הוועדה המיוחדת לענייני החברה הערבית, כנסת 24, פרוטוקול מספר 3, 2021-06-21 10:00

מנסור עבאס: בוקר טוב לכולם, אנחנו פותחים את ישיבת הוועדה המיוחדת לענייני החברה הערבית.

מנסור עבאס: הדיון היום הוא חשוב מאוד – גם הסתכלות לעבר ולהווה, אבל בעיקר הסתכלות לעתיד כי אנחנו לקראת גיבוש תוכנית כלכלית חברתית חדשה שמטרתה לטפל בכל גורמי העומק והנושאים השונים בחברה הערבית.

מנסור עבאס: זה כולל מגוון רחב של תחומים, אבל גם מגוון רחב של מגזרים הפעם.

מנסור עבאס: אנחנו לא מתמקדים רק ביישובים הערביים הכלליים, אנחנו מדברים גם על היישובים בדרום וגם בצפון, הבדואים, וגם כמובן על המגזר הדרוזי, שיש לו מאפיינים משלו.

מנסור עבאס: לכן אנחנו ננסה לשלב בין הסתכלות על העבר לבין הסתכלות על העתיד.

מנסור עבאס: אני מברך את השרה מירב כהן שהיא חוזרת למשרד הזה, כנראה שהיא התאהבה בו.

מירב כהן: לגמרי.

מנסור עבאס: יש לה הרבה מה לתרום.

מנסור עבאס: כמובן, חסאן טואפרה, אנחנו מברכים אותו על בחירתו על ידי השרה לעמוד בראש הרשות לפיתוח כלכלי.

מנסור עבאס: שני דברים: בחברה הערבית – בשנה שעברה דיברנו בדרך כלל על מיגור הפשיעה והאלימות, על האתגר הגדול הזה.

מנסור עבאס: לאט-לאט גילינו שמתחת לשטח, מתחת לתופעה הזאת יש הרבה גורמי עומק שמביאים את התופעה הזאת להשתולל בחברה הערבית.

מנסור עבאס: ולכן עסקנו בוועדה הקודמת בנושאים רבים שונים ומשונים שמביאים את ההתנהגות האנושית להתנהגות אלימה.

מנסור עבאס: אני זוכר שקיימנו דיון עם הרשות לפיתוח כלכלי.

מנסור עבאס: אסף היה האורח שלנו.

מירב כהן: רועי אסף.

מנסור עבאס: רועי אסף, נכון.

מנסור עבאס: הוא הציג נתונים מאוד מדאיגים על כמה מומש ואיך התקציב הזה נוצר.

מנסור עבאס: כמובן שהתוכנית הוארכה בשנה שעברה ביוזמת השרה מירב כהן כדי לתת הזדמנות נוספת לנצל את הכסף הזה.

מנסור עבאס: ולכן יש הרבה שאלות שאנחנו צריכים לדון בהן ולהכין את עצמנו לעתיד בצורה הטובה ביותר.

מנסור עבאס: אני אקצר ונתחיל ישירות בדיון עצמו ובהצגות, ואז נשלב הערות ושאלות של חברי הכנסת ושל האורחים שיש לנו בוועדה.

מנסור עבאס: נתחיל עם כבוד השרה מירב כהן, בבקשה.

מירב כהן: תודה רבה.

מירב כהן: קודם כול, כבוד היושב-ראש, תודה על הדיון החשוב הזה.

מירב כהן: אנחנו מקדישים במשרד לשוויון חברתי הרבה מאוד משאבים ודיונים לנושא הזה.

מירב כהן: אני רוצה לשתף אתכם בנתון שהוא מאוד חשוב בעיניי, שעל פי ההערכות של אנשי מקצוע, אי השילוב של החברה הערבית באופן מלא בכלכלה הישראלית מביא לאובדן הכנסות של 40 מיליארד שקל בשנה.

מירב כהן: למה אני אומרת את הנתון הזה?

מירב כהן: כי גם המקום ההומניטרי והרצון בשוויון וכן הלאה, זה חשוב, אבל זה חשוב לכל הצדדים.

מירב כהן: לכל בן אדם במדינת ישראל צריך להיות אינטרס שחוסר השוויון יצומצם כי זה פוגע בכולם.

מירב כהן: צריך להבין את זה, זה פוגע במדינה.

מירב כהן: תוכנית 922 היא תקדימית, היא נוצרה מתוך אמונה שצריך לצמצם את הפערים הכלכליים והחברתיים, והיום אנחנו לוקחים את זה לשלב הבא.

מירב כהן: הכול מנוהל על ידי חסאן טואפרה, שהייתה לי את הזכות לבחור אותו.

מירב כהן: אני חייבת להגיד שכשעשינו את התהליך של הבחירה של מי שינהל את זה, הקדשנו לזה המון מחשבה ובחרנו את הבן אדם שיש לו הכי הרבה ניסיון מתוך הממשלה וגם מאוד מאוד מחובר לזה אישית, זו באמת השליחות שלו.

מירב כהן: אני חושבת שעד עכשיו חסאן עשה את זה בצורה מאוד יפה, והוא הבן אדם הנכון להוביל גם את התוכנית הבאה.

מירב כהן: החלטה 922 הקצתה 10.7 מיליארד שקלים.

מירב כהן: כולם מדברים על 15 מיליארד שקלים, זה לא 15 מיליארד שקלים, זה 10.7 בנוסף לתקציבי החינוך.

מירב כהן: חשוב לי להגיד את המספרים כי יש הרבה דיס-אינפורמציה סביב הסיפור הזה.

מירב כהן: כשאני נכנסתי לתפקיד בשנה שעברה היינו בפני דילמה אם מיד להביא עוד חומש או להאריך.

