ועדת הכספים, כנסת 24, פרוטוקול מספר 57, 2021-07-12 12:02

אלכס קושניר: אנחנו מתחילים את הדיון הראשון לשבוע, סקירת הממונה על שוק ההון, ביטוח וחיסכון, ד"ר משה ברקת.

אלכס קושניר: קודם כל תודה רבה שבאת.

אלכס קושניר: לפני שאנחנו נצלול לדיון, יש חברי כנסת שרוצים הצעות לסדר.

אלכס קושניר: ינון אזולאי, בבקשה.

ינון אזולאי: כן, תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

ינון אזולאי: ברוך הבא למשה ברקת.

ינון אזולאי: האמת, אני רוצה להעלות את הנושא של הסחיטה באיומים.

ינון אזולאי: אתמול היה תורם של רע"מ.

ינון אזולאי: האמת, זו לא תורה.

ינון אזולאי: הם בעצם אלה שמנהלים לנו את המדינה בצורה מסוימת.

ינון אזולאי: היה מי שאמר, אם אין נאמנות, אין אזרחות, אבל כנראה שאתמול לא צריך לא נאמנות, לא צריך אזרחות.

ינון אזולאי: רע"מ איימו, רע"מ קיבלו.

ינון אזולאי: אם היה מדובר בחרדים, היו אומרים זה סחיטה.

ינון אזולאי: כשמדובר ברע"מ, אומרים לא, זה הומניטרי וזה צריך וזה הסכמים קואליציוניים.

ינון אזולאי: אני לא טוען שהם מכרו את הנגב.

ינון אזולאי: הממשלה לא מכרה את הנגב, הממשלה נתנה את הנגב.

ינון אזולאי: הממשלה נותנת כל חלקה טובה במדינת ישראל.

ינון אזולאי: נתנה את זה אתמול לרע"מ, היא תמשיך לתת לרע"מ.

ינון אזולאי: מנסור מנהל את המדינה.

ינון אזולאי: לצערי זה מה שקורה, אבל אני מסתכל על כל חברי הממשלה שיושבים ושותקים וממלאים פיהם במים.

ינון אזולאי: נוח להם בכיסאות ולכן הם מוכנים לבלוע את הכול.

ינון אזולאי: כל צפרדע שהיום נכניס להם, אז בבקשה שימשיך ורק יבקש, וחבל שזה כך.

ינון אזולאי: המדינה שלנו הולכת לאבדון.

ינון אזולאי: הנה, ראו הוזהרתם, אתם יושבים במדינה כזאת, גם אתה היושב-ראש והחברים שנמצאים פה.

ינון אזולאי: אתם יושבים במדינה שכרגע נתתם אותה למנסור.

ינון אזולאי: אחר כך אל תחפשו את הנאמנות ואל תחפשו את האזרחות.

אלכס קושניר: לא יודע אם להגיב לך או לא.

ינון אזולאי: אתה יכול, אתה לא חייב.

ינון אזולאי: איך שאתה רוצה.

ינון אזולאי: אתה יושב-ראש, אתה מחליט מתי לדבר, מתי לא.

אלכס קושניר: אני אגיד לך ככה, אני זוכר בממשלות הקודמות, היו הרבה מאוד משברים קואליציוניים שהיו תוצאה של איומים של המפלגות החרדיות בכל מיני נושאים ואז משבר קואליציוני, אנשים הגיעו לסיכומים והמשיכו.

ינון אזולאי: אתה משווה את הנאמנות של החרדים לנאמנות של מנסור.

ינון אזולאי: הבנתי, בסדר.

ינון אזולאי: כותרת.

אלכס קושניר: אותו דבר קרה גם עכשיו.

אלכס קושניר: יש חלק מההסכמים הקואליציוניים שצריך לקיים אותם.

אלכס קושניר: היה ויכוח על המועד והתזמון.

אלכס קושניר: אני מברך על כך שהדברים נפתרו ואנחנו ממשיכים הלאה.

אלכס קושניר: לגבי הנגב, אני רוצה להזכיר לך, חבר הכנסת אזולאי, ואתה מכיר את זה מאוד טוב כי עסקת בזה לא מעט, שהנגב במהלך השנים האחרונות הפך להיות אקס טריטוריה ובעיקר בגלל שהממשלה הקודמת לא השכילה לטפל בזה ולא השכילה לפתור את הבעיות שקיימות שם, אז הממשלה הזאת עושה את זה.

ינון אזולאי: איך היא עושה את זה, שהיא מוותרת להם על הריסות בתים?

אלכס קושניר: ינון, לא קטעתי אותך אבל הממשלה הזאת עושה את זה ותעשה את זה בהידברות ובשיתוף פעולה, ובסופו של דבר נחבר את כל החברה הישראלית ביחד.

ינון אזולאי: לא בלי נאמנות.

ינון אזולאי: את החרדים אתם לא מחברים.

ינון אזולאי: את החרדים אתם מדירים.

ינון אזולאי: זה בדיוק מה שאני אומר לך.

ינון אזולאי: אתה לוקח ציבור, את החרדים, אתה מדיר אותם.

ינון אזולאי: אתה לוקח את הערבים, אתה אומר, הנאמנות שלהם טובה יותר מהנאמנות של החרדים.

ינון אזולאי: אין לי בעיה עם המגזר הערבי.

ינון אזולאי: המגזר הערבי יודע עד כמה הראשון שהרים את דגל האפליה במגזר הערבי ועזר להם זה היה אריה דרעי, לא אף אחד אחר, אבל ידענו לעשות את זה בצורה טובה, בצורה שלא פוגעים בנאמנות של מדינת ישראל.

ינון אזולאי: אתם באים פה ולוקחים אנשים מהמגזר הבדואי שחלקם ורובם גם טובים, אבל לא יכול להיות שאתה בא ואומר, תשמע, אנחנו נעצור את הריסות הבתים מצד אחד.

ינון אזולאי: ביישובים היהודים שיש לך הריסות בתים אתה אומר, לך תהרוס בכל הכוח.

אלכס קושניר: אני לא רוצה להזכיר לך את חאן אל אחמר אבל אני רוצה להגיד לך שגם הציבור החרדי הוא חלק מהחברה הישראלית ולכן אנחנו עושים צעדים כדי לשלב אותם בתוך החברה ובתוך שוק התעסוקה.

ינון אזולאי: לא לשיטתכם.

ינון אזולאי: אל תעשו צעדים שתשלבו אותנו.

ינון אזולאי: תדאגו לעצמכם.

ינון אזולאי: תעשו טובה, אל תבואו, תגידו שאתם דואגים לנו.

אלכס קושניר: ינון, אנחנו דואגים לכולם.

ינון אזולאי: תגיד לי, אני דואג לעצמי, אני דואג לציבור שלי, לא יהיה לי מלחמה איתך.

ינון אזולאי: כשאתה בא ואתה אומר, אתה דואג לי, סימן שאתה לא באמת דואג לי.

אלכס קושניר: קודם כל אני לא במלחמה איתך בשום מצב.

ינון אזולאי: לא באישי.

אלכס קושניר: גם לא באישי.

אלכס קושניר: אני רק רוצה לומר שהצעדים שאנחנו עושים נועדו כדי לשלב את כולם בתוך החברה הישראלית וגם בשוק התעסוקה.

אלכס קושניר: חברת הכנסת זועבי, רצית להגיד משהו?

ג'ידא רינאוי-זועבי: כן, אני דווקא רוצה להתייחס לנושא של היום.

ג'ידא רינאוי-זועבי: נכון שזהו נושא שהוא קשור לפנסיות אבל בחרתי לפתוח בו את הסקירה שלך, ד"ר משה ברקת.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני רוצה להעלות את הנושא של האפליה המגזרית בפנסיה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: היום קרנות הפנסיה מחשבות את הקצבה החודשית בפנסיה גם על פי מגדר, כי בסופו של דבר מה שיוצא זה שמכיוון שנשים חיות יותר מאשר גברים, יוצא שנשים מקבלות בקצבה החודשית שלהן בפנסיה סכום יותר נמוך מגברים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לא מספיק שנשים, השכר שלהן בממוצע על אותה משרה הוא הרבה יותר נמוך מאשר גברים בישראל, אנחנו גם נפגעות בפנסיה שלנו.

ג'ידא רינאוי-זועבי: באיחוד האירופי פתרו את הסוגיה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: הם לא לוקחים את פקטור המגדר בחישובים של הקצבה החודשית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: האגודה לזכויות האזרח שלחה אליכם, ד"ר ברקת, מכתב בנושא, אליך, לממונה על שוק ההון, בקשה להנחות את קרנות הפנסיה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: המענה שקיבלו זה שזה לא אפליה, אז אני רוצה בבקשה בהמשך הסקירה שלך הסבר איך זה לא אפליה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

משה ברקת: אני אתייחס לזה.

אלכס קושניר: חבר הכנסת מאיר יצחק הלוי, ראשית אני רוצה להשתתף בצערך, אני חושב בשם כל חברי הוועדה, ושלא תדע עוד צער.

אלכס קושניר: בבקשה.

מאיר יצחק הלוי: בוקר טוב, תודה רבה לכולם.

מאיר יצחק הלוי: אני רוצה להתייחס לכתבה שיצאה הבוקר.

מאיר יצחק הלוי: טלגרפית אני אתייחס אליה, בנושא כאילו יש החלטת האוצר לעצור את תכנון בניית הרכבת לאילת.

מאיר יצחק הלוי: הייתה כתבה ענקית של גד ליאור.

מאיר יצחק הלוי: אני רוצה להבהיר שהאמירה הזו ככל ונאמרה, בבדיקות שעשיתי עם משרד האוצר, אף אחד לא אישר את האמירה הזו.

מאיר יצחק הלוי: נאמר שזה על דעת הכתב בלבד, לפחות עם האנשים שאני שוחחתי.

מאיר יצחק הלוי: צריך לזכור שהתכנון הסטטוטורי של תוואי הרכבת מדימונה בואכה אילת אושר פעמיים בממשלת ישראל גם ב-2012 וגם ב-2016 ואנחנו מדברים על התכנון הסטטוטורי לתוואי הרכבת שהוא בעצם שלב לפני התכנון המפורט שהוא שלב של קדם מכרז, לכן אני אומר פה בוועדת כספים, גם שוחחנו על העניין הזה.

מאיר יצחק הלוי: אני גם יודע מה עמדתו של שר האוצר הנוכחי בנושא הרכבת, שהצהיר עליה קבל עם ועדה לאורך שנים ארוכות, שיש לחזק את הנושא ויש לעשות ולבצע, אז אני רוצה להגיד כאן שאנחנו נעשה, אני ודאי, כל אשר לעיל ידי שלפחות יהיה סיום לתכנון.

מאיר יצחק הלוי: דרך אגב, הוקצו על ידי ממשלת ישראל 130 מיליון שקל.

מאיר יצחק הלוי: נכון להיום אישרו ובוצעו בפועל כ-100 מיליון.

מאיר יצחק הלוי: נותרו עוד עשרות מיליוני שקלים בודדים כדי לסיים את תכנון התוואי ואני מאמין, כשיהיה לנו תוואי מסודר סטטוטורית, ממשלת ישראל תוכל להחליט אם היא רוצה להוציא את הכספים של סלילת הרכבת מכיסה היא או אולי בעסקתBOT או כל מיני עסקאות אחרות שקיימות היום בכלכלה.

מאיר יצחק הלוי: אני ממש רוצה לבקש גם את תמיכת חבריי לוועדה באמירה זו שלפחות סיום החלק הסטטוטורי בתוואי הרכבת.

מאיר יצחק הלוי: דרך אגב, הקטע מבאר שבע לדימונה נמצא כבר בהפקדה בוועדה המחוזית דרום ועל פי מה שאומרים לי, חברת נתיבי ישראל מכינים גם את הקטע להפקדה לחלק הזה, אז על מנת שנסיר כל מיני רחשים נחשים שקיימים סביב העניין, חשוב מאוד שתאמר גם אמירתה של ועדת הכספים, וכמו שאני חושב ששמעתי גם אותך אדוני היושב-ראש, נדמה לי שגם אתה מצדד בעמדה הזו.

אלכס קושניר: אני אגיד לך ככה, קודם כל הנושא הזה הוא באמת מאוד מאוד חשוב.

אלכס קושניר: הוא בהכרח ישנה את פני הנגב במידה והרכבת הזו תקום, ואני מצטט את אביגדור ליברמן שאמר לפני שבועיים אם אני לא טועה, אל תתייחסו לשום הודעה בתקשורת, אלא אם כן היא יוצאת מהדוברות הרשמית של משרד האוצר.

מאיר יצחק הלוי: למען הגילוי הנאות, הגורמים שאיתם שוחחתי במשרד האוצר, משמעותיים יש לומר, אמרו שהם לא מכירים את הדבר.

אלכס קושניר: לפני שאנחנו עוברים אליך, ד"ר ברקת, אני רוצה להגיד כמה מילים.

אלכס קושניר: בעצם הסקירה הזו היא המשך של אותו תהליך שאנחנו עושים כאן בוועדה, מזמינים את כל המיליה הכלכלי והפיננסי של מדינת ישראל על מנת לשמוע גם על המצב הקיים וגם על האתגרים בעתיד, וזה כצעד מקדים לדיונים שיהיו כאן בוועדה לקראת דיוני התקציב.

אלכס קושניר: שמענו הרבה מאוד גורמים.

אלכס קושניר: אנחנו מתחילים לקבל תמונה כללית ולכן גם ההשתתפות שלך היא מאוד חשובה.

אלכס קושניר: אחת הנקודות שאני אשמח אם תוכל להתייחס אליה במהלך הסקירה שלך, זה איך אנחנו הופכים את אותן השקעות שהופקדו לחיסכון, שבעצם הגוף שאתה מנהל אחראי על הפיקוח ועל הרגולציה, איך אנחנו עושים פעולות כדי להכווין את כל הכספים האלה לכיוון צמיחת הכלכלה הישראלית, זאת אומרת איך אנחנו עושים צעדים, אתה כרגולטור, כדי לוודא שהכספים וההשקעות האלה נמצאים במקום שמביאים תשואה להון הגבוהה ביותר עבור הכלכלה הישראלית מצד אחד, ומצד שני כמובן לאפשר את התחרות ההוגנת של אותם הגופים שאתה אחראי עליהם וגם כמובן לשמור על הביטחון הסוציאלי והחיסכון העתידי של אזרחי ישראל.

אלכס קושניר: זה בכללי.

אלכס קושניר: עוד דבר אחד שאני אשמח אם תוכל להתייחס אליו.

אלכס קושניר: אנחנו כולנו שמענו על מקרה של המסעדה בכביש 90 שירו עליה לפני שבועיים אם אני לא טועה, ובדיוק כך יצא שהפוליסה שלה בחברת הביטחון כלל אם אני לא טועה, הסתיימה.

אלכס קושניר: כשהבעלים של המסעדה פנה חזרה לחברת הביטחון כדי לחדש את הפוליסה, אז הוא קיבל סירוב.

אלכס קושניר: יש פה הרבה מאוד משמעותיות שליליות.

ינון אזולאי: אחרי האירוע הוא קיבל סירוב בגלל האירוע הזה?

אלכס קושניר: הוא קיבל סירוב.

