-ראש, אמרתי לו: המליאה תצא להפסקה או תיסגר?

אוריאל בוסו: הוא אמר לי: תינעל.

אוריאל בוסו: ניגשתי אליו ואמרתי לו: סדר היום בוועדה ישתנה?

אוריאל בוסו: הוא אמר לי: לא, זה סדר היום.

אוריאל בוסו: גם עידית אמרה לי, הם היו יחד.

שמחה רוטמן: על בסיס זה גם - - - דיון בהסתייגויות.

ארבל אסטרחן: דווקא חבר כנסת שנמצא פה, לא יכול לדעת כמה חברי כנסת יהיו בדיון.

שמחה רוטמן: לא, הדברים נאמרו.

שמחה רוטמן: ארבל, הדיון הוא לא על השאלה מה הוא יודע, אלא האם הדברים נאמרו.

ארבל אסטרחן: ככל שניתנה התחייבות לחבר כנסת אחד, אני אשמח לשמוע את מי שנתן אותה.

בועז טופורובסקי: וליעקב אשר לא היה חשוב לבוא לסעיף של אורית סטרוק?

יריב לוין: גם למנהלת סיעת הליכוד ניתנה התחייבות כזאת.

ארבל אסטרחן: ככל שניתנה התחייבות כזאת - -

בועז טופורובסקי: כל הזמן אמרתם לי על הסעיף של אורית סטרוק: זה הכי חשוב, והנה שמנו את זה - - -

ארבל אסטרחן: אז זה לא תקין להוסיף דברים לסדר היום, אם - - -.

אורי מקלב: ארבל, אני לא חבר הוועדה המסדרת.

אורי מקלב: יעקב אשר אמר לי שאלה נושאים, וזה מה שנאמר לו, ולכן אני נמצא פה.

בועז טופורובסקי: אז יש לו מחליף ליעקב אשר.

מיכאל מלכיאלי: לא, כבר כמה זמן הוא מחליף.

אורי מקלב: גם ההוספה, גם בלי מה שנאמר.

ארבל אסטרחן: בואו נדבר על הדבר השני של עצם ההוספה.

ארבל אסטרחן: כשזה נאמר, צריך לדעת שגם אם זה לא אידיאלי להוסיף נושאים לסדר יום של ועדה מתנהלת, גם בשעה כזו - -

שמחה רוטמן: ב-12:30 בלילה, באחת בלילה.

ארבל אסטרחן: - - בוודאי בשעה כזו, לצערי דברים כאלה קורים וקרו לא אחת.

ארבל אסטרחן: התפיסה היא שכאשר מתקיימת ועדה, חברי הכנסת נמצאים פה ויכולים להיות שינויים כאלה, בוודאי כאשר כולם יודעים שאנחנו נמצאים בלוח זמנים מסוים, כשמדובר למשל כעת על שתי הצעות חוק שפוקעות בשבוע הבא לצד הצעות - - -

מאיר פרוש: אבל הדיינים לא פוקעים.

ארבל אסטרחן: אבל לא הוסיפו את הדיינים.

שמחה רוטמן: לא, אבל אם רצו לעשות את זה, לא היה צריכים לדון בדיינים.

ארבל אסטרחן: אבל מדברים על מה שהוסיפו.

אורית סטרוק: ידעו קודם שזה פוקע בשבוע הבא, אז למה לא לפני כן?

מיכל רוזין: אתם רוצים כל פעם שהיא תביע את עמדתה, ואז כשהיא אומרת, אתם תוקפים אותה.

מאיר פרוש: למה אי אפשר לעשות את זה מחר בתשע בבוקר?

ארבל אסטרחן: יכול להיות שיש דברים שישאירו למחר.

יריב לוין: ארבל, זה נכון שקרה לא פעם שהתווספו באמת נושאים לסדר היום, אבל זה נעשה כאשר המליאה הייתה פתוחה ובעקבות הצבעות במליאה, נדרשה הוועדה, למשל לקבוע לאן איזה חוק ילך וכו'.

יריב לוין: זה לא קרה ביחס לחוקים כשזה מכבר המליאה ננעלה, שמגיעים לכאן ללא שום הקשר של מליאה מתנהלת.