מירב כהן: אחרי שיתוף ציבור, גם עם נבחרי הציבור הערביים, גם עם ארגוני חברה אזרחית, החלטנו להאריך את תוכנית החומש.

מירב כהן: מדוע?

מירב כהן: כיוון שהיו שם המון תקציבים לא ממומשים.

מירב כהן: העברנו החלטה גם עם תקציב תוספתי וגם עם הסרת חסמים, והדבר הזה הוכיח את עצמו כי בשנה האחרונה הצלחנו לעלות במימוש התקציבים של 922, וזה דבר שחשוב לומר אותו.

מירב כהן: בעקבות הצעדים האלה הוקצו עד כה 9.6 מיליארד שקלים מתוך 10.7.

מירב כהן: כמובן שחסאן אחר כך יפרט את הדברים יותר לעומק.

מירב כהן: האתגר שבפניו אנחנו ניצבים כרגע זה לגבש את תוכנית 923 ההמשכית, והכוונה כאן היא להיכנס להרבה מאוד תחומים שלא כוסו במסגרת 922 – אם זה תחום הבריאות, אם זה תחום הרווחה.

מירב כהן: בנימה אישית, בעיניי מאוד חשוב לשים את הדגש על אלימות כלפי נשים.

מירב כהן: יש היום 12 צוותי עבודה בכל עולם תוכן, וכל צוות כזה בונה, יחד עם המשרדים הרלוונטיים וכל המומחים בתחום, תוכנית ייעודית.

מירב כהן: זה עולם ומלואו.

מירב כהן: 923 זו תוכנית מאוד רחבה.

מירב כהן: ברמה העקרונית אני מאחלת לנו שתהליך העבודה המשותף הזה יהיה סוג של דף חדש במערכת היחסים שלנו עם הציבור הערבי בישראל ושנצליח לצמצם את אותם פערים כלכליים וחברתיים.

מירב כהן: זה היה חשוב תמיד, אבל היום אני מרגישה שיש לנו הזדמנות נדירה לבוא ממקום מאוד נקי, מאוד ענייני, ולפתוח דף חדש.

מירב כהן: אז שיהיה לנו בהצלחה.

מירב כהן: אני מרגישה שבמשרד לשוויון חברתי יש לנו את אנשי המקצוע הטובים ביותר להוביל את התוכנית הזו.

מנסור עבאס: תודה רבה, השרה מירב כהן.

מנסור עבאס: תצליחי.

מנסור עבאס: אנחנו מברכים אותך שוב על חזרתך למשרד.

מנסור עבאס: אנחנו נעבור ישירות לחסאן, תציג בבקשה את הנתונים, ואז הממ"מ.

לירן קוסמן: אנחנו נציג כמה מדדים למצבה של החברה הערבית בישראל.

לירן קוסמן: כדי לקבל פרספקטיבה, בדקנו את המדדים האלה בהשוואה לכלל האוכלוסייה בשנים שקדמו להחלטה 922, ובשנים של היישום שלה.

לירן קוסמן: למרות שחשוב להגיד שאי אפשר ללמוד מזה דווקא שהשינויים הם בגלל החלטה 922, כי קרו הרבה דברים במקביל, אז חשוב לזכור את זה.

לירן קוסמן: נתחיל משיעור ההשתתפות בכוח העבודה של גברים – לפני החלטה 922 הייתה עלייה, ואחר כך הייתה דווקא ירידה לעומת כלל האוכלוסייה.

לירן קוסמן: אצל נשים הייתה עלייה והיא המשיכה אפילו יותר בתקופה של יישום 922.

לירן קוסמן: בשכר החודשי גם הייתה עלייה לפני ואחרי, השכר החודשי של גברים בגילאי 64-25, שאלו גילאי העבודה העיקריים.

לירן קוסמן: בשכר העבודה של נשים גם הייתה עלייה וצמצום הפער או היחס בין השכר של נשים ערביות מול כלל האוכלוסייה.

לירן קוסמן: שכירים ערבים בהייטק – ב-2018 כמות השכירים הערבים בהייטק הייתה הכי גבוהה, וגם אחוז השכירים הערבים בהייטק היה הכי גבוה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: מה המספר פה באדום?

ג'ידא רינאוי-זועבי: השיעור?

לירן קוסמן: אני לא יודע למה זה לא מופיע במצגת.

לירן קוסמן: ב-2018 זה היה 2.1% שיעור השכירים הערבים.

לירן קוסמן: כמות השכירים הייתה כ-6,400.

לירן קוסמן: סטודנטים ערבים במקצועות הייטק – בין 2018-2012 המספר שלהם פחות או יותר הוכפל.

לירן קוסמן: לגבי ציוני מיצ"ב בחינוך הערבי מול החינוך העברי – היה צמצום פערים בכל המקצועות: גם באנגלית, גם במתמטיקה, גם בשפה.

לירן קוסמן: אלו ציוני המיצ"ב של מתמטיקה, אפשר לראות שהפערים הצטמצמו.

לירן קוסמן: בשפה גם.

לירן קוסמן: שיעור הזכאות לבגרות של תלמידי י"ב – הייתה מגמת שיפור מאוד חזקה לפני החלטה 922 אבל בשנים האחרונות היא התמתנה.

מנסור עבאס: התמתנה?

לירן קוסמן: כן, מגמת השיפור התמתנה.

לירן קוסמן: עדיין יש שיפור, חוץ מהשנה האחרונה, אבל השיפור הוא פחות חד מהשנים שהיו לפני.

לירן קוסמן: שיעור הסטודנטים הערבים – יש מגמת שיפור, אבל היא גם כן התמתנה דווקא בשנים שבהן 922 יושמה.