אלכס קושניר: חברת הביטוח לא הסבירה למה.

אלכס קושניר: הוא קיבל סירוב אבל אנחנו יודעים להניח שבעצם חברת הביטחון מעריכה את הסיכונים של ביטוח של עסק כזה ומבינה שכנראה שלא כדאי לה, כי אנחנו כולנו מכירים את ההתנהלות, שהירי שהיה הוא רק אזהרה לפני הצעדים הנוספים, ובעצם אותה מסעדה כמו עוד הרבה מאוד עסקים שמאוימים על ידי גורמים עברייניים שדורשים פרוטקשן, נמצאים בעצם ללא סיוע וללא הגנה.

אלכס קושניר: גורמי האכיפה עושים את עבודתם אבל אותן חברות הביטוח שאמורות לתת את הביטחון הפיננסי, הולכות אחורה ולא נותנות את הסיוע.

אלכס קושניר: אני מאוד אשמח אם תוכל להתייחס לזה ואולי למצוא איזשהו פתרון שגם עסקים כאלה שנמצאים באמת במצוקה לפחות יקבלו את המענה הביטוחי שמגיע להם.

ולדימיר בליאק: אגב, הלילה ירו גם על בית קפה באגמון החולה.

ינון אזולאי: אגב, זה לא רק זה.

ינון אזולאי: בחברות בנייה אנחנו יודעים שיש שם פרוטקשן בכל חברת בנייה היום שאתה רוצה.

ינון אזולאי: שורפים לך שם כל מיני דברים.

אלכס קושניר: אני מדבר על משהו מאוד ספציפי, מה קורה עם הביטחון.

ינון אזולאי: בדיוק.

ינון אזולאי: הביטוח לא מבטחים להם את הכלים בגלל זה.

אלכס קושניר: אני רק רוצה איזשהו מאמר מוסגר.

אלכס קושניר: זה ברור לי שהנושא של הפרוטקשן ושל העבריינות והאיומים לא יפתר על ידי רשות שוק ההון.

ינון אזולאי: על ידי הממשלה זה ייפתר.

אלכס קושניר: על ידי הממשלה זה חייב להיפתר, אבל רשות שוק ההון חייבת לתת את דעתה על כל הנושא הזה של סירובי מתן פוליסה.

אלכס קושניר: תודה רבה, הבמה שלך.

אלכס קושניר: זהו, אנחנו סיימנו.

משה ברקת: יופי, תודה רבה.

משה ברקת: אני קודם כל מבטיח להתייחס לשלוש הנקודות.

משה ברקת: כבוד היושב-ראש, אני קודם כל שמח להיות כאן.

משה ברקת: בימים האלה שהם מאתגרים לרגולטורים, אנחנו תמיד מצאנו את ועדת הכספים כמי שבאה ותומכת רגולטורים.

משה ברקת: זה גם היה כשהייתי ברשות ניירות ערך.

משה ברקת: גם היום.

משה ברקת: אנחנו בהחלט שמחים לבוא לכאן ולראות באמת איך אנחנו מקדמים רפורמות לטובת הצרכן, לטובת החוסכים, המבוטחים.

משה ברקת: אני חושב שאנחנו עושים את זה פעם אחר פעם, באים לכאן, מקבלים תמיכה.

משה ברקת: הזכרת, גם לצמיחת המשק הישראלי כאשר אנחנו קודם כל דואגים לביטחון הסוציאלי של אזרחי ישראל ואחר כך רואים אם אנחנו יחד עם זה יכולים גם לדאוג לצמיחה של המשק.

משה ברקת: יש פה win-win.

משה ברקת: אני אתייחס לדבר הזה גם כן במהלך הסקירה שלי.

משה ברקת: (הצגת מצגת) יש לי כאן מצגת שהכנתי.

משה ברקת: מעט על הכרת הרשות.

משה ברקת: אנחנו פועלים בארבעה תחומים עיקריים: חיסכון פנסיוני, ביטוח למיניו, השקעות שהם הכספים שנצברים אצל החוסכים והמבוטחים, ושירותים פיננסיים מוסדרים.

משה ברקת: בחיסכון הפנסיוני זה קרנות הפנסיה, ביטוחי מנהלים, קופות גמל, קרנות השתלמות, קופות גמל להשקעה.

משה ברקת: בביטוח: ביטוח רכב, דירה, בריאות וסיעוד.

משה ברקת: כמובן שיש גם ביטוחים נוספים שהם קשורים לחיסכון הפנסיוני, כמו ביטוח אובדן כושר עבודה, ביטוח חיים.

משה ברקת: כמובן שאפשר לרכוש אותם בנפרד.

משה ברקת: יש ביטוחי תאונות, ביטוחי נסיעות לחו"ל וכך הלאה.

משה ברקת: כמובן ביטוחי עסקים וחבויות, אבל הביטוחים שמצוינים כאן הם הביטוחים העיקריים שאנחנו נמצאים מול הפרט ודואגים לשכלול של השוק בתחומים האלה.

משה ברקת: בתחום ההשקעות אנחנו דואגים גם לפיתוח ושכלול שוק ההון.

משה ברקת: דיברו בעבר על גברת כהן מחדרה או גברת לוי מנתיבות.

משה ברקת: היום כבר הגופים המוסדיים שמהווים את האחוז המכריע, מעל 90% מהפעילות בשוק.

משה ברקת: הגופים המוסדיים הם רוב הכסף בשוק ההון, אז צריך להביא את זה בחשבון אבל בסופו של דבר הכסף שהם מביאים, רוב הכסף הוא הכסף של הציבור, אז הציבור נמצא בשוק ההון אבל בעיקר דרך אותם גופים מוסדיים.

משה ברקת: מכיוון שכך, אנחנו צריכים לדאוג שהשוק יהיה משוכלל, תחרותי, עם היצע מוצרים לטובת החוסכים והמבוטחים.

משה ברקת: במסגרת הזאת אנחנו גם רואים את עצמנו כמי שמקדם השקעות בישראל.

משה ברקת: צריך להזכיר, וכאן כבוד היושב-ראש, אני אתחיל להתייחס לנקודה שאתה העלית, בהקשר הזה של איך אנחנו משלבים את הכספים האדירים שמגיעים מהפנסיה עם הבאת לכלכלה ודאגה לצמיחה של הכלכלה.

משה ברקת: בעבר בעצם היו האג"ח המיועדות.

משה ברקת: בעצם המדינה הייתה גובה את הכספים מהציבור ואת הכספים האלה, בעצם איתם משתמשת לפיתוח, ופיתחו את הארץ בסופו של דבר עם כספי הציבור: מלוות, הנפקת אג"חים וכך הלאה, והמדינה הבטיחה בעצם את החוסך הפנסיוני.

משה ברקת: נעשתה הפרטה של כל העניין הזה.

משה ברקת: בעצם הפריטו את שוק הפנסיה.

משה ברקת: בנוסף גם החלו חוק של פנסיה חובה כדי להבטיח את הפרישה בכבוד של כל אזרח, וברגע שהפריטו, המדינה ירדה בעצם מהמימון של הפנסיות.

משה ברקת: זה הלך לשוק ההון.

משה ברקת: היום המצב הוא כזה שבעצם החלק הארי, יותר מ-70%, עדיין 30%, לא אכנס פה לעניין של הקצאה.

משה ברקת: בגדול 30% עדיין זה אג"ח מיועדות אבל 70% נמצא בשוק ההון.

משה ברקת: הכסף הזה בשוק ההון מוצא את עצמו בצורה טבעית ונכונה מתפזר גם למדינות שונות גם מחוץ לישראל.

משה ברקת: זה נכון מכיוון שאנחנו צריכים לייצר פיזור סיכונים ולמקסם את התשואות עבור החוסכים שלנו.

אלכס קושניר: אז מה התמהיל בין חו"ל לארץ?

משה ברקת: היום מבחינת המלאי הקיים, מבחינת סך הכול הכסף המנוהל כ-30% ממנו נמצא בחו"ל, אבל כל שקל חדש שמגויס, כ-50% ממנו הולך כבר לחו"ל מבחינת הזדמנויות ההשקעה.

משה ברקת: בעתיד, סימולציות שערכנו, זה יכול להגיע אחוזים גבוהים יותר, אפילו ל-70%.

משה ברקת: כל שקל חדש, 70% ממנו יוצא מהמדינה.

אלכס קושניר: מה שאתה אומר בעצם, שאנחנו לא מספיק אטרקטיביים למשקיעים כמדינה.

משה ברקת: זה נכון שהעניין הוא בעצם בהיצע ההשקעות שיש לנו כאן בישראל.

ינון אזולאי: מה ההשקעות שם שהולך הכסף?

משה ברקת: היו סיבות מסוימות שאנחנו תיקנו את העיוותים, כמו למשל שהייתה אפליה ברגולציה של פרויקטים בחו"ל שעליהם היה צריך לרתק פחות הון.

משה ברקת: ריתוק הון, משמעותו כסף, משמעותו עלות, אז ריתקו יותר הון על פרויקטים בישראל מאשר על פרויקטים בחו"ל עם אותה רמת סיכון.

משה ברקת: אנחנו תיקנו את העניין הזה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: מה היה הרציונל?

משה ברקת: היו רציונליים, לא אכנס אליהם.

משה ברקת: הדיון שלנו, אני רוצה שהוא יקיף את כל הנושאים כולל להתייחס לנקודות שהעליתם ואם יש לכם עוד שאלות, אבל תיקנו את העיוות הזה.

משה ברקת: זה פשוט היה עיוות.

משה ברקת: תיקנו עם משרד האוצר.

משה ברקת: באנו, תיקנו את העיוות הזה כאן בוועדת הכספים.

משה ברקת: תיקנו עוד עיוותים אחרים אבל עדיין חלק מזה קשור בחסמים שחלקם הסרנו כאן בוועדת הכספים לפני לא הרבה זמן, הפניית יותר כסף לתשתיות.

משה ברקת: הייתה מגבלה שבעצם אפילו פרויקטים קטנים של תשתיות, לא היה כדאי למוסדיים בסכום הכסף שהם היו אמורים להשקיע, בסכום כסף כזה לא הייתה להם כדאיות לבוא לבחון את ההשקעות וכו'.

משה ברקת: הם היו הולכים לפרויקטים גדולים יותר שיניבו להם בסופו של דבר פר עלויות של ההשקעה, יניבו להם תשואה גבוהה יותר, אז לא היו נכנסים לפרויקטים כאלה, אפילו לא בוחנים אותם לפעמים.

משה ברקת: ברגע שאפשרנו להם לעלות בהחזקה, אז אנחנו בעצם מאפשרים להם כעת לבחון גם פרויקטים קטנים, כי אחוז ההחזקה שלהם יכול להיות גדול יותר.

משה ברקת: אף פעם לא תהיה להם שליטה.

משה ברקת: זה רק כסף של העמיתים ולא כסף של החברות עצמן, ככה שאנחנו דואגים לבקרות סביב ההשקעות האלה.

משה ברקת: זה מביא עוד כסף לישראל.

משה ברקת: זה מביא בתשתיות עוד 100 מיליארד, מזה 20 מיליארד להתמודד עם כל מיני סיכונים שאנחנו חווים אותם, של שינויי האקלים, שיטפונות, שריפות וכו'.

משה ברקת: חלק מהבעיות האלה, אנחנו מקבלים מענה.

משה ברקת: אנחנו רוצים לבוא עם עוד נושאים.

משה ברקת: אנחנו רוצים לבוא ולהפנות כספים לעולמות כמו פינטק, אגריטק, לעולם שהם צומחים וכדאי לעודד.

משה ברקת: חלק מהדברים יצטרכו לקבל איזשהו תמריץ ממשלתי שבצורה הזאת נבטיח שבעצם החוסכים יקבלו תמריץ נוסף כדי שהתשואה שלהם תהיה כדאית.

משה ברקת: הזווית שלנו היא קודם כל לדאוג לחוסכים.

משה ברקת: זה לא מחליף תקציב מדינה.

משה ברקת: זה לא כספים של תקציב מדינה, זה כספים של החוסכים והם קודם כל צריכים לקבל את התשואה הגבוהה ביותר, אבל יש מצבים שבהם אפשר לקבל win-win.

משה ברקת: גם החוסכים משפרים את התשואה שלהם, את הבקרה על ההשקעות, מפחיתים סיכון וגם המדינה נהנית מצמיחה.

משה ברקת: החוסכים חיים פה.

משה ברקת: האקוסיסטם שלהם הוא קודם כל ישראלי.

משה ברקת: אנחנו רוצים להצמיח את ישראל ואת הכלכלה הישראלית מכיוון שרוב הכסף שלהם בסופו של דבר עדיין יושב פה ועדיין חשוף לכלכלה כאן.

אלכס קושניר: אבל אתה אומר שזה הולך ומשתנה עם הזמן.

משה ברקת: אם אנחנו נדע להרחיב את היצע של פרויקטים בתשתיות, להרחיב את הזדמנויות ההשקעה האחרות, להפריט חברות, לעשות איגוחים וכך הלאה, אז יותר כסף יישאר בישראל.

משה ברקת: אנחנו צריכים לדאוג להזדמנויות השקעה ואנחנו צריכים בצד שלנו להוריד חסמים וזה מה שנעשה.

משה ברקת: נוריד חסמים מיותרים על מנת שיותר כסף יוכל לבוא לישראל.

ינון אזולאי: שאלתי מה אופי ההשקעות שם שלא משקיעים אותם פה?

ינון אזולאי: למשל, משקיעים בתשתית של הרכבת התחתית שם יותר מפה, אטרקטיבית, בסדר.

ינון אזולאי: אני שואל מה אופי ההשקעה שם?

ינון אזולאי: במה ההשקעות שם שלכם הולכים יותר?

ינון אזולאי: עזוב את הביורוקרטיה כרגע ואת כל הרגולציה מסביב.

משה ברקת: כמות הכסף שהמוסדיים מנהלים היא גדולה על כמות - - -

ינון אזולאי: לא, אבל למה להשקיע שם ולא פה?

ינון אזולאי: מה היא משקיעה שם שפה אנחנו לא נותנים להם להשקיע?

משה ברקת: שוב, כמות הכסף גדולה על כמות הפרויקטים ואם יש לה תשואה גבוהה יותר, אז היא עושה את החשבון, אבל אם יש לה סיכונים של בקרה ושליטה על ההשקעה שהם גבוהים יותר במקסיקו ואם תהיה בעיה בפרויקט במקסיקו, אז אני נותן תמיד את הדוגמה הזאת.

משה ברקת: אם תהיה בעיה בפרויקט במקסיקו, הם האחרונים בתור.

משה ברקת: מי ידבר איתם בכלל?

משה ברקת: אבל אם כאן יש פרויקט שבעצם מספק תעסוקה במדינה והם נמצאים כאן והמדינה ערה לכך שיש פה חוסכים לפנסיה וכך הלאה, היכולת שלהם לבוא ולהידבר ולבוא לאיזשהו הסדר שיהיה מיטיב עם החוסכים, הרבה יותר גדולה ולכן היכולת הזאת מהווה בסופו של דבר במצבים הקשים הגנה על התשואה, לכן יש היגיון רב לבוא ולהשקיע גם בפרויקטים בארץ, גם בפרויקטים בחו"ל.