בועז טופורובסקי: בטוח שזה לא קרה?

יריב לוין: לא, לא, ב-12:30 בלילה, אחרי שנאמר בצורה ברורה שלא יהיו תוספות לסדר היום – לא קרה.

בועז טופורובסקי: אדוני חבר הכנסת יריב לוין, מה יותר חמור לגישתך, הוספת סעיף לסדר היום לדיון בוועדה, רק העברה לדיון בוועדה, או קביעת ועדה חדשה, כשזה לא היה על סדר היום?

בועז טופורובסקי: כאשר אתה היית יושב-ראש ותוך כדי דיון על ועדות, יצאה הוועדה להפסקה, חזרה עם נושא חדש של הקמת ועדה לענייני ערבים שקמה והיא ועדה קבועה וקיימת עד היום, ועדה קבועה שהצביעו עליה.

בועז טופורובסקי: אני לא זוכר אותך כיושב-ראש הכנסת מונע את זה.

בועז טופורובסקי: אני לא זוכר אותך מונע את זה.

שמחה רוטמן: באיזו שעה?

בועז טופורובסקי: אז עכשיו אנחנו לא מקימים שום דבר קבוע, אנחנו רק קובעים ועדה.

אוריאל בוסו: באחת בלילה, כשאתה צריך לגייס אנשים.

בועז טופורובסקי: מה גם שאמרתי לך לפני יותר משעה, שאם אנחנו לא נגיע להסכמה, בדיוק מה אני מוסיף.

בועז טופורובסקי: אני בכל מקרה מוסיף את זה.

שמחה רוטמן: אז תגיד את זה בבקשה בקול, שבגלל שלא הצלחת להגיע אתו להסכמות, הוספת עכשיו משהו, בלי שום קשר לאילוצים.

בועז טופורובסקי: היינו מוסיפים את זה בכל מקרה.

רון כץ: וגם אין עם זה בעיה, כשעושים איזון.

יריב לוין: חבר הכנסת טופורובסקי, אני אענה לך לשני הדברים.

יריב לוין: ראשית, אני מודה שאינני מכיר את האירוע שאתה מתאר לי.

יריב לוין: הוא לא הובא לפתחי, איש לא דיבר אתי עליו, לא שמעתי עליו, אני לא יושב פה בוועדה.

אוריאל בוסו: גם לא באחת בלילה.

בועז טופורובסקי: אז הנה, נתתי לך דוגמה.

יריב לוין: לא, אני לא יודע.

יריב לוין: אני אומר לך, שלו היית פונה אליך בטענה כזאת, כמו שלא פעם פנו אלי, ואתה יודע - - -

בועז טופורובסקי: היינו אופוזיציה שונה מכם.

בועז טופורובסקי: אז מה, זו העברה לוועדה.

בועז טופורובסקי: הדיון בוועדה לא יהיה עכשיו באחת בלילה, זו רק קביעת ועדה.

יריב לוין: אדוני יושב ראש הישיבה, אתה יודע שכאשר פנו אלי לא פעם ונעשו דברים לא תקינים, מנעתי את זה שיקרו.

יריב לוין: זה לא סוד, ואתה יודע את זה היטב.

יריב לוין: זה דבר אחד.

יריב לוין: לכן אני לא חושב שאתה יכול לגזור איזושהי גזירה, בוודאי לא לגבי עמדתי.

יריב לוין: אני אומר, לא מכיר, אני לא יודע, אולי זה היה ביום, אולי בלילה, אולי הודיעו, אולי לא הודיעו.

יריב לוין: אני לא מכיר את האירוע, הוא לא בא לפתחי לא אז, ולא שמעתי עליו עד רגע זה.

יריב לוין: אני אומר לך בצורה ברורה ביותר, כאשר מליאה פתוחה ומתקיימים דיונים זה מצב אחד.

יריב לוין: כאשר מליאה נסגרה זה מכבר, כאשר הודע באופן מפורש לסיעות שונות ולחברי כנסת שונים, שלא תהיינה תוספות לסדר היום, ללא התניות, ללא שאלה של אם וללא שום דבר, באופן חד וברור זה מה שנאמר, אין בעיניי שום אפשרות ושום מקום לעשות את הדבר הזה.