לירן קוסמן: חשוב להגיד לגבי זה ששיעור הסטודנטים לא כולל את אלה שהולכים ללמוד בחו"ל, וגם במכללות להכשרה טכנולוגית, שחלק לא מבוטל מהערבים רוכשים מקצוע דווקא שם ולא באקדמיה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: יש לכם נתונים לגביהם?

לירן קוסמן: יש נתונים, כן.

לירן קוסמן: פה מוצגים רק הסטודנטים באקדמיה.

לירן קוסמן: לגבי תוחלת חיים, קצת קשה לראות, אבל הפערים בין הערבים ליהודים אצל גברים ירדו, וגם אצל נשים.

מנסור עבאס: יש הבדל של כחמש שנים?

לירן קוסמן: כן, בערך.

לירן קוסמן: כן, משהו כזה, אפילו פחות מחמש שנים.

מנסור עבאס: בנשים בטוח פחות מחמש שנים.

מופיד מרעי: אין לכם חלוקה לאזורים, זה רק מגזרי?

מופיד מרעי: צפון-דרום?

לירן קוסמן: יכול להיות שיש, אבל פה הצגתי כלל ארצי.

מנסור עבאס: כללי, גולמי.

לירן קוסמן: בנושא של אלימות ופשיעה, מבחינת קורבנות רצח – אצל היהודים לא היה כמעט שינוי, ובמגזר הערבי הייתה עלייה, כך שהפערים בנושא הזה התרחבו.

לירן קוסמן: אשראי בנקאי – במגזר הערבי יש הרבה פחות אשראי בנקאי בממוצע פר תושב מאשר במגזר היהודי, שזה יכול ללמד שאולי זה נובע מה שהם פונים יותר לשוק האפור, שזה גם יכול לעודד פשיעה.

מירב כהן: לא, הם לא יכולים לקחת משכנתה.

מירב כהן: הם לא יכולים למשכן את הנכס שלהם כי הוא לא רשום בטאבו או שהוא לא סחיר.

מנסור עבאס: אז הפנייה לשוק האפור היא תוצאה של - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: מזה שלא מקבלים אשראי.

לירן קוסמן: לסיכום, רואים שברוב המדדים היה שיפור במצב של האוכלוסייה הערבית לעומת כלל האוכלוסייה, גם במגמה שהייתה לפני 922 ובמהלכה, חוץ מכמה מדדים שהם ההשתתפות בכוח העבודה של גברים, שיעור הזכאות לבגרות של תלמידי י"ב, שיעור הסטודנטים הערבים לתואר ראשון, שהיה שיפור אבל הוא התמתן, וקורבנות הרצח.

מנסור עבאס: יש הסבר לנתון הראשון?

לירן קוסמן: שיעור ההשתתפות בכוח העבודה?

לירן קוסמן: לי אין הסבר, לא בדקתי את זה, אבל יכול להיות שיש.

חסאן טואפרה: אנחנו נדבר על זה.

עמי צדיק: בתקופת הקורונה המצב עוד הורע בצורה דרמטית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני חושבת שזה גם קשור לזה שהמדינה – בצדק רב – השקיעה הרבה מאמצים בשנים האחרונות להעסיק נשים ערביות, וקצת שכחו מהגברים הערבים.

לירן קוסמן: באמת היה יותר מיקוד בנשים.

מנסור עבאס: הייתה החלטה על תעסוקת צעירים בני 24-18 עד 2012, והם הגיעו אפילו מעבר ליעד.

מנסור עבאס: היעד היה 60%, הם הגיעו ל-67%.

מנסור עבאס: לפני הקורונה אנחנו עומדים על 53%, זו הקבוצה שקוראים לה צעירים ללא מעש – כמעט 69,000.

מנסור עבאס: היום כמובן שהמצב יותר חמור, וזה קשור לפשיעה ולאלימות.

מנסור עבאס: חסאן, אצלך הניתוח והפתרונות.

לירן קוסמן: רק בקצרה לגבי החסמים של היישום של 922, למרות שחסאן בטח יפרט על זה יותר.

לירן קוסמן: בראשי פרקים: החסמים העיקריים שראיתי במסמך שהוגש לך הם קשיים בממשקים בין הרשויות המקומיות לממשלה, מחסור בקרקעות ציבוריות ברשויות המקומיות, ובכלל, רוב החסמים הם ברמה של הרשויות המקומיות.

לירן קוסמן: חסמי ביצוע בתחום התכנון והבנייה, היעדר מקורות תקציביים של הרשויות המקומיות למצ'ינג וגם החלטות ממשלה אחרות שהתקבלו וגרמו לכך שחלק מהתקציב שהיה אמור להגיע הוסת לדברים אחרים ולא כולו בוצע.

לירן קוסמן: זהו.

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: תודה לך.

מנסור עבאס: חסאן, בבקשה.

חסאן טואפרה: בוקר טוב לכולם.

חסאן טואפרה: אני שמח על ההזדמנות להופיע פה בפני הוועדה.

חסאן טואפרה: אני חושב ששיתוף הפעולה בינינו יכול להיות רק פורה ויעזור לטיוב ושיפור התוכנית.

חסאן טואפרה: היום אנחנו נציג את 922 גם לעומת הביצוע, ההישגים והחסמים, ואחר כך נציג את התוכניות לעתיד – את 923.

חסאן טואפרה: אני אגיד במילה למי שלא מכיר את הרשות, הרשות נוסדה ב-2007 מתוך מטרה למצות את הפוטנציאל הכלכלי של החברה הערבית במדינת ישראל.

חסאן טואפרה: המטרה שאנחנו שמים לנגד עינינו היא גם לשפר את מצבה של החברה הערבית, גם לצמצם פערים, וגם להגיע לשילוב ראוי בכלכלה ובחברה.