משה ברקת: קודם כל המבחן צריך להיות כלכלי אבל בוודאי לא צריך להבריח את הכספים החוצה, אז צריך לעשות כל מה שצריך כדי לתת להם את התמריצים לבוא ולהשקיע כאן.

משה ברקת: זה בעולם ההשקעות.

משה ברקת: כאן אנחנו מפקחים גם על העולם הישן וגם על העולם החדש.

משה ברקת: העולם הישן זה עולם שמתחרה עם הבנקאות המסורתית.

משה ברקת: זה אשראי חוץ בנקאי.

משה ברקת: יש גם אגודות אשראי שנתנו להם רישיון: אופק, קרן הלוואות חברתיות עוגן וכך הלאה.

משה ברקת: יש חלפני כספים ויש גם גמ"חים שיגיעו לפיקוח שלנו בהמשך, אבל יש גם את העולם החדש, כל הפינטקים שעליהם אנחנו מפקחים, שזה מי שנותן אשראי דיגיטלי או עושה חיתום דיגיטלי באשראי, Peer to Peer שזה בעצם מחברים טכנולוגית בין מלווים ולווים, מלווים מקרב הציבור, אז שם אנחנו נותנים את הרישוי גם כן, ארנקים דיגיטליים, שירותי תשלום, מה שנקרא PSD, Payment service distributors, ייזום תשלומים, שירותים חדשניים כנכסים פיננסיים לרבות נכסים וירטואליים, וקריפטו.

משה ברקת: חשוב מאוד לומר שאנחנו דואגים לנושא של פיקוח על יציבות גופים, וכאן הדבר הזה קיבל קפיצת מדרגה בשלוש שנים האחרונות הן מבחינת חיזוק ניהול הסיכונים והטכנולוגיות, מערכות מידע ודיווח חשבונאיות, אקטואריה ויותר להיות בשטח, לעשות ביקורת על ההשקעות.

משה ברקת: זה גם הפקת לקחים מוועדת כבל, גם באופן כללי ההתבגרות של גוף הפיקוח הזה.

משה ברקת: חשוב מאוד להבין שהשמירה על היציבות זה אחד מסלעי הקיום של הרגולציה.

משה ברקת: אנחנו צריכים לשמור על האמון של המערכת הפיננסית, אנחנו צריכים לשמור על היציבות לטובת החוסכים, כי אין דבר יותר גרוע לחוסך שהוא נמצא מול חברת ביטוח שפושטת רגל חס וחלילה, אז אנחנו נמצאים שם כדי להגן על הדבר הזה.

משה ברקת: אנחנו נותנים הרבה מאוד רישויים וגם אנחנו מטפלים בפניות ציבור.

משה ברקת: אנחנו גם שם חיזקנו בצורה משמעותית את הטיפול שלנו בפניות ציבור.

משה ברקת: אני חושב שהמסירות שבה מטפלים היום בפניות ציבור וגם ההיקף זה דבר שהוא לא דומה למה שקורה אצל רגולטורים אחרים.

משה ברקת: החל מנובמבר 2016 רשות שוק ההון היא רשות רגולטורית עצמאית אבל העצמאות הזאת היא חלקית במובנים מסוימים.

משה ברקת: במובן החלטות, במובן העצמאות של החלטות הממונה זה ב-100% אבל במובנים תפקודיים ותקציב וכן הלאה, יש לנו בעיה שאני תיכף אדבר עליה.

משה ברקת: החל מיוני 2017 רשות שוק ההון היא גם מפקחת על נותני שירותים פיננסיים מוסדרים.

משה ברקת: רק כדי לסבר את האוזן לגבי סכומים, ותיכף אני אשווה את זה למערכת הפיננסית כולה, מדובר בשני טריליון שקל שמנוהלים עבור הציבור.

משה ברקת: מדובר בהפקדות ופרמיות שנתיות של כ-200 מיליארד שקל והמימון החוץ בנקאי היום הוא 15 מיליארד שקל.

משה ברקת: הוא צריך להגיע לכפי עשרה מזה וזה קידום של התחרות, חוק נאווי וכך הלאה.

משה ברקת: להשוות את הכסף שמנוהל כאן גם היום וגם בעתיד מול כספים שמנוהלים בבנקים, קרנות נאמנות וכך הלאה.

משה ברקת: הכסף המנוהל על ידי הגופים בפיקוח רשות שוק ההון מהווה כ-50% מנכסי הציבור ואם אתם רואים כאן בטבלה את הצמיחה, 7.6% מול 6.6% בפיקדונות בנקאיים, קרנות נאמנות אפילו מתכווצות, זה הגידול הרב ביותר שיגיע לכך שאנחנו נגיע להרבה יותר מ-50% בתוך המערכת.

משה ברקת: שוב, זה מגיע לשיעורים שמתקרבים ל-70% בסימולציות.

משה ברקת: הכספים האלה הם תודות לחוק פנסיה חובה.

משה ברקת: הכספים האלה מצברים והאחריות של רשות שוק ההון גדלה יחד עם הסכומים האלה שמגיעים.

משה ברקת: 22 חברות ביטוח, שם יש סיכון יציבותי עשיר.

משה ברקת: 73 חברות מנהלות פנסיה וגמל, שם יש טיפול בגירעונות אקטואריים, בסיכונים תפעוליים, בסיכונים אחרים.

משה ברקת: יש לנו גם פה סיכונים יציבותיים.

משה ברקת: סוכנים ויועצים ו-1,129 נותני שירותים פיננסיים, שם הפיקוח היציבותי ברוב גופים לא קיים.

משה ברקת: מה התפקידים של הרשות לפי החוק?

משה ברקת: אז החשוב ביותר זה הגנה ושמירה על עניינם של המבוטחים, העמיתים ולקוחות הגופים המפוקחים.

משה ברקת: בנוסף, הבטחת הייצוב והתיקים של הגופים המפוקחים.

משה ברקת: כמו כן אנחנו אמונים לפי חוק על קידום התחרות במערכת הפיננסית במיוחד בשוק ההון הביטוח והחיסכון ועידוד חדשנות טכנולוגית ועסקית בפעילות של הגופים בשים לב לתפקידים האחרים של הרשות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: הזכרת את הקריפטו.

ג'ידא רינאוי-זועבי: זה מעניין.

משה ברקת: אני אתייחס גם לזה.

משה ברקת: מה הדגשים המרכזיים שאנחנו רואים לנכון להיום?

משה ברקת: קודם כל חיזוק מעמד הרשות.

משה ברקת: עסקתי מכניסתי לתפקיד בבנייה של תשתית הרשות, התמקצעות והתייעלות.

משה ברקת: זו רשות שקיבלה את העצמאות שלה לא מזמן ועדיין יש כברת דרך ללכת.

משה ברקת: להשתמש בכספים כמנוף לצמיחת המשק.

משה ברקת: צריך לשים את זה כמטרה, כיעד, כאשר לא מתפשרים בשום אספקט של הגנה על המבוטחים והחוסכים, אבל יחד עם זה צריך להבין איך אפשר להגיע למצבים שגם החוסכים מוגנים, גם החוסכים נהנים וגם המדינה נהנית.

משה ברקת: שיפור מצב המבוטחים והחוסכים, יש פה הרבה רפורמות שהבאנו ונביא לטובת הציבור, ורפורמות לפיתוח המשק והתחרות ושמירה על יציבות חברות הביטוח.

משה ברקת: פה אנחנו הולכים לפי סטנדרטים בין-לאומיים לניהול סיכונים, סטנדרטים בין-לאומיים לחשבונאות ודיווח וסטנדרטים מאוד קשוחים לממשל תאגידי.

משה ברקת: אנחנו מפקחים על הנושא הזה בחברות.

משה ברקת: מבחינת תקציב ומשאבים, פה הנכות המסוימת שעליה אני מדבר מבחינת העצמאות.

משה ברקת: הרשות כפופה לנושא של התקצוב, לא בא לפה לוועדת כספים אלא אגף תקציבים כמו משרדי ממשלה.

משה ברקת: יש פה מצב שהרשות אינה גוף סטטוטורי כמו רשות ניירות ערך או כמו הפיקוח על הבנקים שלהם יש חוקים משלהם.

משה ברקת: אתם רואים איך הדבר הזה מתבטא, אחד, בעלות העבודה הממוצעת ברגולטור, הרבה יותר נמוכה וזה פוגע ביכולת שלנו להביא אנשים ברמות בכירות יותר.

משה ברקת: כל הנתונים האלה שכאן הם נתונים שלא אנחנו אספנו.

משה ברקת: זה פרופסור אבי בן בסט בספרו שהוא פרסם על המהפכה בשוק ההון.

משה ברקת: אלה נתונים שהוא פרסם ל-2017.

משה ברקת: אתם רואים את הפער הגדול בינינו לבין הפיקוח על הבנקים ורשות ניירות ערך בנושא של מספרי עובדים ובעיקר בתקציב.

משה ברקת: הפערים בתקציב הם בלתי סבירים.

משה ברקת: 70 מיליון שיש לנו, תיכף נראה לכם פירוט של עוד 20 מיליון הוצאות מותנות בהכנסה, אבל הפער הזה מול כ-250 מיליון היום שיש לרשות ניירות ערך ו-200 מיליון לפיקוח על הבנקים, סדרי גודל כאשר הפיקוח על הבנקים יושב בבנק ישראל ונהנה מכל התקורות, זה פשוט מצב שהתקציב הזה לא מתאים לשמירה על הכסף הגדל, על כל המורכבויות של הפעילויות שלנו.

ולדימיר בליאק: ומה הצרכים כפי שאתה מגדיר אותם?

משה ברקת: הנה אני אגדיר את הצרכים בשקף הבא.

משה ברקת: אז התקציב הקיים, 70 מיליון שקל במזומן ועוד 20 מיליון שקל בהתחייבויות מותנות בהכנסות.

משה ברקת: הפעילות של השירותים הפיננסיים מוסדרים – אמרתי לכם, הוקם פה גוף פיקוח חדש של כל השירותים הפיננסים המוסדרים.

משה ברקת: הגוף הזה קיבל 4.5 מיליון שקל.

משה ברקת: זה כל מה שהוא קיבל.

משה ברקת: גוף פיקוח כזה צריך להקים ב-60-50 מיליון שקל.

משה ברקת: הוא קיבל 4.5 מיליון שקל ללא תקצוב של מחשוב, ללא ייעוץ משפטי, ללא תקורות ואדמיניסטרציה.

משה ברקת: המצב הזה הגיע למצב שבו בשנתיים הראשונות להקמתו זה היה גוף שנתפר בתוך כל הרשות ולא יחידה נפרדת.

משה ברקת: הצליחו לעשות 10% מהרישויים.

משה ברקת: אנחנו בשנתיים האחרונות עשינו רפורמה.

משה ברקת: לא קיבלנו כסף, לא קיבלנו תוספת זמן אבל עשינו רפורמה משמעותית שלקחה והסיתה משאבים מהפעילות הרגילה שלנו אל תוך הפעילות של השירותים הפיננסיים.

משה ברקת: עשינו 90% מהרישויים.

משה ברקת: אנחנו קרובים לגמור את כל הרישויים האלה.

ינון אזולאי: אולי זה הבעיה, שבגלל זה לא מגדילים לכם, שאתם יכולים להסתדר.

ינון אזולאי: מה החשיבה שהייתה לתת לכם 4.5 מיליון לעומת 60 מיליון שאתה מדבר?

ינון אזולאי: זה צריך לבוא מאיזושהי חשיבה.

משה ברקת: אם מישהו חושב שאנחנו לא משלמים את המחיר במקום אחר, אז הוא טועה.

משה ברקת: המחיר הזה משולם איפשהו.

משה ברקת: אז נכון, אנשים מאוד מסורים, עובדים קשה, מזיזים אותם לכיוונים נכונים אבל הסתת משאבים מהפיקוח על הפנסיה והביטוח לטובת שירותים פיננסיים מוסדרים, בסוף יש לדבר הזה מחיר.

משה ברקת: לפגוע ביכולות של הפיקוח והבקרה?

משה ברקת: יש לזה מחיר.

משה ברקת: פניות ציבור וכך הלאה.

משה ברקת: אנחנו באמת נמצאים בפערי תקציב שהם בלתי סבירים וזה דבר שצריך לתקן.

מאיר יצחק הלוי: שאל חבר הכנסת אזולאי, מישהו בסוף חייב לאמץ את ההיגיון שלכם.

מאיר יצחק הלוי: יש כאן פערים לא נורמליים.

ינון אזולאי: זה פי 13, פי 14 ממה שאתם הייתם צריכים וקיבלתם 4.5 מיליון, אז הלכתם וייעלתם את עצמכם, כלומר הראיתם שאתם מסוגלים גם בלי הכסף הזה.

ינון אזולאי: אני שואל מה ההיגיון שעומד אחרי מה שנתנו לכם ומה קורה היום?

ינון אזולאי: כשאתה בא, מה אומרים לך?

ינון אזולאי: שאתה יכול להסתדר גם בלי זה?

ינון אזולאי: הוכחת להם שאתה יכול להסתדר גם בלי זה.

ינון אזולאי: יש איזשהו פער בכסף, פער עצום בין מה שעשיתם למה שהייתם צריכים לקבל.

משה ברקת: אנחנו חיים במקומות שגם מדינת ישראל וגם חלק מהאוכלוסייה פה יודעת להסתדר עם מה שיש ולהסתדר טוב מאוד.

ינון אזולאי: אני מצדיע לכם אבל תבין שאתה בבעיה.

משה ברקת: מהמצוקה לפעמים באות גם דרכים לבוא ולפתור, אבל אם מישהו חושב שאפשר לאורך זמן לקיים את זה, אז אני חושב שזאת טעות.

משה ברקת: זה לא קשור אלי אישית, זה לא קשור לאף אחד אישית.

משה ברקת: זה רשות שהיא רשות שיש לה תפקיד סופר משמעותי בכלכלה הישראלית.

משה ברקת: הרשות הזאת צריכה להיות ברמת תקציב שאני מעריך כ-220 מיליון, 170 לגמל ופנסיה.

משה ברקת: שירותים פיננסיים מוסדרים צריכים להיות ברמה של כ-50 מיליון שקל ולא בתקציבים הנוכחיים.

משה ברקת: אני הדגשתי את זה שאנחנו עמדנו במשימות.

משה ברקת: המילה הטובה שאמר היועץ המשפטי לממשלה על הפעילות שלנו ברישויים, מבחינתי זה המחאה, אחת האדירות שקיבלנו מד"ר אביחי מנדלבליט מכיוון שהוא הכיר בזה שאנחנו ללא תוספת זמן וללא תוספת תקציב עשינו את כל מה שהוטל עלינו.

משה ברקת: אנחנו בהתחלה בכינו על התקציב אבל הבנו שזה לא יעזור.

משה ברקת: שינינו דיסקט, שינינו כיוון אבל עדיין זה לא אומר שהתקציב לא חסר.

משה ברקת: לקחנו אותו ממקומות אחרים.

משה ברקת: אם היום לא תקצבו לי יועצים משפטיים לתחום הזה, לקחתי יועצים משפטיים, משהו כמו בין ארבעה לחמישה אנשים בכירים גם מתוך הפעילות של הביטוח.

משה ברקת: זה חייב להיות חסר איפשהו.