יריב לוין: אגיד לך עוד דבר.

יריב לוין: יש גם דברים שאולי מותר ואפשר, אבל לא עושים.

יריב לוין: אז יש לפעמים מצבי קיצון, אין ברירה, יש אילוץ זמן, יש באמת איזה קושי אמיתי שלא ניתן להתגבר עליו, קורה, יכול לקרות, אז עושים משהו שבמצב נורמלי לא נכון לעשות.

בועז טופורובסקי: נגיד לנסות להעביר חוק מצלמות שבוע לפני בחירות, למשל.

יריב לוין: אגב, לא עשינו שום דבר שלא היה מאושר ועבר.

בועז טופורובסקי: כן, גם אני לא עושה משהו שלא מאושר.

יריב לוין: אבל חבר הכנסת טופורובסקי, את זה עושים באמת במצבי קיצון בלית ברירה, לא עושים את זה כדבר שבשגרה באופן שיטתי.

יריב לוין: תסתכל על מה שעבר פה רק בשבוע האחרון.

בועז טופורובסקי: אבל בוא נסיים, אנחנו לא עושים עכשיו דיון של שעה.

יריב לוין: רגע, לא נסיים, אני אתחיל אתך משלב אחד קודם.

יריב לוין: אני יודע, לא נעים לשמוע, אבל את האמת הזו צריך לומר.

מיכל רוזין: אתה עושה פיליבסטר.

בועז טופורובסקי: לך לא נעים לשמוע.

מיכאל מלכיאלי: לא פיליבסטר, אתם עושים מעשה שלא ייעשה.

מאיר פרוש: בואו נקום ונסגור את זה.

יריב לוין: אני אומר לך, שגם בקשות פטור מחובת הנחה של הממשלה, אם מישהו חשוב לו כבוד הכנסת, הרי למה יש בכלל חובת הנחה?

יריב לוין: חובת הנחה קיימת כדי שהכנסת תוכל לראות את החוק, כדי שאפשר יהיה להפעיל שיקול דעת כדי שהדברים לא ייעשו במן רכבת כזאת שנוסעת ללא מעצורים.

יריב לוין: הנה אני אומר לך, על זה אני כן יכול להעיד, על מה שעשיתי, גם כאשר ישבתי על הכיסא הזה וגם כאשר הייתי יושב-ראש הכנסת, עצרתי את רוב, רוב בקשות הפטור שהממשלה הביאה, בוודאי חלק משמעותי מהן, למה?

יריב לוין: בגלל שאני חושב שלפעמים באמת יש צורך, אבל אי אפשר לעשות את זה על כל הדברים, כל הזמן, בכל שעה באופן אוטומטי.

מיכל רוזין: אבל אתה יודע שיש צורך, כי אלה חוקים שעומדים לפקוע, שהם בכלל של הממשלה שלכם, שאנחנו מאריכים.

מיכל רוזין: אני הייתי מעדיפה לא להאריך אותם.

יריב לוין: אז אני אגיד לך - - -

בועז טופורובסקי: אני לא צריך שאתה תגיד לה, היא לא בזכות דיבור ואני מבקש לא להגיב לה.

יריב לוין: את יודעת איך פותרים את זה?

יריב לוין: באים ואומרים: לאלה יש צורך אמיתי, ובדברים אחרים אין צורך ומתדיינים ומגיעים להסדר, וזה לא קורה פה.

יריב לוין: לא קורה פה.

בועז טופורובסקי: אתה צוחק עלי?

בועז טופורובסקי: הבנתי.

בועז טופורובסקי: תודה רבה, חבר הכנסת יריב לוין.

בועז טופורובסקי: מכיוון שאין מניעה משפטית, אני רק רוצה להסביר - - -

שמחה רוטמן: היא אמרה שיש מניעה משפטית.

שמחה רוטמן: היא אמרה שאם נאמר, יש מניעה משפטית, אתה לא מקשיב?