חסאן טואפרה: אנחנו עושים את זה במגוון כלים – החלטות חומש כמובן זה הכלי הכי משמעותי, אבל אנחנו מנסים להשפיע על מדיניות ממשלתית קיימת, להנגיש את הבעיות של החברה הערבית לממשלה והפוך, את הפתרונות לחברה הערבית, ולא רק דרך החלטות החומש, שכמובן, שוב, הם הכלי הכי משמעותי שנוכל לקדם את הדברים.

חסאן טואפרה: אני אתן רקע קצר לנתונים, למרות שחלקם נאמרו, אבל אני אעבור עליהם מהר.

חסאן טואפרה: לגבי החברה הערבית, נתונים כלליים – אנחנו מדברים על 21% מהאוכלוסייה, 85 רשויות מקומיות תחת ההגדרה של ההחלטה הזו.

חסאן טואפרה: אנחנו צריכים גם לזכור שיש אוכלוסייה ערבית, שאני אתייחס אליה אחר כך, בתוך הערים המעורבות.

חסאן טואפרה: קרוב ל-25% מהאוכלוסייה הערבית גרה בערים המעורבות, כולל בירושלים.

חסאן טואפרה: המצב הסוציואקונומי של הרשויות המקומיות – 85% מהן נמצאות במדד סוציואקונומי 3-1, שפחות או יותר, בהשוואה לרשויות היהודיות, רק 24% נמצאות שם.

מירב כהן: זה גם במעורבות?

מירב כהן: זה לוקח בחשבון גם את המעורבות?

חסאן טואפרה: לא, רק הרשויות הערביות.

חסאן טואפרה: הרשויות הערביות עצמן.

חסאן טואפרה: אני רוצה לתת תמונה לוועדה לגבי החלטות חומש.

חסאן טואפרה: יש חלוקה – שאנחנו לא בהכרח מסכימים לה מבחינה מקצועית, אבל היא קיימת בתוך הממשלה ביחס לחברה הערבית מבחינת החלטות חומש.

חסאן טואפרה: כשאנחנו מדברים על 922, כמובן זו ההחלטה שכוללת את מרבית האוכלוסייה הערבית, אבל יש החלטה שנוגעת, כמו שהזכיר יושב-ראש הוועדה, גם לבדואים בצפון, שאנחנו מנהלים אותה.

חסאן טואפרה: אנחנו נתייחס גם אליה בקצרה.

חסאן טואפרה: גם לבדואים בדרום יש החלטת חומש נפרדת, גם לדרוזים והצ'רקסיים.

חסאן טואפרה: ערים מעורבות לא נהנות מהחלטת חומש נפרדת, אין להן טיפול נפרד.

חסאן טואפרה: יש יישובים לא מוכרים.

חסאן טואפרה: יש אוכלוסייה ערבית שלא גרה בערים מעורבות, אלא בכל מיני מקומות, וכמובן, מזרח ירושלים שגם נהנית מהחלטת חומש נפרדת.

חסאן טואפרה: אז יש מספר החלטות שמתנהלות בממשלה שלכל אחת יש את הדגשים שלה.

חסאן טואפרה: ברמה המעשית, הנתון שאנחנו מסתכלים עליו ככוכב הצפון הוא הכנסת משק בית בחברה הערבית לעומת הכנסת משק בית בחברה היהודית.

חסאן טואפרה: כשאנחנו מדברים על משק בית בחברה הערבית, הוא מכניס 10,912 ש"ח, לעומת 22,849 ש"ח בחברה היהודית.

חסאן טואפרה: חצי פחות או יותר.

חסאן טואפרה: מכניסים חצי במשק בית ערבי לעומת משק בית יהודי.

חסאן טואפרה: ואז כשבודקים מה הכנסת משק בית בפריפריה – רצינו לדעת אם העניין הוא רק עניין של פריפריה לעומת מרכז, כי החברה הערבית גרה יותר בפריפריה – גם אם מנתחים את חיפה והצפון לעומת האוכלוסייה הערבית שגרה בצפון, אנחנו מדברים גם על חצי.

חסאן טואפרה: מרוויחים חצי מהאוכלוסייה היהודית שגרה בצפון.

חסאן טואפרה: כלומר, הבעיה המרכזית היא שמשק בית מרוויח פחות.

חסאן טואפרה: למה זה קורה ברמה המעשית?

חסאן טואפרה: יש לנו נתונים כמה משק בית עובד וכמה מרוויח לשעת עבודה.

חסאן טואפרה: בגדול, אם מסתכלים על משק בית ממוצע בחברה הערבית, הוא עובד 240 שעות, לעומת 328 שעות בחברה היהודית.

חסאן טואפרה: יש פער.

חסאן טואפרה: הפער הזה נובע משיעור ההשתתפות של האוכלוסייה הערבית בשוק התעסוקה, בעיקר של נשים.

חסאן טואפרה: אם מסתכלים על שכר לשעת עבודה, משק בית בחברה הערבית מרוויח 45 ש"ח לשעת עבודה, לעומת 66 ש"ח בחברה היהודית.

חסאן טואפרה: כמובן שזה נובע ממספר רב של סיבות, בעיקר גם הענפים שנמצאים בהם החברה הערבית.

חסאן טואפרה: גם בענפים שבהם הם נמצאים כמו בחברה היהודית יש פערים, ראינו גם נתונים בהייטק, שאקדמאי ערבי מרוויח בהייטק בפער לעומת אקדמאי יהודי שעובד בהייטק.

חסאן טואפרה: אפילו בענפים שהם זהים יש פערים, אבל גם בגלל שהחברה הערבית נמצאת בענפים שהם בפריון נמוך – ענף הבינוי, האירוח, ההסעדה, שהם ענפים עם פריון נמוך.

חסאן טואפרה: דיברנו על שיעור התעסוקה של גברים, וזה נתון מאוד מאוד מדאיג, אפילו ברמת משק, זה נתון שעולה המון כסף למשק.