ינון אזולאי: כן, אבל השאלה אם אתה יודע לפגוע ולהגיד, אני עושה טבלה, פה פגעתי, מסתכל מה יכול להיות, מה לא יכול להיות.

ינון אזולאי: עם זה אתה מגיע ואתה מבקש את התקציב, זה מובן.

ינון אזולאי: כשאתה רושם לי פה מספרים שאני מסכים איתך, שאני מבין ואתה מסביר לי את זה נכון אבל אני הייתי מבקש לדעת, כשאתה אומר פגעתי בארבעה יועצים משפטיים, אוקיי, מה זה החסיר לך, איפה זה פגע?

ינון אזולאי: הרי הכסף הזה, לקחת אותו ממקום אחר.

ינון אזולאי: תגיד מה הפגיעה.

ינון אזולאי: זה מה שחשוב.

משה ברקת: אני אתן דוגמה אחת.

משה ברקת: אני צריך עוד 30 אנשי ביקורת שילכו ויעשו יותר ביקורות על הכסף של הציבור.

משה ברקת: שני טריליון כסף הזה, צריך כל הזמן לבוא ולבקר אותו.

משה ברקת: הפיקוח על הבנקים, יש לו מחלקת ביקורת.

משה ברקת: לי אין מחלקת ביקורת ברמה הזאת.

משה ברקת: רשות ניירות ערך, אני הקמתי עם מחלקת ביקורת ומחלקת תאגידים שהיום היא כמעט 30 איש.

משה ברקת: לי אין את זה.

משה ברקת: לי אין את הרמות האלה.

אלכס קושניר: אז איך בעצם אתה מבצע את הביקורת?

משה ברקת: אז אני מבצע מפה ומשם.

משה ברקת: אני קודם כל לא מבצע מספיק.

משה ברקת: לא מבצע ביקורת מספקת.

משה ברקת: מה לעשות?

משה ברקת: לא מבצע בתקציבים האלה ביקורת מספקת, אז אני מנסה במיקור חוץ.

משה ברקת: חסר לי כוחות לעשות ביקורת.

משה ברקת: אנחנו עושים הרבה יותר ממה שהיה בעבר.

משה ברקת: זה עדיין לא מספיק.

משה ברקת: אנחנו מפתחים כלים לציבור.

משה ברקת: פה צריך לתת הרבה קרדיט גם לממונים הקודמים, הממונה הקודמת שהתעקשה והממונה שלפניה, שהם בעצם מאפשרים לנו - - -

ינון אזולאי: אגב, הוא יותר יעיל מהבנקים מבחינת עובדים.

ינון אזולאי: השאלה הקשה יותר צריכה להיות על הבנקים שמחזיקים עם יותר כסף ופחות עובדים.

ינון אזולאי: אם יש לי דאגה על הכסף שלנו אצלו, הדאגה פי כמה צריכה להיות בבנקים שעם פחות עובדים, 3.5 עובדים לכל 1,000 והוא ב-8.1, כלומר הבעיה הגדולה יותר לא אצלו.

ינון אזולאי: הוא עוד אומר לך, תשמע, אני עוד עושה את העבודה שלי, אני לא מספיק להגיע.

ינון אזולאי: תבוא לבנקים, יגידו לך, אנחנו מספיקים 100%.

ינון אזולאי: הבעיה זה אצל הבנקים וצריך לבדוק שם מה קורה.

משה ברקת: שוב, אני לא מלין על מה שקורה בבנקים, להיפך, כי צריך שם פיקוח כמו שצריך.

ינון אזולאי: זה התפקיד שלנו להלין, לא שלך.

משה ברקת: אנחנו צריכים להיות ברמה הזאת.

משה ברקת: זו הנקודה.

משה ברקת: הרמה של העצמאות חייבת להיות מלאה.

משה ברקת: גם כמו שיש חוק בנק ישראל, אין שום סיבה שלא יהיה חוק רשות שוק ההון כדי לעגן את הדברים האלה.

משה ברקת: אני אומר לחבר'ה שלי תמיד ואני אומר גם פה, אולי אמרתי את זה פעם.

משה ברקת: ממונה בא והולך.

משה ברקת: ממונה זה קדנציה בתוך זה.

משה ברקת: הרשות נשארת והרשות הזאת צריכה להיות חזקה לטובת אזרחי ישראל.

משה ברקת: זה הדבר החשוב.

משה ברקת: אין פה עניין אישי של ממונה כזה או אחר.

משה ברקת: הממונים הקודמים כמו שאמרתי, דאגו לכך שתהיה פלטפורמה מאוד מתקדמת של טכנולוגיה שממנה אנחנו יכולים לקפוץ לדור הבא, ולכן רשות שוק ההון היום נמצאת ברמה שמקדימה אפילו רגולטורים אחרים, ברמה של הנגשת API.

משה ברקת: היום יש את המסלקה הפנסיונית שזה דבר עצום, שבעצם כל הפעילות הפנסיונית - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: מה זה API?

משה ברקת: application protocol interface.

משה ברקת: למעשה אנחנו פותחים בעצם את המידע שקיים על מנת שיוכלו לבוא ולהיכנס.

משה ברקת: מתחרים יכולים גם לבוא ולראות את כל מסד הנתונים ולהתחרות על אותם נתונים.

משה ברקת: גופים חדשים יכולים לבוא ולספק אפליקציות על המידע הקיים.

משה ברקת: אנחנו נגיע עם הדבר הזה בסופו של דבר לעולם שנקרא, היום מדברים על open banking.

משה ברקת: נגיע לעולם של open finance אבל העולם הזה של open finance, נגיע תחת הרגולציה שלנו שתבטיח, אחד, שהחוסכים לא יפגעו, ושניים, תבטיח שהדברים נעשים במקצועיות תוך הבנה של עולם הביטוח והעולם הפיננסים בתחומים שלנו.

משה ברקת: אנחנו היום מנגישים לציבור, הר הביטוח והר הכסף.

משה ברקת: שאלת למשל איפה זה פוגע.

משה ברקת: הנה.

משה ברקת: עד היום הציבור, מהקמת הר הביטוח והר הכסף, ושוב, הקרדיט לממונים הקודמים, חיסכון לציבור של מיליארד שקל.

משה ברקת: אנחנו רוצים לבוא ולהביא את זה רמה נוספת, ברמה זאת שהפנסיה שלנו, היום אנחנו כבר הכנו תוכנית שבמקום לחכות שלושה ימים לקבל עדכון מה מצב הפנסיה, תוך שלוש אפשר לקבל את זה.

משה ברקת: בעתיד גם בזמן אמת.

משה ברקת: במקום לרוץ ולנייד תוך חודש וחצי, אפשר לנייד תוך יום.

משה ברקת: דברים מהסוג הזה.

משה ברקת: אז אנחנו חייבים להגיע עם המערכות שלנו וגם להסביר לציבור, כי העולם של הביטוח והפנסיה הוא מורכב, אז לאפשר לציבור יותר ויותר מחשבונים שמאפשרים לו להשוות ביטוחי דירה, ביטוחי רכב בין חברות.

משה ברקת: כלי מסביר ביטוח בריאות שאנחנו עושים עם ישראל דיגיטלית.

משה ברקת: צריך להבין שאנחנו עושים פעילויות בשיתופי פעולה עם הרבה מאוד משרדי ממשלה.

משה ברקת: שאלה חברת הכנסת, גם הופנתה אלינו מהמשרד לשוויון חברתי.

משה ברקת: נתנו להם גם הסבר.

משה ברקת: אני לא שכחתי את השאלה ואני אתייחס אליה.

משה ברקת: אנחנו פועלים בנושא הזה של שיתוף מידע כדי לקדם את התחרות במערכת וכדי לאפשר בסופו של דבר שירות טוב יותר לאזרח ותנאים טובים יותר של המוצרים שהוא מקבל.

משה ברקת: בזכות פעולות שנעשו על ידי משרד האוצר ורשות שוק ההון, אנחנו בעצם רואים, אמנם רמת הריכוזיות היא יחסית גבוהה בשוק החיסכון והפנסיה, אבל רמת התחרות התגברה בצורה כזאת שאנחנו הגענו לדמי ניהול שהם נמוכים ברמה בין-לאומית.

משה ברקת: אתם רואים פה את התנועה שהייתה כלפי מטה.

משה ברקת: באמת אנחנו מגיעים לרמה מאוד נמוכה ואנחנו עוד ממשיכים ומשפרים.

משה ברקת: הסיבה שראש רשות התחרות נתנה אישור לגוף כמו אלטשולר שחם להתמזג עם פסגות, מכיוון שהיא אמרה, אין בעיה תחרותית.

משה ברקת: אפשר לזוז מגוף לגוף היום.

משה ברקת: רמת הניוד, שימו לב, 15%.

משה ברקת: לפעמים זה כבר יותר מדי באספקטים מסוימים אם מזיזים אנשים לפעמים קצת יותר מדי, אבל אנחנו מטפלים גם בזה.

משה ברקת: בסופו של דבר אנחנו רוצים תחרות שתשרת את האזרח.

משה ברקת: צפויים להיכנס שחקנים חדשים בתחום הפנסיה במכרז הקרנות הנבחרות החדש, ושם יש לנו אמירות חברתיות.

משה ברקת: מעבר לאמירה הצרכנית הציבורית, יש גם אמירות חברתיות וכאן אנחנו בנינו את המכרז כדי שדמי הניהול מההפקדה שהיום המקסימום בחוק, התקרה בחוק היא 6%, שהיא תקרה גבוהה להפליא לטעמנו, אנחנו הגבלנו במכרז הזה לשיעור של 1%.

משה ברקת: היום מה שקיים בקרנות הנבחרות של המכרזים הקודמים זה בין 1.5% ל-2.5%.

משה ברקת: מי שייהנה מהורדת התקרה זה קודם כל צעירים ובעלי הכנסות נמוכות שאין להם הרבה מאוד צבירה ואז בעצם לוקחים להם הרבה מההפקדה.

ינון אזולאי: זה רק לאלה שייכנסו חדשים?

משה ברקת: רק הקרנות הנבחרות החדשות.

משה ברקת: זה מצד אחד מאפשר תחרות.

משה ברקת: מצד שני, לבעלי הכנסות נמוכות וצעירים שאין להם הרבה צבירה, זה יוזיל להם בצורה מאוד משמעותית.

משה ברקת: זו אמירה ברורה שבאה להגיד, חבר'ה, החבר'ה האלה צריכים גם כן לקבל הנחות.

משה ברקת: זה לא רק לבעלי הצבירה שיש להם כוח כלכלי ומגיעים להם ההנחות מכוח הכסף שהם מנהלים.

משה ברקת: גם לבעלי הכנסות נמוכות וצעירים אנחנו צריכים לדאוג היום.

ג'ידא רינאוי-זועבי: והחדשים שנכנסים למכרז עכשיו, הם כולם מקומיים או שיש גם בין-לאומיים?

משה ברקת: לא, כולם מקומיים.

משה ברקת: שוק הפנסיה הוא שוק מורכב.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אתם לא צופים שבעתיד?

משה ברקת: מי יודע?

משה ברקת: הכול אנחנו צופים אבל בבנקאות קמעונאית שהוא עסק הרבה יותר פשוט, בנקים זרים ניסו להיכנס והחליטו שהם לא נכנסים.

אלכס קושניר: תשמעי, אפילו סטארבקס לא מצליח פה.

אלכס קושניר: משה, אני רוצה לשאול אותך שאלה לגבי התחרות וגובה דמי הניהול, וגם בטח יש תחרות על התשואה.

משה ברקת: כן.

אלכס קושניר: השאלה אם אתם שמים לעצמכם יעדים ואומרים, אנחנו רוצים להגיע לתוצאות כך וכך בנושא הזה או שאנחנו פשוט עושים צעדים ומה שנקרא מתנהלים תוצאתית?

משה ברקת: אז ככה, קודם כל טוב שאתה מדבר על התשואה כי בסופו של דבר צריך לזכור, ואסור פה להיות פופוליסטים.

משה ברקת: מה שהכי חשוב זה התשואה נטו, לא העלות של ההשקעות.

משה ברקת: בסופו של דבר מה שאנחנו רוצים, שהתשואה נטו תהיה הגבוהה ביותר.

משה ברקת: כדי שהתשואה נטו תהיה הגבוהה ביותר, איך אנחנו יודעים את זה?

משה ברקת: אנחנו משווים מול גורמים אחרים.

משה ברקת: אנחנו משווים מול המתחרים וברגע שיש תחרות, אז כל אחד מנסה להשיג את התשואה הגבוהה ביותר ומקווים שמי שיש לו תשואה הגבוהה ביותר, אז ימשוך אליו כספים.

משה ברקת: ראינו את התופעות האלה.

משה ברקת: אנחנו מנסים שתהיה אובייקטיביות של סוכנים, שלא יקרה מצב שאמנם יש במקום אחר תשואה גבוהה יותר אבל הסוכן ממטרות שלו משכנע את הלקוח, בגלל שהוא מקבל במקום אחר עמלה גבוהה יותר, אז הוא מסביר לו שהתשואה היא לא בדיוק תשואה יותר גבוהה, יש תשואה אחרת וכך הלאה.

ינון אזולאי: איך אתה מונע את זה?

משה ברקת: אנחנו מוציאים את רפורמת הסוכן האובייקטיבי שבעצם העמלה תהיה אחידה מכל היצרנים.

משה ברקת: שלא תהיה סיבה לסוכן להעדיף יצרן כזה או אחר בגלל העמלה שהוא מקבל.

אלכס קושניר: איפה עומד הסיפור הזה?

משה ברקת: אנחנו מתכוונים להביא את זה לחקיקה.

משה ברקת: אנחנו חושבים שבחוק ההסדרים - - -

ינון אזולאי: העמלה תהיה כולל הבונוסים.

ינון אזולאי: לא שיקבלו בונוס יותר.

ינון אזולאי: הרי הם יכולים לעשות עמלה אחת לכולם ולהגיד, בונוס פה תקבל יותר על כל - - -

משה ברקת: אנחנו מדברים על סך הכול התגמול.

משה ברקת: לא יכול להיות הבדל לכל האורך בתגמול.

משה ברקת: לא טובות הנאה, לא טיסות, לא שום דבר.

משה ברקת: הכול יהיה אחיד ובצורה הזאת אפשר יהיה להתמקד בעצם בתשואות.

משה ברקת: מבחינת יעדים, יש מסלולים שונים כמו מסלולים פאסיביים שמייצרים השקעות, למשל בדמי ניהול נמוכים.

משה ברקת: הם תמיד יכולים להוות סוג של בנצ'מרק, שאם אתה מכה את הבנצ'מרק הזה, אז בעצם יש לך תשואה עודפת.

משה ברקת: יש לנו ועדה שבוחנת את הדברים האלה.

משה ברקת: אני תיכף אתייחס לנושא הזה.

משה ברקת: אנחנו רואים שבסופו של דבר החוסך הישראלי מקבל תשואות יפות.

משה ברקת: אם אנחנו משווים נניח לקרנות נאמנות, קרנות נאמנות זה גם בנצ'מרק, אז אנחנו משווים את התשואות של הגופים המוסדיים מול קרנות נאמנות ורואים שלמרות שבקרנות נאמנות מנייתיות וכך הלאה יש דמי ניהול גבוהים יותר, הגופים המוסדיים לשמחתנו עשו תשואות גבוהות יותר.