ארבל אסטרחן: - - נאמר שהם משוחררים, כי אין נושאים אחרים.

שמחה רוטמן: כן נאמר, את אמרת שאם הדבר נאמר, יש – את לא מנהלת עכשיו משפט.

יריב לוין: נאמר, מה זאת אומרת?

יריב לוין: אנשים עומדים שם ומעידים שנאמר.

מיכל רוזין: אל תצעק עליה, תירגע.

מיכל רוזין: שמחה, אל תצעק עליה ככה.

רון כץ: מספיק עם האלימות הזאת כבר.

שמחה רוטמן: עכשיו את רוצה לפתוח משפט הוכחות אם זה נאמר, זה דיון אחר.

מיכל רוזין: מה זאת אומרת?

מיכל רוזין: אבל זה לא נאמר.

שמחה רוטמן: מה זה הדבר הזה?

ארבל אסטרחן: בבקשה אל תצעק עלי.

בועז טופורובסקי: חבר הכנסת שמחה רוטמן, אין לך אישור, אני לא אסכים שאתה תצעק על אף אחד מעובדי הכנסת.

שמחה רוטמן: אתה צועק, אז אל תצעק בבקשה.

שמחה רוטמן: אז אל תצעק.

בועז טופורובסקי: אני לא צועק, אתה צועק.

בועז טופורובסקי: אתה לא תצעק על אף אחד מעובדי הכנסת.

בועז טופורובסקי: בסופו של דבר, אני התחלתי לדבר, נא לא להפריע לי.

בועז טופורובסקי: מכיוון שאין מניעה משפטית - -

מיכאל מלכיאלי: יש מניעה משפטית, ואמרה את זה עידית סילמן ליעקב אשר.

אוריאל בוסו: היא אמרה גם לי.

מיכאל מלכיאלי: וגם לו.

שמחה רוטמן: היא אמרה שאם זה נאמר, על סמך זה הוא הלך.

בועז טופורובסקי: - - מכיוון שנאמרו כאן הרבה דברים צבועים - - -

מיכאל מלכיאלי: רגע, היא אמרה שיש מניעה משפטית.

בועז טופורובסקי: נא לא להפריע לי, אני מדבר.

בועז טופורובסקי: אל תפריע לי, תחכה לסיום דבריי.

מיכאל מלכיאלי: אתה קוטע אותם.

בועז טופורובסקי: אתה קוטע אותי, חכה לסיום דבריי.

בועז טופורובסקי: מכיוון שהנושא לגישת, לא רק הממשלה, אלא גם לגישתי כיושב-ראש הוועדה עכשיו, הוא דחוף כי יש כמות לא מעטה של חוקים שעומדים לפוג בשבוע הבא - -

מיכאל מלכיאלי: ויש לך מניעה משפטית להביא אותם.

אורית סטרוק: לא ידעת עליהם בערב?

בועז טופורובסקי: חבר הכנסת מלכיאלי, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה, מכיוון שפעם אחר פעם אתה מפסיק אותי באמצע הדיבור.

בועז טופורובסקי: בבקשה לא להפריע לי, יבגני.

בועז טופורובסקי: - - ומכיוון שהחוקים עומדים לפוג ואנחנו רואים שבסדר הדיונים של הכנסת אנחנו לא מספיקים להגיע לחלק גדול וצריכים לעשות סדרי עדיפויות, ומכיוון שהוועדה הזאת מתכנסת והודענו על כינוסה, ומכיוון שגם אמרתי ללא מעט אנשים שיכול להיות שיתווספו נושאים לסדר היום, ומכיוון שהוועדה הזאת עוד הולכת כנראה להתכנס מספר פעמים במהלך הלילה הזה, היא לא הולכת להיפסק, אני מודיע לכם מראש, היא יוצאת להפסקה - - -

אוריאל בוסו: עכשיו אתה מודיע?

יריב לוין: אתה לא יכול לעשות את זה.

בועז טופורובסקי: אני יכול לעשות.

יריב לוין: אתה לא יכול לעשות את זה, אחרי שהודעתם באופן מפורש.