חסאן טואפרה: שיעורי התעסוקה של גברים היו גבוהים מאוד לאורך שנים, כמעט ולא היו פערים לעומת שיעור התעסוקה של גברים יהודים.

חסאן טואפרה: בשנים האחרונות אנחנו חווים ירידה מתמשכת בשיעור התעסוקה של גברים, עוד לפני הקורונה.

חסאן טואפרה: בקורונה המצב עוד קצת החמיר, אבל אנחנו רואים את הירידה הזאת בשנים האחרונות, והיום אנחנו עומדים על קרוב ל-72% ברמת המספרים.

מירב כהן: ירד מ-78%.

חסאן טואפרה: כשאני אומר היום, זה לפני הקורונה.

חסאן טואפרה: בעוד כמה חודשים נדע יותר טוב, כשמתווה החל"ת ייגמר, ואז נדע לנתח את הנתונים בצורה מדויקת, אבל כרגע הירידה הזאת מוסברת בכמה דברים: אחת, יש ענפים שבהם נמצאים הגברים הערבים ויש שם תמורות משמעותיות מאוד.

חסאן טואפרה: לצורך הדוגמה, ענף הבנייה מושפע מאוד מכניסה של עובדים זרים לתוך הענף, הוא יכול לפלוט חלק מהעובדים, והוא יכול להכניס חלק מהעובדים.

חסאן טואפרה: יש גם תמורות שקורות בענף התעשייה.

חסאן טואפרה: התעשייה במדינת ישראל סוגרת בחלק ממקומות העבודה, וגם נפלטים חלק מהגברים.

חסאן טואפרה: צריך לומר, אנחנו רואים את הנתונים האלה עוד קודם – היום מגיעים פחות גברים ערבים לאקדמיה.

חסאן טואפרה: היום באקדמיה, 70% מהסטודנטים הן נשים.

חסאן טואפרה: טוב שהסטודנטיות הגיעו לאקדמיה, אנחנו רוצים שגם הסטודנטים הערבים יגיעו לאקדמיה, וזה מנבא התעסוקה הכי גבוה.

חסאן טואפרה: צריך לומר, כמו שנאמר, התוכניות הממשלתיות התמקדו בנשים בשנים האחרונות, לכן רואים עלייה, שלצערי, גם בחודשים האחרונים לפני הקורונה יש בלימה מסוימת בשיעור התעסוקה של נשים, ואפילו טיפה ירידה בשיעור התעסוקה של נשים בחברה הערבית.

חסאן טואפרה: אלו שני דברים שצריך לשים לב אליהם.

חסאן טואפרה: ביחס לשיעורי הזכאות לבגרות, זה נאמר פה – צריך תמיד לזכור שיש פה שני נתונים שצריך להתייחס אליהם: העלייה האבסולוטית שקרתה פה בשיעורי הזכאות לבגרות, אבל יש התייחסות גם לנושא של הפערים עצמם בין החברה הערבית לבין החברה היהודית.

חסאן טואפרה: גם שם אנחנו רואים שיש עלייה, אבל עדיין הפערים לא צומצמו בצורה משמעותית בין החברה הערבית לבין החברה היהודית בשיעורי הזכאות לבגרות, כי יש גם עלייה בחברה היהודית בפני עצמה.

חסאן טואפרה: הנתון הזה הוא חשוב כי כשמתמודדים על האקדמיה, כשמתמודדים על מקומות התעסוקה, אנחנו מתמודדים ביחס למועמדים האחרים, לכן צריכה להיות עלייה גם בצמצום פערים וגם עלייה אבסולוטית בפני עצמה.

חסאן טואפרה: זה נתון לגבי הבגרויות, והוא נתון חשוב מאוד גם לניתוח לחומש הבא.

חסאן טואפרה: יש פה נתון על הפיז"ה.

חסאן טואפרה: זה נתון חשוב מאוד, נסתכל על הפיז"ה, כי פיז"ה מבחינתנו הוא ניתוח מעבר ללימודים הפורמליים, הוא מנבא את המיומנות של החברה הערבית בשוק התעסוקה, בין היתר, ושם יש פערים גדולים מאוד, ונפתחו בשנים האחרונות – במבחן פיז"ה האחרון שנעשה רואים שחלק מהמיומנויות הנדרשות לשוק התעסוקה אינן קיימות גם בחברה הערבית.

חסאן טואפרה: גם אם מבודדים את החברה הערבית, היא דומה למדינות פחות מפותחות, הרבה פחות משיעור ה-OECD, מהממוצע, ולכן גם שם צריך לשים דגש ביחס לתוכנית החינוך הבאה, איך אנחנו משפרים את המיומנויות של החברה הערבית, לא רק החינוך הפורמלי ברמת שעות ההוראה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חסאן, קריאה, באיזה שפה?

חסאן טואפרה: בערבית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ומה עם האנגלית?

חסאן טואפרה: נבדוק את זה, אבל לדעתי במבחן פיז"ה אין פרק באנגלית, זה רק בשפת האם.

מנסור עבאס: אנגלית ועברית.

חסאן טואפרה: פה שמנו נתונים שיכולים להסביר חלק מהבעיה, אבל חשוב לשים לב אליהם.

חסאן טואפרה: התקצוב במדינת ישראל ביחס לאוכלוסיות מחולק לפי חמישוני טיפוח – אם אתה חלש ואם אתה חזק.

חסאן טואפרה: התקצוב הזה הוא דיפרנציאלי ברמת היסודי וחטיבת הביניים, אז יש שם צמצום פערים.

חסאן טואפרה: שמנו פה כמה המדינה משקיעה בתלמיד יהודי ובתלמיד ערבי.