משה ברקת: זה לא מאוד מפתיע.

משה ברקת: למה זה לא מפתיע?

משה ברקת: כי אצל קופות גמל ופוליסות ביטוח וכך הלאה, הם יכולים להשקיע בנכסים לא סחירים כאשר קרנות נאמנות מוגבלות הן נכסים סחירים.

משה ברקת: כאשר יש לי נכס לא סחיר, אז בעצם יש לי פרמיית נזילות שאני מקבל כתשואה עודפת.

משה ברקת: יש לי גם אפשרות לגשת להשקעות לא סחירות שמניבים, שיש בהם סיכון לפעמים משמעותי אבל הרבה פעמים הם מניבים תשואה עודפת לשוק מכיוון שהם לא בקורלציה עם שוק ההון, ולכן תורת המימון אומרת שנכסים כאלה בעצם תורמים יותר תשואה בלי להשפיע הרבה יותר על הסיכון, וכך אנחנו מגיעים לתיקים יעילים יותר.

משה ברקת: הגופים המוסדיים, בגלל האפשרות הלא סחירה יכולים להגיע לתיקים יעילים יותר מקרנות הנאמנות, והנה אנחנו רואים פה תשואה עודפת.

משה ברקת: גם טווחי החיסכון הם לטווח ארוך.

משה ברקת: כאשר אני מחזיק לטווח ארוך, אז אני יכול לנהל השקעות עם תשואה עודפת לטווח הארוך, ולכן אנחנו רואים שאנחנו מקבלים תשואות גבוהות יותר.

משה ברקת: איך נבטיח שבאמת התשואות הן טובות יותר?

משה ברקת: ברגע שאנחנו נאפשר אלטרנטיבות לצרכן ואנחנו נאפשר לחוסך, אם הוא רוצה לחסוך במסלולים פאסיביים, ניתן לו מסלולים פאסיביים.

משה ברקת: אם הוא רוצה במסלולים ללא קרנות השקעה, הוא יקבל ללא קרנות השקעה.

משה ברקת: אם הוא רוצה עם קרנות השקעה, והוא יבחר לפי התשואה.

משה ברקת: זה יעבוד בתנאי שבאמת התשואה נטו תהיה הגורם המוביל בבחירה ולא כל מיני גורמים אחרים כמו למשל החלטות שיהיו מוטות בגלל מתווכים שהעמלות שהם מקבלים, מטים אותם להחלטות פחות רציונליות לחוסך.

ינון אזולאי: לגבי דמי הניהול שאמרת, שבמכרזים החדשים עד 1%.

ינון אזולאי: אתם שנכנס חדש עכשיו לחיסכון - - -

משה ברקת: מי שמשקיע דרך הקרנות הנבחרות.

ינון אזולאי: אדם שנכנס חדש, אם הוא הולך לחברות הישנות יותר להשקיע שם, אז הוא יישאר ב-2.5% המקסימום, נכון?

משה ברקת: 2.5 זה הקרנות הישנות.

ינון אזולאי: אני שואל, אדם חדש שהגיע לגופים ישנים, הוא ישלם את ה-2.5%?

ינון אזולאי: אתה לא מחיל את זה על האדם שנכנס עכשיו להשקיע ובכל מקום הוא הולך עם ה-1% הזה.

ינון אזולאי: אתה אומר שעל הקרנות הישנות ימשיך ה-2.5% לכולם וה-1% יהיה לכל מי שיבוא לקרנות החדשות.

משה ברקת: נכון.

משה ברקת: מי שיהנה מהתקרה הזאת של ה-1% זה מי שיגיע לקרנות - - -

ינון אזולאי: כלומר, גם אני היום שיש לי ואני רוצה לעבור לשם, אני אשלם שם כ-1%.

משה ברקת: בדיוק.

משה ברקת: אם אתה מנייד לקרנות הנבחרות החדשות, אז אתה יכול ללכת על תקרה של 1%.

ינון אזולאי: לישנות אתם נותנים אפשרות להוריד את זה גם ל-1% או שאתם מגבילים אותם שהם לא יכולים להוריד ל-1% כדי להגביר את התחרות?

משה ברקת: הקרנות הנבחרות, יש להן דמי ניהול שנקבעו.

משה ברקת: אם הם ירצו לבוא ולהוזיל, הם יכולים להידבר איתנו.

ינון אזולאי: הבנתי, אבל זה לא על אוטומט.

ינון אזולאי: הם לא יכולים להוריד את זה באופן עצמאי עכשיו בשביל להיכנס לתחרות.

משה ברקת: צריך לזכור שיחד עם דמי הניהול אתה גם מקבל שירות.

משה ברקת: אתה לא רוצה להיות מטורטר, אתה לא רוצה לקבל שירות פחות טוב.

משה ברקת: אנחנו רוצים, בסדר, אתם מוזילים אבל אתם עדיין נשארים באותה רמת שירות לחוסכים.

ינון אזולאי: האמירה שלך לא טובה כי אתה אומר שהם נותנים את ה-1%, כנראה שרמת השירות שלהם תהיה פחות טובה.

משה ברקת: ממש לא מכיוון שאנחנו מכריחים את מי שנכנס גם להציג תוכנית עבודה איך הוא עומד בעומסים התפעוליים ואיך הוא מספק שירות טוב לחוסכים.

אלכס קושניר: אגב, חייב מילה טובה על המוסדיים מבחינת שירות לקוחות.

אלכס קושניר: אתה מתקשר, עונים כמעט מייד.

ינון אזולאי: כן.

משה ברקת: אני חושב שאנחנו רואים כל הזמן שיפור מתמיד בנושא הזה.

משה ברקת: בין היתר זה פעילות שהרשות עושה.

משה ברקת: שוב, הקרדיט לממונים קודמים.

משה ברקת: הם החילו ואנחנו רק מרחיבים ומשפרים מדדי שירות על השירות ללקוח.

משה ברקת: הכניסו את הדבר הזה והדבר הזה יצר שינוי ושיפור של השירות של הגופים המוסדיים לחוסכים ולמבוטחים.

משה ברקת: בואו נדבר על כמה נושאים.

משה ברקת: הנה, אני מוצא פה הזדמנות לדבר גם על הנושא המגדרי.

משה ברקת: קודם כל העלאת גיל הפרישה לנשים ואיזון אקטוארי בקרנות הוותיקות שבהסדר.

משה ברקת: החלטת ממשלה, האוצר מקדם את העניין הזה.

משה ברקת: זה יפתור גם את הנושא של האיזון האקטוארי בקרנות וימנע את הקיצוץ שם ככל שהדבר הזה יתקדם.

ג'ידא רינאוי-זועבי: איפה באמת זה עומד עכשיו, המתווה של כחלון?

ג'ידא רינאוי-זועבי: כי אני זוכרת שישבתי ב-2016 בוועדה של כחלון שהקים על העלאת גיל הפרישה, ואני זוכרת שבסופו של דבר זה לא קודם, אז איפה זה נמצא עכשיו?

משה ברקת: הנושא הזה הוא בידיים של האוצר והכנסת.

משה ברקת: אני דואג לנושא של האיזון בקרנות, אז כל אחד יעשה את התפקיד שלו.

משה ברקת: אני מאוד מקווה שהנושא הזה יתקדם ויפתור גם לנו את הבעיה.

אלכס קושניר: העלאת גיל הפרישה הולך להיות חלק מהחוקים שיעלו בחוק ההסדרים.

משה ברקת: עכשיו אני רוצה להתייחס לשאלה שלך לגבי הנושא של תוחלת החיים של אנשים וכו'.

משה ברקת: תראו, בסופו של דבר צריך לזכור שהנושא של הפנסיה הוא לא מגדרי.

משה ברקת: נתנו תשובות מאוד מקצועיות.

משה ברקת: מי שעומדת בראש התחום שלנו, מיכל היימן.

משה ברקת: אי אפשר להחשיד אותה במשהו שזה אפליה מגדרית או משהו כזה.

משה ברקת: המתמטיקה היא כזאת שבסופו של דבר מה שחוסכים היום, חוסכים קרן ויש לך יתרה.

משה ברקת: עכשיו רוצים לדאוג לך שהיתרה הזאת תספק אותך וזה מה שאת חוסכת.

משה ברקת: את חוסכת יתרה.

משה ברקת: עד לרגע הפרישה מה שאת רואה זה כמה צברת חיסכון.

משה ברקת: זה החיסכון שלך לפנסיה.

משה ברקת: את החיסכון הזה לפנסיה, כאשר את פורשת, הופכים לקצבה.

משה ברקת: אז מבחינת כסף, שכר זה סיפור אחר.

משה ברקת: אני בעד שישוו את שכר הנשים.

משה ברקת: גבר ואישה שמשתכרים אותו דבר ויש להם את אותן הפרשות, אז בעצם הם יקבלו אותו חיסכון.

משה ברקת: עכשיו אנחנו רוצים שגם הגבר וגם האישה יקבלו את הקצבה שלהם על פני כל החיים.

משה ברקת: אצל האישה זה קצת יותר.

משה ברקת: עדיין אנחנו רוצים שהיא תקבל, אבל הם חסכו את אותו חיסכון.

משה ברקת: אין שום אפליה בעניין הזה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני אומרת שיש כשל מבני שצריך לקחת אותו בחשבון.

ג'ידא רינאוי-זועבי: זה שהשכר של הנשים הוא יותר נמוך, זה לא קשור אליכם אבל גם צריך להתחשב בנושא הזה.

משה ברקת: כן, זה לא שאלה מגדרית.

משה ברקת: אני אתן דוגמה פשוטה מאוד.

משה ברקת: יש לאנשים חיסכון בבנק.

משה ברקת: שני אנשים, אין פה גבר ואישה.

משה ברקת: סתם שני אנשים.

משה ברקת: שניהם יכולים להיות נשים.

משה ברקת: ניקח שתי נשים.

משה ברקת: אישה אחת רוצה לקבל את הכסף על פני עשר שנים ואישה אחרת רוצה לקבל את הכסף על פני שמונה שנים.

משה ברקת: ברור שמי שרוצה לקבל אותו על פני עשר שנים, תקבל קצבה יותר נמוכה.

משה ברקת: זו המתמטיקה פה.

משה ברקת: אין פה משהו שהוא מגדרי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני מבינה את הרציונל המתמטי אבל אני אומרת שיש קונטקסט שהוא רחב יותר, שהוא חברתי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני שואלת האם ישנה אפשרות להקים איזושהי ועדה שתבדוק את הכשל המבני הזה ככה שכל החישובים הרציונליים המתמטיים יוכלו להתחשב בסוגיה הזאת?

ג'ידא רינאוי-זועבי: זו השאלה שלי.

משה ברקת: קודם כל ברמה המתמטית אין פה אפליה כי שניהם מקבלים את החיסכון שלהם.

משה ברקת: אנחנו רוצים לדאוג שכולם יקבלו על פני תוחלת החיים שלהם את הקצבה.

משה ברקת: האם אפשר לעשות חשיבה בעניין הזה?

משה ברקת: אנחנו תמיד פתוחים לחשיבה ואנחנו נבחן את הדברים.

משה ברקת: אין פה משהו שאנחנו לא בוחנים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אפשר גם להסתכל על המודל שנבנה באיחוד האירופי וגם ללמוד ממנו.

משה ברקת: אנחנו תמיד למדים וראינו את המודל הזה.

משה ברקת: יש לנו הערות לגבי המודל אבל צריך לזכור שכאשר אנחנו הולכים למודל כזה ואחר, כל מודל יש לו יתרונות וחסרונות.

משה ברקת: אני רק אומר דבר אחד, הנושא הזה הוא לא מגדרי.

משה ברקת: הנושא הזה בא בעצם תוך שוויון מלא לגבי החיסכון שהוא מה שחשוב.

משה ברקת: אחר כך את החיסכון.

משה ברקת: גם גבר יכול להחליט שהוא רוצה את החיסכון על פני תקופה ארוכה יותר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה כן לבקש איזשהו דיון במסגרת הדיונים הבאים בנושא הזה.

אלכס קושניר: אני בטוח שאנחנו ניכנס לזה תוך כדי הדיונים על גיל הפרישה.

אלכס קושניר: יהיו פה הרבה מאוד דיונים.

אלכס קושניר: נדבר על הכול.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה.

משה ברקת: דברים שאנחנו מקדמים, אז קודם כל אחת הרפורמות, אני לא חושב שהיא תלך להסדרים אבל זה רפורמה שאנחנו רוצים להביא.

משה ברקת: זה רפורמת מס בחיסכון הפנסיוני בעיקר לטובת צעירים ובעלי הכנסות נמוכות.

משה ברקת: על מה אני מדבר?

משה ברקת: עשו חוק פנסיה חובה.

משה ברקת: החוק פנסיה חובה היה צריך לתפוס בעיקר אוכלוסיות שאחרת אין להם ממה להתקיים בעת פרישה.

משה ברקת: כאשר אנחנו מסתכלים על בעלי הכנסות נמוכות שהם לא מגיעים לרף המס, הם לא מקבלים את הטבת המס.

משה ברקת: בגלל שהם לא מקבלים את הטבת המס, אז בעצם המעסיקים שלהם הם לא ממש מקפידים על זה שהמעסיק יפריש להם לפנסיה, מדוע?

משה ברקת: מכיוון שזה חותך להם בנטו.

משה ברקת: הם לא מקבלים שום הטבה, אז הם לא מקפידים והמעסיקים לא מקפידים, ואנחנו יודעים שגם עצמאים, מעט מאוד מפרישים לעצמם לפנסיה.

משה ברקת: המצב הוא כזה שהרבה מאוד אנשים בעלי הכנסות נמוכות לא חוסכים לפנסיה, והדבר הזה בסוף שוב יתגלגל אלינו.

ולדימיר בליאק: הוכחה שהמודלים הוולונטריים לא עובדים פה.

משה ברקת: לא, זה מודל מנדטורי.

משה ברקת: המודל הוולונטרי, אתה צודק בעניין הזה.

משה ברקת: קודם כל זה חוק.

משה ברקת: מישהו פה עובר על החוק.

אלכס קושניר: בדיוק, אבל מכיוון שלא מפעילים את הקנס - - -

משה ברקת: אבל מי יאכוף את החוק?

משה ברקת: זה לא במגרש שלנו.

משה ברקת: אנחנו לא יכולים.

משה ברקת: משרד העבודה והרווחה וכו'.

משה ברקת: צריך לראות מי אוכף את הדברים האלה.

אלכס קושניר: אז מה בעצם אתה אומר?

משה ברקת: קשה מאוד לאכוף את העניין הזה.

משה ברקת: מה שאני אומר, בסופו של דבר גם צריך להבין, אותם בעלי הכנסות נמוכות, אז אנחנו לפעמים מצאנו פתרון יפה בדמות מה הכנסה שלילי על השכר.

משה ברקת: למה לא לעשות מס הכנסה שלילי לפנסיה על ההכנסות לפנסיה?

אלכס קושניר: בנוסף?

משה ברקת: בוודאי.