בועז טופורובסקי: בגלל כל הדברים האלה, אני כן מעלה לסדר היום - - -

יריב לוין: אני מבקש לשאול את היועצת המשפטית, מה הראיה שאנחנו צריכים להביא לכך, שזה נאמר לנו וקיבלנו התחייבות כזאת.

ארבל אסטרחן: בוא נשאל את מי שאמר, אני מבינה שאחד מחברי הכנסת אמר את זה.

יריב לוין: מה זה לשאול?

יריב לוין: אנשים אומרים: אמרו לנו.

יריב לוין: מה זאת אומרת?

יריב לוין: ומי שאמר יגיד: לא אמרתי, נניח, אז מה?

יריב לוין: אז מה?

מיכאל מלכיאלי: יעקב אשר אמר לי שעידית סילמן, שהוא ממלא מקומה עכשיו, אמרה שלא יהיה.

בועז טופורובסקי: כל פעם שמישהו יגיד שמישהו אמר?

בועז טופורובסקי: כשאתם הקמתם ועדה קבועה בכנסת תוך כדי דיון על ועדות אחרות, באים ומדברים על גנבים בלילה?

בועז טופורובסקי: על קביעת ועדה לדיון?

בועז טופורובסקי: אין כאן חקיקה.

שמחה רוטמן: שעידית סילמאן תגיד לפרוטוקול שהיא לא אמרה.

מיכאל מלכיאלי: על סמך זה הוא הלך מפה.

בועז טופורובסקי: הצביעות שלכם קופצת מכל מקום.

יריב לוין: הנה, תשמע את חבר הכנסת אופיר כץ.

אופיר כץ: בועז, היו לנו 6,000 הסתייגויות.

אופיר כץ: בגלל הסיכום בינינו, הצבענו על זה כמקשה אחת.

בועז טופורובסקי: אני לא יכול להקשיב לך, בגלל שחבריך לאופוזיציה מפריעים.

יריב לוין: היועצת המשפטית, אני חושב שחשוב שתשמעי את הדברים האלה.

בועז טופורובסקי: אני רוצה שכולם ישמעו.

מיכאל מלכיאלי: לא יכולים לשמוע אותך.

בועז טופורובסקי: חבר הכנסת מלכיאלי, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

מיכאל מלכיאלי: תקרא פעם שלישית.

בועז טופורובסקי: תפריע, אני אקרא.

מיכאל מלכיאלי: לא, זה לא יאומן.

בועז טופורובסקי: חבר הכנסת מלכיאלי, אני קורא אותך לסדר פעם שלישית, צא בבקשה.

אוריאל בוסו: מה החוכמה, בועז?

בועז טופורובסקי: אני אשאל אותו, צא בבקשה החוצה.

מיכאל מלכיאלי: זה לא קורה.

בועז טופורובסקי: אתה רוצה לראות שזה קורה?

בועז טופורובסקי: קום, בבקשה צא.

בועז טופורובסקי: תודה רבה.

מיכאל מלכיאלי: אתה מתנהג כמו בריון, ולא ייתכן המחטף הזה.

בועז טופורובסקי: עוד פעם?

בועז טופורובסקי: תמשיך עם עוד קללות.

בועז טופורובסקי: (חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי יוצא מחדר הוועדה.

בועז טופורובסקי: )

שמחה רוטמן: אתה בריון, אתה לא מתנהג כמו בריון, פשוט בריון.

בועז טופורובסקי: חבר הכנסת רוטמן, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

שמחה רוטמן: אתה יכול לקרוא לי לסדר, זה בסדר גמור.

בועז טופורובסקי: חבר הכנסת כץ, בבקשה.

אופיר כץ: בועז, היה בינינו סיכום, גם בין הוועדה הזאת לוועדת הכספים.

מיכאל מלכיאלי: זאת לא צורה, מגיע לפה בריון בשם הממשלה, כאילו זה של אבא שלו.

אופיר כץ: היה לנו סיכום.

אופיר כץ: היו לנו 6,000 הסתייגויות עכשיו בוועדת הכספים.

אופיר כץ: בגלל הסיכום שהיה לנו - -

בועז טופורובסקי: רק תסביר לי, איזה סיכום?