חסאן טואפרה: רואים שרוב התלמידים הערבים נמצאים בשורה הראשונה – חמישון טיפוח חלש.

חסאן טואפרה: רוב בתי הספר הערביים נמצאים שם.

חסאן טואפרה: רואים שברמת היסודי וחטיבת הביניים יש פערים שהצטמצמו, זה היה הרבה יותר גבוה בחומש האחרון, זה הצטמצם, אבל עדיין קיימים פערים שם.

חסאן טואפרה: אבל אם מסתכלים על החטיבה הגבוהה ועל החטיבה העליונה, יש פערים גדולים מאוד בין התקצוב של החברה הערבית ובין התקצוב של החברה היהודית.

חסאן טואפרה: צריך להגיד שכרגע מתנהל פיילוט בתוך משרד החינוך לתקצוב דיפרנציאלי ברמת החטיבה העליונה.

חסאן טואפרה: הפיילוט הזה כרגע מתמשך ויש שם כמה קבוצות שבוחנים אותן.

חסאן טואפרה: לפי תוצאות הפיילוט הוא יורחב לעוד קבוצות, אבל כרגע התקצוב הדיפרנציאלי נכנס בחומש הקודם רק ביסודי ובחטיבת הביניים.

חסאן טואפרה: אם מסתכלים על הנתונים – ואני חושב שהוועדה עסקה גם בנושא של האלימות והפשיעה, לא צריך להרחיב.

חסאן טואפרה: הנתונים של האלימות והפשיעה זינקו בצורה משמעותית מאוד בחמש השנים האחרונות.

חסאן טואפרה: יש פה נתונים גם על מספר קורבנות הרצח בחברה הערבית.

חסאן טואפרה: כמובן, זה גבוה יותר מחלקה באוכלוסייה, וזה גם עולה בצורה אבסולוטית משנה לשנה.

חסאן טואפרה: גם שיעור הניסיונות לרצח עולה, גם מעורבות במקרי ירי עולה.

חסאן טואפרה: בכל הפרמטרים של האלימות אנחנו רואים את העלייה, זה מוכר לכולם.

חסאן טואפרה: זה נושא שחייב לקבל טיפול כירורגי במסגרת תוכנית החומש הבאה, כי זה נושא שהוא גם הכי כואב, וגם משפיע על כל האספקטים האחרים של החברה הערבית.

חסאן טואפרה: יש פה עוד כמה נתונים ששמנו שחשוב לנו להראות אותם כי אנחנו רוצים לטפל בהם במסגרת החלטת החומש הבאה – גם שיעור קורבנות תאונות הדרכים בתוך החברה הערבית, זה נושא שפחות טופל במסגרת החלטת החומש הקודמת.

חסאן טואפרה: יש עלייה בשיעור קורבנות הדרכים בחברה הערבית, אנחנו קרוב ל-33% מההרוגים בתאונות דרכים, והנתון הזה לא יורד בשנים האחרונות.

חסאן טואפרה: הייתה ירידה נקודתית באחת מהשנים, אבל הוא עולה לאורך השנים.

חסאן טואפרה: אנחנו צריכים להתייחס לנתונים האלה במסגרת ההחלטה.

מנסור עבאס: יש תמונה דומה גם בתאונות עבודה.

חסאן טואפרה: נכון, גם בתאונות עבודה.

חסאן טואפרה: נכון.

חסאן טואפרה: נכון.

חסאן טואפרה: נכון.

חסאן טואפרה: ברמת הנתונים הפיננסיים – אני חושב שהזכרת את זה, והסברת את זה, היושב-ראש, מאוד נכון – יש חוסר נגישות לכלים הפיננסיים של המדינה.

חסאן טואפרה: יש פה כמה נתונים שהם משמעותיים מאוד.

חסאן טואפרה: לצורך הדוגמה, אחוז האנשים מהחברה הערבית שאין להם חשבון בנק: פחות או יותר 13% לעומת אפילו החברה החרדית, שם זה 0.4%, או בחברה היהודית הלא חרדית, זה 0.9%.

חסאן טואפרה: כמה אנשים לא מחזיקים כרטיס אשראי – כמעט חצי.

חסאן טואפרה: יש פה נתונים לכמה אנשים יש משכנתה, זה 5%, זה קצת פחות אפילו, זה 2%, כי זה לוקח גם את האוכלוסייה הערבית בערים המעורבות, אז אנחנו מדברים על 2%.

חסאן טואפרה: לנתונים האלה יש אפקט משמעותי מאוד – אין ואקום, בסוף הכסף נלקח מאיפשהו, והנתונים האלה אמורים להטריד את כולנו, ואנחנו רוצים לטפל גם בנושא הזה.

חסאן טואפרה: חלק מהמאמצים – אנחנו רוצים לראות איפה אנחנו מסירים חסמים בעולמות של האשראי בחברה הערבית.

חסאן טואפרה: עוד כמה שקפים לגבי השלטון המקומי, כי אלו נתונים חשובים.

חסאן טואפרה: אנחנו מזהים פערים גם בשלטון המקומי – אני מניח שזה מוכר לכולם – על התפלגות הארנונה העסקית לעומת המגורים.

חסאן טואפרה: אנחנו יודעים שארנונה למגורים לא יכולה להספיק ליישוב לנהל את חייו, והארנונה העסקית היא מקור הצמיחה של היישובים.

חסאן טואפרה: בחברה הערבית יש יותר התבססות על הארנונה למגורים.

חסאן טואפרה: צריך להגיד שגם אחוזי הגבייה הם יותר נמוכים.

חסאן טואפרה: הם עלו בשנים האחרונות, אבל עדיין יותר נמוכים.

חסאן טואפרה: עיקר ההתבססות על הארנונה למגורים לא יכולה להספיק לכיסוי ההוצאות של הרשות וגם לייצר מנועי צמיחה.