משה ברקת: זו המטרה של המדינה בסופו של דבר, שלאנשים יהיה כסף לפרישה, אז אנחנו מציעים על ההפרשות - - -

אלכס קושניר: אתה בעצם אומר, אני לא יודע לאכוף אז אני רוצה לתמרץ.

אלכס קושניר: במילים אחרות.

משה ברקת: אני רוצה קודם כל לפתור את הבעיה ושהיא לא תתגלגל לפתחה של המדינה.

משה ברקת: אני מעדיף גם לעשות את זה לזמן הארוך לחיסכון שהוא ישרת את האדם לעת פרישה.

אלכס קושניר: המדינה בעצם תפקיד את הכסף בדמות מה הכנסה שלילי.

משה ברקת: בדיוק, לחיסכון.

אלכס קושניר: יש לנו נתונים כלשהם על כמות המעסיקים, כמות העובדים שלא מופרש עבורם הפרשות לפנסיה על ידי המעסיק?

ולדימיר בליאק: זה בעצם עבירה על החוק קודם כל.

ולדימיר בליאק: על דיני עבודה.

משה ברקת: אנחנו לא אלה שאוכפים את העניין הזה מכיוון שאנחנו לא מפקחים על המעסיקים וכך הלאה, אבל כן, הבעיה הזאת קיימת והיא ידועה.

משה ברקת: דנו איתנו כמה פעמים אבל אנחנו לא מפקחים על המעסיקים.

אלכס קושניר: אתה בעצם מתמרץ פה מעסיקים.

משה ברקת: אנחנו בסופו של דבר מתמרצים את אותו עובד שהוא בעל השכר הגבוה יותר וכן מקבל.

משה ברקת: הוא לא מקבל את ההטבה הזאת מהמדינה, אז למרות שיש לו שכר נמוך - - -

ולדימיר בליאק: בגלל שהוא לא מגיע לסף המס.

משה ברקת: נכון, בדיוק, אז אנחנו אומרים, תן לו את ההטבה למרות שהוא לא משלם מס.

משה ברקת: איפה הבעיות הקשות?

משה ברקת: אותו אחד שנניח כן חסך לפנסיה, בעל הכנסה נמוכה, לא קיבל את הטבת המס, הוא בא למשוך את הכסף, אתם יודעים איזה מס לוקחים לו? 35%.

אלכס קושניר: לא, זה במידה והוא מושך את הכסף לפני.

משה ברקת: נכון, על זה אני מדבר.

משה ברקת: הוא לא קיבל שום הטבת מס ולוקחים לו 35%.

אלכס קושניר: כן, אבל 35% מס האלה, הם לא נועדו כדי להעשיר את קופת המידה.

אלכס קושניר: הם נועדו כדי להיות חסם על אנשים שלא ימשכו כסף שנועד לחיסכון.

משה ברקת: זה נכון מאוד אבל הרציונל הוא שאני חוסם אותך ומחיל עליך כזה שיעור מס בגלל שנתתי לך הטבה בעבר, אז אני חוסם אותך, אבל אם לא נתתי לך הטבה, אני גם קונס אותך בעת היציאה.

משה ברקת: זה אלה שהם בעלי ההכנסות הנמוכות ביותר.

משה ברקת: אנחנו חושבים שהנושא הזה חייב לקבל תשובה ואחת הרפורמות שאנחנו מציעים.

משה ברקת: עוד נושא שמתקשר לזה זה פנסיה על פני מעגל החיים.

משה ברקת: אנחנו היינו רגילים לכך שאדם נכנס למקום עבודה, פורש מאותו מקום עבודה, מקבל שעון זהב וכך הלאה.

משה ברקת: זה לא המצב של היום.

משה ברקת: הצעירים היום עוברים מקומות עבודה, ואני מדבר על צעירים גם גילאי 40, 30, כך הלאה.

משה ברקת: עולם הפנסיה לא השתנה, ההטבות עדיין מחושבות על בסיס שנתי.

משה ברקת: מה שקורה, שחבר'ה צעירים שנניח תקופה מסוימת הלכו למעסיקים כאלה ואחרים, הלכו אפילו להקים את הסטארט אפ של עצמם, לא הפקידו, הפסידו את ההטבות האלה.

משה ברקת: אחר כך כשהם חוזרים למעגל העבודה, אנחנו יודעים שרוב הסטארט אפים, הרי זה סטטיסטיקה, לא מצליחים, חוזרים למעגל העבודה, יש להם פער.

משה ברקת: אנחנו רוצים עד רמה מסוימת כן לאפשר להם לשקלל את החיים שלהם בצורה טובה יותר, לבוא על פני תקופת החיים, כן לאפשר להם בתקופות מסוימות לחסוך יותר כדי שיהיה להם לתקופות שבהן הם לא יחסכו וכך הלאה.

משה ברקת: באיזושהי רמה אנחנו רוצים בעצם להגיד, אנחנו נותנים לכם איזשהו בנק הטבות.

משה ברקת: לא לעשות את זה בצורה חופשית, בצורה כזאת שמישהו ינצל.

משה ברקת: יש לנו את הבקרות למנוע ניצול של העניין הזה אבל בהחלט לבוא ולשפר לאותם חבר'ה את האפשרות שתהיה להם רציפות מבחינת החיסכון הפנסיוני וככה באמת שוב לא לגזול מהם את האפשרות לקבל הטבות ולחסוך, כי ההטבות האלה הן בסופו של דבר כלי עידוד לחסוך יותר לפנסיה.

משה ברקת: עשינו חוק פנסיה חובה, מתקדם.

משה ברקת: אנחנו רוצים בסוף שהוא יגיע ליעדו והאנשים שמגיעים לפרישה, דווקא אלו שצריכים, דווקא אלו שהם בעלי הכנסות יותר נמוכות, הם ייהנו מהחוק הזה וייהנו מהחיסכון הזה.

אלכס קושניר: אגב, אם אתה מסתכל על זה עכשיו 13 שנה אחרי החוק הזה, הוא הצליח לדעתך?

משה ברקת: אני חושב שהחוק הזה הוא הצליח, בוודאי.

משה ברקת: קודם כל המודעות לפנסיה כשהיא וולונטרית, אז זה יוצר בעיות, אנחנו יודעים את זה, אבל צריך לעשות עוד צעדים.

משה ברקת: אחד הצעדים שאנחנו מציעים למשל, בגלל שרמת החיסכון היא נמוכה יחסית, אז אנחנו חושבים שיש כלי מצוין כמו קופות הגמל להשקעה, שאישרו אותו פה, היום עם תקרה של 70,000.

משה ברקת: אנחנו רואים שעדיין הרבה מאוד חבר'ה, הרבה צעירים לא חוסכים מספיק ולא מגיעים מספיק, והיום אנחנו בתקופה מאתגרת של ריבית נמוכה.

משה ברקת: בתקופת ריבית כזאת התשואה שהם משיגים היא לא תספק את התשואות שבעבר.

משה ברקת: אם הייתי שם כסף ועם תשואה גבוהה הייתי מגיע ליעדי הפרישה, היום בתשואה נמוכה אני לא יכול להגיע ליעדי הפרישה, אז או שאני אחסוך קודם או שאני אחסוך יותר.

משה ברקת: לחסוך יותר, אנחנו רוצים לעזור להם ולהעלות את תקרת ההפקדה לקופות גמל להשקעה אפילו ל-250,000 שקל.

משה ברקת: זה יאפשר חיסכון יותר גדול של אזרחי ישראל.

משה ברקת: עוד כמה דברים שאנחנו עושים שם.

משה ברקת: שינוי משמעותי של המערכות: דיגיטציה, הפחתת ביורוקטיה, שיפור יעילות, זה פנסיה 2025 למרות שהיא תיכנס כבר ב-2023, תהפוך באמת את החוויה שלנו לחוויה אחרת לגמרי לגבי הפנסיה, תחבר גם את המעסיקים.

משה ברקת: גם למעסיקים תהיה קלה יותר.

משה ברקת: זו רפורמה שהולכת לחסוך למשק, לא לחוסכים, למשק בכלל כולל מעסיקים וכו' סדר גודל של 4 מיליארד שקל.

משה ברקת: זה רפורמה מאוד חשובה ומשמעותית שתשנה את המציאות.

ינון אזולאי: יהיה אפשר להחזיר את התקצוב של המעונות אם יש לך 4 מיליארד שם.

ולדימיר בליאק: שם אנחנו לא באים לחסוך.

ינון אזולאי: לא, אתה יכול להחזיר את זה.

ינון אזולאי: יש לך 4 מיליארד.

אלכס קושניר: הלוואי ונגדיל אם יותר ויותר אנשים יצאו לשוק התעסוקה.

מאיר יצחק הלוי: באיזה סטטוס כל הדברים נמצאים?

מאיר יצחק הלוי: הם נמצאים על שולחן הדיונים?

משה ברקת: יצאו טיוטות של תקנות שלנו.

קרן ברק: משהו מהם נכנס לחוק ההסדרים?

משה ברקת: אנחנו לא תמיד צריכים את חוק ההסדרים.

קרן ברק: אני שואלת אם משהו מזה נמצא בחוק ההסדרים.

משה ברקת: מה שנמצא בחוק ההסדרים, הגברת יעוץ פנסיוני הדיגיטלי והייעוץ לקראת פרישה, בעיקר הנושא של הייעוץ הפנסיוני הדיגיטלי.

משה ברקת: זה יהיה בחוק ההסדרים.

משה ברקת: הוצאות ישירות.

משה ברקת: יש ועדת בחינה מקצועית שפרסמה דוח לציבור, דוח ביניים.

משה ברקת: תפרסם גם דוח סופי.

משה ברקת: היא עשתה מחקר.

משה ברקת: את המקר הזה אפשר לבדוק.

משה ברקת: יש כל מיני סוגיות עם המחקר.

משה ברקת: אני שם את זה בצד.

משה ברקת: מה שחשוב זה ההמלצות של הוועדה.

משה ברקת: יש פה המלצות מאוד משמעותיות, המלצות שבוחנות את הדברים.

משה ברקת: בעבר קבעו איזושהי תקרה של 0.25 על ההוצאות הישירות.

משה ברקת: זה פה בוועדת כספים.

משה ברקת: זו הייתה תקרה שבעצם אפשרה להמשיך ולגבות הוצאות ישירות.

משה ברקת: היינו יכולים לבוא לכנסת לוועדת הכספים ולהגיד, לא נאריך את הוראת שעה או שנאריך אותה כהוראת קבע ל-0.15% או 0.35%.

משה ברקת: אני לא חשבתי שצריך ללכת בדרך הזאת.

משה ברקת: אני שמח שוועדת הכספים קיבלה את הגישה.

משה ברקת: מיניתי ועדה מקצועית.

משה ברקת: הוועדה הזאת בעצם דנה בכל הנושאים.

משה ברקת: בסופו של דבר אנחנו מתכוונים לאמץ את המלצות הוועדה כרשות.

משה ברקת: אחר כך יבוא שר האוצר, זה תקנות שלו, הוא יחליט מה מזה הוא מאמץ, מה הוא לא מאמץ.

משה ברקת: אנחנו חושבים שנעשתה פה דרך מאוד אמיצה ומקצועית כדי להגיע בעצם לתוצאה שהיא תהיה טובה למקסום התשואה נטו.

משה ברקת: תזכרו שוב, זה לא עניין שבסופו של דבר אנחנו נגד מנהלים כאלה או אחרים.

משה ברקת: אנחנו בעד התשואה נטו של האזרח ואם אנחנו רואים שיש דרך להשיג תשואה נטו יותר גבוהה, זו הדרך שצריך לבחור בה כי אז החוסך, יש לו יותר כסף לפנסיה.

משה ברקת: אנחנו צריכים לשמור על העיקרון הזה.

משה ברקת: הוועדה מציעה כמה דברים בנושא הזה.

משה ברקת: עדיין זה לא הדוח הסופי אז אני לא רוצה לדון בו פה, אבל בסוף אנחנו נגיע לוועדת כספים.

משה ברקת: כנראה שנצטרך עוד קצת זמן כדי להביא את חקיקת הקבע, אז אנחנו נבוא לכאן ונבקש אורכת זמן מסוימת.

משה ברקת: אני מקווה מאוד שעד סוף השנה אנחנו נבוא, נשים פה הצעת חקיקה שתבוא ותתקן את הדבר הזה קדימה.

משה ברקת: נושא של רפורמת הביטוח.

משה ברקת: אני רוצה רגע להגיד מבחינת התפיסות, שתבינו איך אנחנו פועלים.

משה ברקת: הוועדה הזאת הייתה ועדה, למשל בנושא של ההוצאות הישירות, שלא היה אף גורם שהיה קשור לא לגופים המוסדיים ולא לגופים אחרים שמנהלים השקעות.

משה ברקת: זו הייתה ועדה שבאה לשרת את הציבור.

משה ברקת: גם ברפורמה בביטוחי הבריאות, הרפורמה הזאת, פגשנו את צמרת עולם הבריאות בישראל, מהאקדמיה, מנכ"לים של משרד הבריאות לשעבר, רופאים, מנהלי בתי חולים וכך הלאה, וייצרנו רפורמה.

משה ברקת: עכשיו אנחנו נגיש את הרפורמה הזאת.

משה ברקת: אנחנו בעוד זמן קצר נעביר את זה בוועדה המייעצת שלנו ונגיש טיוטה ונציג אותה בפני השוק.

משה ברקת: השוק יאמר את הדברים שלו, ולשוק יש בנושא של רפורמה של ביטוחי הבריאות, יש להם מה להגיד.

משה ברקת: נושא של הוצאות ישירות קצת פחות מכיוון שההוצאות הישירות לא מגיעות לכיס של המוסדיים.

משה ברקת: זה בין החוסך לבין אותו גוף ששמו אצלו את ההשקעות.

משה ברקת: אנחנו קודם כל רוצים לבוא ולייצג את האינטרס הציבורי ואחר כך יבואו החברות ויציגו את מה שיש להם להגיד.

משה ברקת: אנחנו חושבים שזו הדרך הנכונה.

משה ברקת: בצורה הזאת קודם כל אנחנו מגיעים מגישה נקייה, ואחר כך בהחלט צריך לכבד את החברות ואת העמדות שלהם.

משה ברקת: בסופו של דבר נגיע למקום, ופה אני מגיע לנקודה הזאת של מה שקראת, אותם אלה שמסרבים להם ביטוח.

משה ברקת: אנחנו לא רוצים להגיע לנקודות של משבר.

משה ברקת: בביטוח הסיעודי הגענו לנקודה של משבר.

משה ברקת: מה הייתה נקודת המשבר?

משה ברקת: חברות הביטוח אמרו, תקשיב, או שתעלה לנו את הפרמיות ב-100%-50% או שאנחנו יוצאים מהתחום.

משה ברקת: אמרתי להם, רבותיי, אפילו 20% אני לא מוכן להעלות את המחיר, נגיע לפתרונות אחרים.

משה ברקת: הגענו לפתרונות ואנחנו מקווים מאוד שאנחנו נצליח.

משה ברקת: זה בדרך.

משה ברקת: הרובד השני דרך קופות החולים.

משה ברקת: תזכרו מה קרה בצעד הזה.

משה ברקת: נכון, אני מקווה מאוד שאנחנו נצליח לגלגל מוצר טוב יותר, זול יותר דרך קופות החולים, אבל בינתיים מי שרוצה ביטוח סיעודי פרטי, אין לו.