בועז טופורובסקי: סיכום שהיה לנו?

אופיר כץ: שלנו, כן, שאנחנו לא מצביעים על כל הסתייגות בנפרד, שזה 6,000 הסתייגויות.

אופיר כץ: היינו נשארים עכשיו שלושה ימים, הייתם מעלים להצבעה עוד שבוע.

אופיר כץ: בגלל הסיכום הזה, עשינו את זה כהצבעה אחת, כדי לקצר את התהליך שתוכלו להעלות את החוק.

אופיר כץ: עכשיו אני שומע, שאחרי שאנחנו סיימנו, עמדנו בהסכם, במילה שלנו, עכשיו כבר אין לנו את ההסתייגויות כי סיימנו איתן, עכשיו אתה אומר שאתם מוסיפים חוקים בניגוד להסכם?

בועז טופורובסקי: קודם כל, אם סיימתם - -

שמחה רוטמן: אל תגיעו איתם להסכמות בפעם הבאה.

בועז טופורובסקי: חבר הכנסת רוטמן, אתה נקרא לסדר פעם שלישית, צא החוצה בבקשה.

שמחה רוטמן: עכשיו לא אמרתי שאתה בריון, אבל אני שוב אגיד עכשיו שאתה בריון, כי ככה אתה נוהג.

מיכל רוזין: שמחה די, אתם מבזים את עצמכם.

אוריאל בוסו: גם לך הוא אמר שלא יהיו עוד נושאים?

שמחה רוטמן: אמרתי משפט, קרא לי לסדר פעם שלישית סתם, בריון.

שמחה רוטמן: (חבר הכנסת שמחה רוטמן יוצא מחדר הוועדה.

שמחה רוטמן: )

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אופיר כץ, הסתיים שם הדיון?

אופיר כץ: כן, סיימנו עכשיו.

בועז טופורובסקי: ועמדתם בסיכום?

אוסאמה סעדי: בועז, סיימנו - - -

רון כץ: אבל הוא מדבר, הוא מדבר.

אופיר כץ: עמדנו בסיכום.

בועז טופורובסקי: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, אתה נקרא לסדר פעם ראשונה.

שמחה רוטמן: בריון, מותר לו לעשות הכול.

בועז טופורובסקי: הבנתי, ומבחינתך זה הפרת סיכום?

בועז טופורובסקי: אם אנחנו מוסיפים קביעת ועדה לשני נושאים?

אופיר כץ: אם הוספתם לא בהסכמה של יריב, שזה מה שעשינו מההתחלה ופתאום אתם מוסיפים בלי הסכמה, בטח שזאת הפרה.

בועז טופורובסקי: אבל יריב ביטל את ההסכמה, אנחנו עד עכשיו ניסינו להגיע להסכמות.

יריב לוין: איזה הסכמה ביטלתי?

יריב לוין: לא הייתה לנו הסכמה.

אופיר כץ: ההסכמה היחידה מצדנו הייתה על ועדת הכספים, שכרגע עמדנו בה.

בועז טופורובסקי: יש לי שאלה, אתם עמדתם בה?

אופיר כץ: כן.

בועז טופורובסקי: סבבה, אני יוצא להפסקה.

אופיר כץ: בסדר, תבדוק עם אלכס קושניר.

אופיר כץ: עכשיו סיימנו.

אוריאל בוסו: הפסקה ואחר כך להוסיף נושאים?

אוריאל בוסו: נסגרה הוועדה.

אורי מקלב: אני מבקש ממך לסגור את הוועדה.

יבגני סובה: אבל יש גם רביזיה ב-1:15.

בועז טופורובסקי: ב-1:15 אנחנו חוזרים להצבעה על הרביזיה.

בועז טופורובסקי: חבר הכנסת לוין, אני פותח את הדיון, אתם מושכים את הרביזיה?

אורי מקלב: אם אתה סוגר את הישיבה.

בועז טופורובסקי: כן.

בועז טופורובסקי: אתם מושכים את הרביזיה?

מאיר פרוש: כן.

בועז טופורובסקי: תכניסו את שמחה רוטמן בבקשה.