חסאן טואפרה: בהשוואתיות, הארנונה לעסקים נמוכה יותר בפער מאוד גדול לעומת החברה היהודית.

חסאן טואפרה: שקף אחרון על אזורי תעשייה – גם בהתפלגות של אזורי תעשייה במפת הפערים, יש מעט מאוד דונמים של אזורי תעשייה בחברה הערבית היום.

חסאן טואפרה: 94% מהדונמים של אזורי התעשייה ממוקמים בחברה היהודית, ועוד 6% ממוקמים במגזר הדרוזי, בחברה הבדואית וכולי.

חסאן טואפרה: זה נתון נמוך מאוד שלא עלה בשנים האחרונות.

חסאן טואפרה: אנחנו יודעים שהגישה היום היא ללכת על אזורי תעשייה מרחביים ושיתופי הכנסות.

חסאן טואפרה: אבל אנחנו יודעים שהדברים האלה לא מתוכננים בתוך החברה הערבית.

חסאן טואפרה: שוב, יש הרבה סיבות, אנחנו לא נכנסים כרגע לסיבות – בין אם זו הקרקע והזמינות שלה, איפה התעשייה רוצה להתמקם, אבל כרגע במפה שאנחנו מציגים יש פחות שטחי תעשייה.

חסאן טואפרה: כמובן, הנתון הזה משפיע בסוף על הארנונה שגובה החברה הערבית מתוך הדברים האלה.

חסאן טואפרה: אני רוצה לעבור ל-922 ברמת הביצועים שלה.

חסאן טואפרה: כפי שאמרה השרה מירב כהן, כשאנחנו מדברים על ההחלטה, אנחנו מדברים על תקציב של 10.7 מיליארד, בנוסף יש את התקצוב הדיפרנציאלי של החינוך, שאנחנו כרגע לא מכניסים אותו לתוך העוגה עצמה, ואפשר להתייחס אליו בנפרד.

חסאן טואפרה: בתוך ההחלטה עצמה אנחנו רואים שההחלטה הזאת הייתה תקדימית לעומת ההחלטות הקודמות כי היא כללה הרבה משרדי ממשלה.

חסאן טואפרה: החלטות חומש קודמות התייחסו למעט משרדי ממשלה או למעט נושאים, ופה נכנסו להחלטה הרבה משרדי ממשלה.

חסאן טואפרה: היא חלה בדיפרנציאליות מסוימת על יישובים ערביים.

חסאן טואפרה: חלק מהסעיפים חלים על כל היישובים, חלק על חלקם, וההחלטה הזאת אמורה לתת מענה בכמה גזרות ובכמה נושאים.

חסאן טואפרה: רוב התקציב של ההחלטה הלך לנושא של תשתיות פיזיות, שזה יותר עולמות התכנון, פיתוח הכבישים והשיכון.

חסאן טואפרה: רוב התקציבים הלכו לשם במובן הזה של ההחלטה.

חסאן טואפרה: העוגה מראה איפה החלוקה הנוספת, ואנחנו תיכף ניכנס לכל אחד מהסעיפים.

חסאן טואפרה: בשקף הבא אני מראה גם את הביצועים של ההחלטה.

חסאן טואפרה: אמרנו, 10.7 – כרגע אנחנו מתייחסים לסכום הזה.

חסאן טואפרה: מתוכו הוקצה – ממש בבדיקה של השבועות האחרונים – 9.7 מיליארד.

חסאן טואפרה: הנתון האחרון הוא נתון של הביצוע במזומן, כלומר, כמה בוצע ברמת התשלומים במזומן במסגרת ההחלטה.

חסאן טואפרה: אני אסביר את המשמעות של השלבים – בשלב הראשון הממשלה מקצה את הסכומים, בין אם זה לרשויות המקומיות ובין אם זה למשרדי הממשלה עצמם.

חסאן טואפרה: משרד האוצר מקצה למשרדי הממשלה עצמם, ואז עובר תהליך עד שהרשות דורשת את הכסף.

חסאן טואפרה: יש תהליכים שהיא צריכה לבנות, להגיע לאבני דרך, לשלוח את החשבונית, לעבור חברות בקרה, ואז לקבל את הכספים מהממשלה.

חסאן טואפרה: הנתון האחרון הוא נתון של ביצוע במזומן.

חסאן טואפרה: הוא צפוי להיות נמוך כי אנחנו מדברים על תשתיות פיזיות.

חסאן טואפרה: לצורך הדוגמה, אלו לא מלגות או מרכזי הכוון תעסוקתי, ששם הכסף יוצא יותר מהר.

חסאן טואפרה: שם לתשתיות פיזיות לוקח זמן לעבור את השלבים, לכן אנחנו מדברים פה על ביצוע מזומן יותר נמוך בהקשר הזה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אז ניצול בפועל זה כשהתקציב עובר לרשות, אבל הרשות עדיין לא מימשה אותו ולא בנתה?

ג'ידא רינאוי-זועבי: זו השאלה.

חסאן טואפרה: יש כמה שלבים שהרשות צריכה לעבור עד שהיא מוציאה את הכסף בפועל.

חסאן טואפרה: יכול להיות שהיא צריכה לעשות איגום משאבים, להביא עוד מקורות ממקורות אחרים, כי הממשלה מקצה רק חלק מזה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ולכן ניצול בפועל – איפה זה, באיזה שלב?

מעיין ספיבק: אולי אני אתייחס?

מעיין ספיבק: שלום, מעיין ספיבק, רכזת פנים.

מעיין ספיבק: שלום, יושב-הראש.

מעיין ספיבק: הקצאה בפועל וביצוע בפועל, ההבדל ביניהם – אני אקח דוגמה פשוטה מאוד, שיש לך פרויקט של בניית בניין למשל.