משה ברקת: יש לו רק ביטוח בסיסי שלא עונה עדיין על כל הצרכים, של קופות החולים, לכן יש את הרובד הנוסף, והמבטחים הפרטיים אמרו, אנחנו יוצאים מהתחום.

משה ברקת: לא בכל מקום יש לנו את קופות החולים שאנחנו יכולים לייצר פתרון.

משה ברקת: לא בכל מקום יש את הפתרון החליפי.

ינון אזולאי: גם בביטוח הבריאות הרגיל יש לך רק את הבסיסי בקופת חולים וגם את זה יש לך רק בבסיסי.

משה ברקת: אז אנחנו הולכים לייצר ביטוח בריאות בסיסי, אחיד וזול כמו לחם אחיד, שיהיה נגיש.

ינון אזולאי: לכל?

משה ברקת: כן, הכול, שיהיה נגיש במחירים.

משה ברקת: מעבר לזה כל מי שירצה ויש לו צרכים נוספים, יוכל להרחיב אבל קודם כל תהיה פוליסה אחידה, ניתנת להשוואה אצל כולם.

משה ברקת: אנחנו נגביר את התחרות בתחום, אבל אנחנו עשינו מהפכה שתבוא לידי ביטוי ברפורמה הזאת.

ינון אזולאי: אבל הכסף הגדול זה בתוספת, זה לא בבסיס.

ינון אזולאי: תמיד אתה נותן את הבסיס.

ינון אזולאי: כשאתה בא לקנות רכב, אומרים לך, תשמע, הרכב 100,000 שקל.

ינון אזולאי: אתה רוצה להוסיף, אתה מגיע בסוף ל-140,000 שקל.

ינון אזולאי: הבסיס, אתה נותן לכולם אותו דבר, אתה צודק, אבל מעבר לכך אתה רוצה לניתוחים, כבר שם הכול פתוח.

ינון אזולאי: אני חושב שצריך לקחת ולעשות גם את הניתוחים וגם את כל מה שצריך מסביב, להכניס את זה לתוך הבסיס ולהגיד, זה חבילה אחת שלמה.

אלכס קושניר: הבעיה היא הרבה יותר מורכבת.

אלכס קושניר: אתה עכשיו רוצה לרכוש ביטוח בריאות פרטי, אתה מנסה להשות בין מה שנותן לך הביטוח הפרטי לבין מה שנותן לך קופת חולים, אתה הולך לאיבוד.

ינון אזולאי: בדיוק.

אלכס קושניר: עזוב אותה כצרכן.

אלכס קושניר: גם אנשי מקצוע הולכים לאיבוד.

אלכס קושניר: השאלה אם כאן יש איזושהי פעולה.

ינון אזולאי: אני אומר, תעשה סל א', סל ב'.

משה ברקת: אז קודם כל הכלי מסביר ביטוח שאנחנו נותנים יאפשר השוואה גם עם קופות החולים, אז קודם כל מהבחינה הזאת זו בשורה מאוד משמעותית.

משה ברקת: זה גם השוואה של הרובד שיש לך בקופות החולים.

משה ברקת: לגבי הרובד הבסיסי, תראה, הרובד הבסיסי יהיה בר השוואה, כולם יוכלו להשוות.

משה ברקת: עוד כמה אלמנטים של תוספות, הם יהיו גם כן ברות השוואה, אבל אם מישהו רוצה דבר נוסף, אני לא יכול למנוע מאדם שרוצה בעצם לכלכל את מעשיו ודרך ביטוח להגיע לתוצאה טובה יותר כלכלית, במקום שהוא ישלם מכיסו הפרטי, הוא יעשה את זה דרך ביטוח.

משה ברקת: אני לא יוכל להגיד לו לא, אני מונע את הדבר זה ממך.

משה ברקת: זו המשמעות של הביטוח.

משה ברקת: הוא בסופו של דבר מונע מצבים שבהם אתה יכול לשלם יותר.

משה ברקת: הביטוח הבסיסי הזה, אנחנו חושבים שהוא מתאים לרוב האזרחים.

משה ברקת: הוא ביטוח בסיסי בעלות יחסית נמוכה, עונה בעיקר על קטסטרופות, משלים את הביטוח שקיים לך.

משה ברקת: אנחנו הולכים לעשות צעד מאוד דרמטי בנושא של ביטולי כפל ביטוח, גם בנושא הזה של ביטוח בריאות.

ולדימיר בליאק: זו עוד צרה גדולה.

משה ברקת: נכון.

משה ברקת: שם תהיה מהפכה גם בנושא הזה.

קרן ברק: אני צריכה ללכת, יש לי רק שאלה אחת.

קרן ברק: דיברתי איתך לפני שנתיים לגבי הסיפור של ביטוח רכב, של איך זה יכול להיות שכל ביטוחי הרכב הם בדיוק אותו דבר בכל החברות ומי שיש לו יותר משתי הערות ביטוחיות, לא עושים לו ביטוח בשום מקום, ואיך זה לא גובל בהגבלים העסקיים ואיך לא שיניתם את זה.

קרן ברק: עברו שנתיים.

משה ברקת: עברו שנתיים ושינינו.

קרן ברק: איפה שיניתם?

משה ברקת: פרסמנו את הפוליסה התקנית.

משה ברקת: בפוליסה התקנית בעצם, וכולם חייבים להתיישר על זה, מי שיש לו בעצם תביעה קטנה, לא סופרים לו את התביעה הזאת.

ינון אזולאי: מה זה תביעה קטנה?

משה ברקת: אני לא זוכר עכשיו אם קבענו 5,000 - - -

קרן ברק: אני מדברת על זה שמי שיש לו בשנתיים שתי אירועי ביטוח, לא יכול לעשות ביטוח מקיף בשום חברה.

קרן ברק: הרי זה לא הגיוני גם מבחינת הגבלים עסקיים.

משה ברקת: אבל זה נבע מזה שנספרות יותר משתי תביעות.

משה ברקת: אם עכשיו יש לך תביעה שהיא בסדר גודל של 7,000-5,000 שקל, אני לא זוכר אם בסוף גמרנו על 5,000 או 7,000, אבל ברגע שיש לך תביעה מתחת לסכום הזה, לא סופרים לך אותה בכלל כתביעה.

קרן ברק: אז הם יעלו את זה.

משה ברקת: הם לא יכולים.

קרן ברק: אתה לא יכול שתהיה בכלל הגבלה.

אלכס קושניר: אנחנו פה חורגים מהזמן.

אלכס קושניר: אני מבין שגם נושא הביטוח וגם נושא הפנסיה ויש פה עוד מלא נושאים, הם כנראה צריכים דיון נפרד ואנחנו נקיים את הדיונים האלה בהמשך.

אלכס קושניר: אני מבקש שתמשיך בסקירה.

משה ברקת: בסדר, אבל רק לומר דבר אחד לקרן.

משה ברקת: את העלית את הנושא הזה ואנחנו נראה לך שאנחנו תיקנו את הנושא הזה.

משה ברקת: אנחנו נבוא ונראה לך איך עשינו שינויים בתוך הפוליסה התקנית, שמשפרים את המצב הזה בצורה מאוד דרמטית.

קרן ברק: אני מבינה, משפרים.

קרן ברק: אני מדברת, מתקנים.

קרן ברק: יש משפרים ויש מתקנים.

קרן ברק: אצלי מתקנים זה השפה.

משה ברקת: תיקנו בצורה משמעותית.

אלכס קושניר: אוקיי, אפשר להתקדם.

משה ברקת: בנושא אשראי חוץ בנקאי, פינטק ושירותי תשלום.

משה ברקת: תראו, אנחנו מקדמים את התחרות בשוק האשראי עם מהפכה של ארנקים דיגיטליים, שירותי תשלום.

משה ברקת: נמצאים אצלנו ברישוי גם גורמים ישראלים שחלקם פועלים בחו"ל ובאים עכשיו לפעול בארץ.

משה ברקת: חלקם פועלים בארץ עם טכנולוגיות פנטסטיות.

משה ברקת: הם מקבלים קדימות מאוד משמעותית.

משה ברקת: אנחנו נותנים קדימות לגופי פינטק וכל גוף שמחולל תחרות.

משה ברקת: אנחנו גרמנו לכך שמתוך 2,700 בקשות רישיון, אמרתי לכם, בשנתיים הראשונות טופלו 10%.

משה ברקת: היום אנחנו כבר טיפלנו בעוד 90%.

משה ברקת: הגענו לכמעט כיסוי המלאי הזה.

משה ברקת: עדיין מי שצריך לקבל דחיות, אז שם יש הליכים משפטיים, אבל רישויים אנחנו נמצאים במקום שבו אנחנו נותנים רישוי לכל מי שמגיע בצורה די מהירה.

משה ברקת: בא אלינו גוף חדש ישראלי של עובדים בחו"ל, אמרתי להם, תוך שלושה חודשים אתם מקבלים רישיון, וזה לא רישיון פשוט, זה רישיון מורכב, כולל שירותי תשלום, כולל דברים אחרים.

משה ברקת: גופים בין-לאומיים פועלים אצלנו.

משה ברקת: יש פה שתי בשורות מאוד משמעותיות תחת הרגולציה שלנו: אחד, אפשר להגיע ל- open finance במהירות ובמינימום רגולציה וזה נושא שאנחנו נבוא ונציג לכם בתחום של ה-API, ובתחום של שירותי תשלום אנחנו מאפשרים טכנולוגיות מתקדמות שמאפשרות לחברות כמו פייפל, פייסבוק, גוגל, אחרות לבוא, לתת פה שירותים בארץ ולהתחרות גם עם חברות מקומיות, ארנקים דיגיטליים, עוזרים גם לעובדים זרים שפועלים פה בישראל, חברת נימה למשל שנתנו לה ארנק דיגיטלי ושירותי תשלום, עוזרים לעובדים זרים.

משה ברקת: אנחנו הולכים להרחיב את השירותים האלה כדי שלאזרחים ואנשים שחיים פה תהיה אלטרנטיבה ותהיה תחרות גם על השירותים המתקדמים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: זו אפליקציה עבור עובדים זרים?

משה ברקת: כן, בהחלט.

משה ברקת: דיברת, כבוד היושב-ראש על הנושא של איך אנחנו מביאים גם כסף למדינה, אז קודם כל אנחנו דואגים לחוסך אבל בהחלט זה יכול להיות מצב שבו גם החוסך מרוויח וגם המדינה מרוויחה, ואנחנו נבוא לכאן עם האוצר לעשות רפורמות ולהגדיל את ההשקעות גם לתחומים נוספים.

משה ברקת: השקף האחרון, זה כן משבר, לא משבר.

משה ברקת: בסופו של דבר תקופת הקורונה תפסה אותנו וכמו הרבה מאוד ממשרדי הממשלה, אנחנו נתנו התאמות רגולטוריות.

משה ברקת: נעשו דברים בשוק הביטוח שלא כולם מודעים לנושא של הקפאות ביטוח והשבתות ביטוח והקפאות של העלאת דמי ניהול ונושאים אחרים שבאו לקראת המבוטחים.

משה ברקת: היום אחרי הקורונה בעולם הביטוח לא מעלים עכשיו מחירים ב-10%, 20% וכך הלאה.

משה ברקת: נשארנו עם אותם מחירים.

משה ברקת: אנחנו דואגים לכך שהצרכן יקבל במחירים סבירים את המוצרים שלו ואנחנו גם דאגנו שהגופים המפוקחים יעבדו בצורה מלאה ויתנו שירות מותאם בתקופת הקורונה, אז לשמחתנו דברים שחווינו בכל המשק, הדיגיטל והטכנולוגיות עזרו לנו וזו הסיבה שאנחנו חייבים להמשיך ולתמוך בטכנולוגיות חדשניות שבסופו של דבר יעלו וישפרו את השירות לחוסכים ולמבוטחים.

נירה שפק: שאלה רק לגבי השמירה האוטומטית של הזכויות, מה שמופיע בסעיף 2.

נירה שפק: יש הגבלה?

נירה שפק: עכשיו חברות שאנשים לא הפקידו ולא עשו, יש הגבלה?

נירה שפק: מגיעים מכתבים.

נירה שפק: אני ראיתי מכתבים שהגיעו, שאמרו, אם בשישה חודשים או השלושה חודשים - - - .

משה ברקת: אנחנו אפשרנו למעשה שמירת דמי הניהול עד לרמה של 12 חודשים, ובסיטואציות מסוימות אפילו נתנו 18 חודשים, אבל לאחר שהקורונה תמה אז אנחנו לא יכולים לבוא ולהשתמש - - -

נירה שפק: הקורונה תמה, יספר לך היושב-ראש שיש עדיין בעלי תפקידים או בעלי עסקים שעדיין לא תם עבורם.

ינון אזולאי: בכלל הקורונה עוד לא תמה.

ינון אזולאי: היא חזרה.

נירה שפק: זאת השאלה, כי עכשיו 12 חודש נגמר.

נירה שפק: השאלה אם יש ועדות, יש למי לפנות?

נירה שפק: אם אנחנו יוצאים מכאן עם תשובה לתושבים או עם איזה סיי שאומר, חבר'ה, הוקם אתר שאפשר להזין, לשאול שאלות, לדעת מה הזכויות שלכם.

נירה שפק: בסוף לא אנחנו כאן אלא האזרחים שהשורה הזאת היא משמעותית עבורם.

משה ברקת: קודם כל אפשר לפנות לרשות שוק ההון.

משה ברקת: תיארתי פה את מספר פניות הציבור שאנחנו מטפלים.

משה ברקת: יש לנו מוקדים.

משה ברקת: הנושא של פניות הציבור מאוד פתוח אצלנו.

משה ברקת: תקבלו מענה בזמן מאוד מהיר, אז יש קודם כל עם מי לדבר.

משה ברקת: לגבי החרגות מסוימות שנשארו בקורונה, צריך להבין, הייתה אווירה מסוימת, היו אירועים מסוימים.

משה ברקת: זה לא יכול להיות ה- steady stateכי אי אפשר לבקש מעולם עסקי לעבוד כל הזמן, גם אם הלכו לקראתנו ואמרו בסדר, אנחנו מקבלים, תזכרו שאת כל זה עשינו לא בחקיקה.

משה ברקת: עירבנו ממש בחוזים.

משה ברקת: יכלו לבוא המפוקחים ולהגיד, חבר'ה, אתם רוצים?

משה ברקת: תעשו את זה בחקיקה.

משה ברקת: עשינו את הדבר הזה, הטלנו את המשקל שלנו כפיקוח.

משה ברקת: הגופים המפוקחים קיבלו את זה.

משה ברקת: אני חושב שכולם נהנו מזה.

משה ברקת: החוסכים ראו שיש על מי לסמוך.

נירה שפק: השאלה שלי נורא פשוטה.

נירה שפק: מי שפוטר בקורונה ולא מוצא עבודה, ויש שכבות מסוימות שזה גם מובנה כי אין להם את האופציה, הוא מאבד את הזכויות שלו עכשיו לפי מה שאתה אומר, כי נגמר 12 או 18 חודש?

נירה שפק: זו השאלה שלי.

משה ברקת: החוק באופן כללי מאפשר שישה חודשים לשמור על הזכויות.