אורית סטרוק: תבקש ממנו סליחה על הצורה שאתה מעיף אותו, גועל נפש כזה.

יבגני סובה: הוא קרא לסדר, מה צורה?

יבגני סובה: הוא קרא לסדר, כי הוא הפריע לכץ.

אורית סטרוק: אז מה?

בועז טופורובסקי: חברת הכנסת שירלי פינטו, בבקשה.

יבגני סובה: הוא לא דיבר לעניין וסתם עשה הטרלה.

יבגני סובה: הוא עשה סתם הטרלה שהוא מדבר לעניין.

יבגני סובה: גם צריך להקשיב לפעמים, מספיק.

בועז טופורובסקי: בבקשה שקט, חברת הכנסת פינטו רוצה לדבר.

שירלי פינטו קדוש: (אומרת דברים בשפת סימנים, להלן תרגומם: אני באמת רוצה לבקש בקשה אחת.

שירלי פינטו קדוש: אני רואה לאורך כל הדיונים במהלך היום את הצעקות, את ההתלהמות שאנחנו מגיעים אליה, שאפילו לא מכבדת את החברים שעובדים פה בכנסת.

שירלי פינטו קדוש: כל העובדים פה בכנסת, זה לא משנה איזה צד פוליטי אתה, אנשים פה מתפרצים על עובדי הכנסת, וזה חייב להיפסק.

שירלי פינטו קדוש: לא הגיוני שיצעקו פה על עובדי הכנסת, זה מינימום של כבוד לבן אדם).

בועז טופורובסקי: תודה רבה, חברת הכנסת פינטו.

בועז טופורובסקי: שמחה רוטמן בדיון?

יריב לוין: אגב, בהמשך לדברים האלה, אמרתי קודם לארבל – אני חוזר על זה גם בפני כולם – לא הייתה לי כוונה לפגוע בך.

יריב לוין: בעיניי זה נושא מקצועי, כפי שלפחות אני רואה אותו, ואם נפגעת, אני מתנצל, לא הייתה לי שום כוונה.

בועז טופורובסקי: תודה רבה.

בועז טופורובסקי: ואני מוסיף, שמכיוון שהייתה הסכמה בוועדת הכספים ואנחנו ברוח טובה, אני מוכן שאנחנו נדון בשני הנושאים האלה במהלך הבוקר, שעה שיושבת ראש הוועדה הקבועה תיתן בזמן הקרוב אני מקווה.

ארבל אסטרחן: בהקדם.

בועז טופורובסקי: אנחנו נבקש ממנה להודיע בהקדם, זה בסדר?

בועז טופורובסקי: היושבת ראש כאן?

אוסאמה סעדי: הרביזיה נמשכה?

יבגני סובה: כן כן, נמשכה.

בועז טופורובסקי: שמחה רוטמן לא כאן, אז אנחנו יכולים להצביע על הסרת הרביזיה, ברשותכם?

אוסאמה סעדי: אם הוא הסיר את זה, לא צריך להצביע.

עידית סילמן: הוא הסיר.

בועז טופורובסקי: שמחה רוטמן לא כאן.

בועז טופורובסקי: אני מעלה להצבעה את הרביזיה.

אוריאל בוסו: אם הוא מסיר - - -

בועז טופורובסקי: אבל הוא לא כאן.

ארבל אסטרחן: הוא לא כאן, כי הוצאת אותו.

בועז טופורובסקי: כיוון שחבר הכנסת רוטמן לא נמצא, הרביזיה שלו - - -

קריאה: - - -

בועז טופורובסקי: אבל אני קראתי לו.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת רוטמן על הקו.

אורי מקלב: השאלה שנשאלת כאן על ידי החברים, האם אתה מושך את הרביזיה, ובתנאי שאנחנו מסיימים את הישיבה עכשיו.

אוסאמה סעדי: מסירים מסדר היום את שאר הדברים.

אורי מקלב: יותר בקול, תחזור.

אורי מקלב: התשובה היא כן.

בועז טופורובסקי: מאה אחוז, אני סוגר את הישיבה, תודה רבה.

בועז טופורובסקי: הרביזיה כמובן הוסרה.