משה ברקת: הארכנו את זה ל-12 חודשים.

משה ברקת: הארכנו בסיטואציות מסוימות גם יותר.

משה ברקת: אנחנו לא יכולים להשתמש בזה בלי חקיקה.

משה ברקת: אם אנחנו רוצים לבוא ולשנות את זה, צריך לבוא ולעשות חקיקה.

נירה שפק: קודם כל שווה להוציא את המידע הזה כי אנשים לא יודעים.

אלכס קושניר: השאלה אם אתם מקבלים פניות כאלה למוקד שלכם, בקשות להארכה?

אלכס קושניר: האם אתם מודעים למצוקה שקיימת?

משה ברקת: אין לנו משהו גורף מהסוג הזה.

משה ברקת: אני חושב שהרבה מאוד אנשים מודעים לכך שנעשו הקלות מסוימות.

משה ברקת: הם קוראים את הפרסומים שלנו, הם נמצאים בקשר עם הגופים.

משה ברקת: אני לא חושב שמישהו מצפה שללא חקיקה זה יימשך לעולם ועד.

אלכס קושניר: יש כל מיני סקטורים בתעשייה, אנחנו מכירים כולנו את הסקטורים האלה שנמצאים כרגע באיזשהו מצב של הקפאה בעקבות כל מיני מגבלות שקיימות בעיקר על כניסת הזרים לכאן.

אלכס קושניר: בעיקר זה ענף התיירות.

אלכס קושניר: צריך אולי באמת לחשוב מה אפשר לעשות שם בנושא הזה בעיקר לגבי העובדים שם.

מאיר יצחק הלוי: אם אני יכול להמשיך את היושב-ראש במשפט אחד, כל הנושא של נגישות המידע לתושבים בתוך הג'ונגל של המידע המטורף הזה, אני אומר את זה לך ואני אמרתי את זה לכל הממונים שישבו כאן.

מאיר יצחק הלוי: זה דבר שחייבים לעשות גם אם האדם הוא לא אדם דיגיטלי.

משה ברקת: אתה צודק.

מאיר יצחק הלוי: צריך למצוא אי אחרת הם טובעים בים של מידע ומאבדים לדעתי הרבה מן הזכויות שלהם.

משה ברקת: דווקא אנחנו עשינו התאמה לגיל השלישי יחד עם המשרד לשוויון חברתי.

משה ברקת: אנחנו עשינו התאמות של הוראות שלנו.

משה ברקת: אנחנו ממשיכים לעבוד על זה.

משה ברקת: יש לנו ממש איך נותנים שירות לבני הגיל השלישי, הוראות מיוחדות.

משה ברקת: מי שלא יכול לגשת לאמצעים דיגיטליים, אנחנו נותנים לו אלטרנטיבות טובות ומתחשבים בעניין הזה, אבל עדיין צריך להבין שרוב האוכלוסייה, הדיגיטל משפר לה את איכות החיים בצורה אדירה ואנחנו רוצים לעשות את זה.

משה ברקת: כרגולטור אנחנו מנסים לעשות כמה שאפשר לטובת המבוטחים והחוסכים אבל יש גבול גם לסמכויות שלנו ודברים מסוימים חייבים להיעשות בחקיקה.

משה ברקת: צריך להבין את זה.

אלכס קושניר: אוקיי.

אלכס קושניר: אני חוזר לשאלה ששאלתי לגבי מסעדת כביש 90 כדוגמה פרטית לאירוע שהוא הרבה יותר כללי.

נירה שפק: או ארומה 200 מטר אחרי או תחנת הדלק 50 מטר אחרי.

משה ברקת: יש סיבה מדוע יש החרגות בביטוח.

משה ברקת: גם כאשר נופל טיל או כאשר היו פרעות וכך האלה, זה לא חברות הביטוח מכסות, זה המדינה מכסה, כי אחרת חברות הביטוח יפשטו רגל.

משה ברקת: אנחנו לא רוצים שחברות הביטוח יפשטו רגל.

משה ברקת: יש אירועים מסוימים, אירועים ביטחוניים וכך הלאה, אירועים שבעצם הם מוחרגים מתוך הפוליסות.

משה ברקת: כאשר עסק כזה מגיע, מההיכרות שלי עם עולם הביטוח, יש החרגות מסוימות שאפשר להחיל ועדיין לספק לו ביטוח.

משה ברקת: אולי חברת ביטוח אחת אמרה ואולי חברת ביטוח אחרת, יש לה מדיניות חיתום אחרת.

אלכס קושניר: לא, כולן סירבו.

משה ברקת: אז השאלה בדיוק למה מסרבים והאם יש היגיון בזה או אין היגיון בזה.

משה ברקת: בסופו של דבר צריך להבין, אלה גופים עסקיים.

משה ברקת: גופים עסקיים, אם הם לא יכולים לעשות עסקים שהם יהיו כלכליים, אז בעצם זו זכותם.

משה ברקת: באיזו רמה אנחנו כופים עליהם?

משה ברקת: זו כבר שאלה של החוק ומה הסמכויות שיש לנו כמחוקק או כרגולטור לבוא ולכפות את הדבר הזה.

משה ברקת: למשל, יש את הפול של חברות הביטוח ויש הרבה מאוד תושבים בצפון הארץ, אזורי קריית שמונה וכך הלאה, אמרו לנו, קשה לנו להגיע לסניף בנצרת, אז אמרנו, יכול להיות שאנחנו יכולים להכריח בעצם את הפול להגיד, בוא תפתח עוד סניף קרוב יותר לאזור המגורים של אלה, אז זה דבר שאנחנו יכולים לעשות במידת הסבירות, אבל לבוא ולכפות על מישהו שלא רוצה לקבל עסק מסיבות כלכליות, לבוא ולכפות עליו עסק, זה דבר שאני לא יכול לעשות אלא המחוקק צריך לעשות.

משה ברקת: אני יכול לומר לך שאנחנו התערבנו.

משה ברקת: למשל, היה אדם בן 87 שרצה לנהוג על רכב ואמרו לו, אתה לא יכול לקבל, והוא תבע ואנחנו היינו לצידו בתביעה כי אמרנו, בסופו של דבר 87 זה אפליית גיל.

משה ברקת: זו עמדה מאוד אגרסיבית מהצד שלנו לטובת המבוטחים, אבל אמרנו דבר כזה, תעשו לו בחינת נהיגה.

משה ברקת: אם הוא נכשל בבחינת נהיגה, אם יש פרמטרים אובייקטיבים, אז הכול בסדר, אבל לא בגלל גילו בלבד תקבעו.

אלכס קושניר: אני רוצה שנתמקד באירוע הזה.

אלכס קושניר: אפשר לתת פה הרבה מאוד דוגמאות.

אלכס קושניר: אתה דיברת על כל מיני תופעות רחבות שקורות כאן במדינה ויכולות להשפיע הרבה.

אלכס קושניר: הסיפור הזה של פרוטקשן זה לצערי הרב תופעה שהולכת ומתרחבת, ולא יכול להיות שעסק שנקלע למצוקה כזו, אז נכון שהוא צריך לקבל את המענה מהמדינה גם בנושא של האכיפה וגם בנושא של ההגנה, אבל גם לא יכול להיות מצב שבו גופים שהם מפוקחים על ידי המדינה, מפנים לו עורף, לכן אני מבקש מכם כרשות שמפקחת על זה, לראות מה אפשר לעשות.

אלכס קושניר: מה הם התנאים שבהם בכל זאת אפשר לבטח את העסקים האלה כדי לתת להם לפחות את הביטחון הפיננסי והעסקי במידה וקורה לו משהו.

משה ברקת: קודם כל, כמו שהיה בשיטפונות בנהריה ובאנו עם חברות הביטוח ונתנו פתרונות, ובמקרים נקודתיים אחרים סביר להניח שפתרונות נקודתיים אפשר למצוא, אבל הבעיה היא בעיית הרוחב.

משה ברקת: כאשר יש תופעה מהסוג הזה, למשל חיסוני הקורונה, אז מי שלוקח אחריות על החיסונים זה לא חברות הביטוח.

משה ברקת: אם זה היה חברות הביטוח שלוקחים אחריות על דברים שהמדינה צריכה לקחת אחריות, אז הייתה לנו בעיה כי חברות הביטוח לא היו עומדות בזה או שהיו דורשות פרמיות שהמבוטחים לא היו יכולים לעמוד בפרמיה, אז צריך להבין, יש פה עסק כלכלי מצד אחד, שצריך לחיות, ויש פה איומים שהמדינה צריכה לבוא ולהתייחס לאיומים האלה ולראות מה המדינה לוקחת על עצמה.

ינון אזולאי: אז אתה אומר, עד שהמדינה תתייחס לאיומים האלה, אותו אחד לא יהיה מבוטח ובינתיים יפסיד את הכסף שלו.

ינון אזולאי: ככה זה יוצא.

משה ברקת: לא.

משה ברקת: אני אומר שיש תופעות מסוימות או אירועים מסוימים שהם אירועים שמוחרגים מהביטוח הפרטי, אחרת אם הם יוכנסו לתוך הביטוח הפרטי - - -

ינון אזולאי: מה הפתרון?

ינון אזולאי: תן את הפתרון לפרוטקשן.

ינון אזולאי: מה הפתרון לאדם שסובל מפרוטשן וחברות הביטוח לא רוצים לבטח אותו?

משה ברקת: אז אני שואל אותך מה הפתרון לזה שמישהו נפגע מחיסון?

משה ברקת: מה הפתרון לזה שמישהו נפגע מטיל?

משה ברקת: אף אחד לא מצפה שמישהו שנפגע מטיל, חברת ביטוח פרטית - - -

נירה שפק: זה לא אותו דבר.

נירה שפק: פגיעה מטיל, יש פגיעה ישירה ויש אחריות למדינה, מס רכוש וכל הדברים האלה.

נירה שפק: פשיעה חקלאית, פרוטשקן זה משהו שגנבו לי את הטרקטור פעם אחת, פעם שנייה, פעם שלישית.

נירה שפק: אתה לא רוצה לבטח אותו?

נירה שפק: זה לא הגיוני.

משה ברקת: זו בדיוק השאלה, איפה הדברים - - -

נירה שפק: אבל אנחנו לא שואלים שאלה כללית, אנחנו שואלים שאלה קולקטיבית.

ינון אזולאי: יש פה כמה אמירות מעניינות של משה ברקת.

ינון אזולאי: הוא מציע גם למדינה כמה הצעות טובות.

אלכס קושניר: חד משמעית.

ינון אזולאי: אגב, אני מסכים איתך בנושא שתהיה חברת ביטוח ממשלתית שבמקרים כאלה היא תיכנס.

ינון אזולאי: כמו שאתה אומר על החיסונים, אין בעיה.

ינון אזולאי: אתה אומר גם על זה, אין בעיה, אבל כרגע לא קם.

ינון אזולאי: אותו בעל עסק מפסיד.

ינון אזולאי: צריך למצוא לו את הפתרון.

אלכס קושניר: אני חושב שכל חברי הוועדה יסכימו איתי שאנחנו מבקשים מכם לבחון את הסוגיה הזאת ולנסות לראות איזה פתרונות אתם יכולים להציע ואיזה פתרונות אתם חושבים שמישהו אחר צריך להציע כדי לפתור את הסוגיות האלה.

אלכס קושניר: אני מבין שלא הכול צריך ליפול על חברות הביטוח.

אלכס קושניר: זה לא נכון כי באמת יש פה ניהול סיכונים, וניהול סיכונים צריך להיות בגדר הסביר, וכן, המדינה פה צריכה לתת פתרון ללא ספק מבחינת האכיפה, אבל גם אי אפשר לזרוק את העסקים האלה שגם ככה סובלים וגם ככה מאוימים, גם ללא איזשהו ביטחון כלכלי.

אלכס קושניר: אני רוצה לסכם את הדיון הזה.

אלכס קושניר: קודם כל תודה רבה שבאת.

אלכס קושניר: סקירה מאוד מעניינית וככל שהתקדמו עם הסקירה, ראינו שיש יותר ויותר נושאים שעליהם אנחנו צריכים לדבר וכנראה שנמשיך.

אלכס קושניר: גם פנסיה וגם קרנות למיניהן וגם באמת אפיקי השקעה שצריך לפתח פה.

אלכס קושניר: אם אני רוצה לסמן כמה דברים שאני רשמתי לעצמי, אז קודם כל אמרת מאוד נכון, שאותם גופים מוסדיים חייבים להיות מנוף לצמיחת המשק, ומנית פה כמה דברים שחשוב להתייחס אליהם: אחד, שהמדינה או אנחנו כשוק לא נותנים מספיק היצע או לא מייצרים מספיק היצע לאותם משקיעים שהיו יכולים ורוצים להשקיע את הכסף כאן במדינה, וזה באמת לפתחינו גם של הכנסת וגם של הממשלה לראות איך אנחנו משיקים יותר פרויקטים תשתיתיים שבהם המוסדיים יוכלו להיכנס.

אלכס קושניר: כמובן הורדת הרגולציה ובניית תמריצים להשקעה בישראל, זה אחד האתגרים המשמעותיים שעומדים בפנינו, וכל מה שקשור לעולם הפנסיה ועולם הביטוח, אין ספק שצריך להמשיך ולפעול כמו שאתם עושים בנושא של השקיפות והאחידות וגם יצירת תחרותיות וכמובן תוך כדי ניהול סיכונים ולא לפרוץ את זה ליותר מדי.

אלכס קושניר: ראינו את המגמה היפה הזאת של הורדה של דמי ניהול, אז צריך להמשיך אותה.

אלכס קושניר: אני הייתי מציע לקבוע יעדים איך אפשר להגיע כדי שנוכל אחר כך למדוד את עצמנו ולמדוד אתכם ולבוא ולהגיד, אוקיי, הצלחנו או לא הצלחנו.

אלכס קושניר: בסך הכול אני חייב להגיד, אחרי כל הסקירות ששמענו כאן, אנחנו רואים כאן הרבה מאוד רשויות והרבה מאוד גופים במדינה גם בכלכלה, גם הסקטור העסקי והפרטי, שזה בעצם הכול כלים שלובים.

אלכס קושניר: אנחנו חייבים לראות איך אנחנו משתפים פעולה, כי האתגר שעומד בפני כולנו זה איך אנחנו יוצאים מחוזקים מהמשבר הפיסקאלי שאנחנו נמצאים בו ואיך אנחנו מבטאים את כל אותם התמריצים ואת כל אותם מנועי הצמיחה בתוך חוק ההסדרים הקרוב.

אלכס קושניר: תודה רבה לך.

אלכס קושניר: אנחנו נמשיך כאן בדיונים.

אלכס קושניר: נדבר גם על הפנסיה וגם על הביטוח וגם על המוסדיים.

אלכס קושניר: נדבר על כולם ולראות איך אנחנו נשתף פעולה וגם כמובן נושא של הפנסיה שיעלה פה לדיון במסגרת חוק ההסדרים.

אלכס קושניר: בהחלט יהיו פה הרבה מאוד דיונים חשובים.

אלכס קושניר: כמובן אני מדבר על גיל הפרישה.

אלכס קושניר: תודה רבה, אנחנו בעוד חמש דקות נקיים דיון מחדש על חוק תכנון משק החלב.