מעיין ספיבק: את צריכה בשנה הראשונה לתכנן אותו, בשנה הבאה את מתחילה לצקת את היסודות.

מעיין ספיבק: בשנה הראשונה את תראי את ההקצאה של כל המבנה החדש, אבל בשנה הראשונה את תראי רק את המזומן שהוצאת - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני מבינה את זה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני שואלת לגבי הניצול בפועל.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ניצול בפועל זה אומר שהבניין כבר קיים.

מעיין ספיבק: או שהוא בשלבים וכבר שילמו את החשבוניות.

חסאן טואפרה: יכול להיות שעבר שלב א', יסודות, של מה הכסף, אבל עוד לא הגיע לשלב - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: זה חשוב כי במבחן - - -

מירב כהן: אני מצטערת, אני הולכת לאירוע אחר, של שורדי שואה.

מירב כהן: אנחנו נמשיך להיות בקשר ותודה על שיתוף הפעולה.

מירב כהן: שיהיה לנו בהצלחה.

מופיד מרעי: הבהרה – מבחינת הניצול, כמה?

מופיד מרעי: עזבו הקצאות כרגע, הניצול הסופי, כמה?

חסאן טואפרה: השאלה מה זה ניצול.

מופיד מרעי: ניצול זה שהרשות בנתה – אם זה בניין, אם זה בית ספר, הגישה - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: והחשבוניות יצאו.

מופיד מרעי: - - דקה.

מופיד מרעי: הגישה את החשבוניות, קיבלה גם את הכסף.

חסאן טואפרה: זה בטור האחרון.

מופיד מרעי: כלומר, אחרי שראש הרשות חותם על צו התחלת עבודה, יש עבודה, מגישים בקשה, ובסופו של דבר הקבלן מקבל את הכסף שלו.

מופיד מרעי: איפה אנחנו עומדים?

חסאן טואפרה: אני אגיד כמה דברים.

חסאן טואפרה: אחד, לא כל הכסף עובר דרך הרשויות המקומיות, הרבה מההחלטה הזאת לא קשור בכלל לרשויות המקומיות, אלא משרדי הממשלה מפעילים תוכניות רגילות.

חסאן טואפרה: לכן כל הסכום כרגע לא מתייחס רק לרשויות המקומיות, חלק מהסכום, במיוחד בעולמות השיכון, מגיע דרך הרשויות.

חסאן טואפרה: מה שמופיע בטור האחרון זה 6 מיליארד שקלים, מה שאנחנו מעריכים שהמזומן ששולם – כמה שולם בגין הביצועים של ההחלטה עצמה.

מופיד מרעי: כמה?

חסאן טואפרה: 6 מיליארד שקלים.

עמי צדיק: זה כולל את המשרד לביטחון פנים בסך הכול?

חסאן טואפרה: כן.

עמי צדיק: אז רק החינוך - - -

חסאן טואפרה: כן.

חסאן טואפרה: ההצעה הכוללת זה בלי החינוך, נכון.

חסאן טואפרה: שוב, חינוך זה לא הדיפרנציאלי, חינוך חלקו כן.

חסאן טואפרה: יש שם חינוך בלתי פורמלי ויש שם איכות הוראה, אבל לא החלק הדיפרנציאלי, שאנחנו מסתכלים עליו בנפרד.

עמי צדיק: אז בביטחון פנים, כי פעם עשיתם ביטחון פנים וגם החרגתם מהסך הכול.

חסאן טואפרה: כן, יש שם גם את ביטחון פנים.

מנסור עבאס: מעיין, רצית להגיד משהו.

מעיין ספיבק: כן.

מעיין ספיבק: חשוב לי להגיד שמבחינתנו אנחנו מסתכלים על התקצוב הדיפרנציאלי ובוחנים אותו גם ביחס להחלטת החומש, גם מבחינת התקציבים הכוללים של ההחלטה, וגם מבחינת עמידת ההחלטה ביעדים, אנחנו כן נשאל אם התקצוב הדיפרנציאלי קודם כל מצליח לקרות ומגיע יותר תקציב לחברה הערבית.

מעיין ספיבק: בהקשר הזה, הנתונים שחסאן הציג מוקדם יותר ביחס לתקציב הדיפרנציאלי הוצגו ביחס לשנת תשע"ח, ומאז אנחנו כן נראה עלייה בסך הכול התקציבים שהוקצו לחברה הערבית בדיפרנציאלי, ודבר שני, סך הכול של ההחלטה מסביר את הפער בין 11 שחסאן מציג לבין 15.5 שאנחנו רואים על סך ההחלטה.

חסאן טואפרה: ביחס לשיעורי הביצוע - - -

מנסור עבאס: אין ספק, חסאן, שאנחנו צריכים בניצול בפועל – כי אנחנו בסופו של דבר שואלים מה רואה האזרח.

מנסור עבאס: גם בניצול בפועל אנחנו צריכים לבדוק אם כבר קיים בניין או לא, או שהוא בדרך.

מנסור עבאס: כדי לבדוק גם את עצמנו ברמת המעשה אם מצליחים לקדם את הפרויקטים או לא, ולמה לא מתקדמים.

מנסור עבאס: זה חשוב.

חסאן טואפרה: יש חסמים רבים, תיכף אני אתייחס אליהם, ביחס ליישום, אבל גם כשמסכלים על כל ההחלטה, ורואים את זה בצד שמאל, רוב התקציבים שבהם בעיקר צריך להסיר את החסמים זה באולמות התשתיות הפיזיות, השיכון.

חסאן טואפרה: חלק מהחלטת ההארכה שנעשתה בסוף 2020 הסירה חלק מהחסמים האלה בעולמות השיכון כדי לאפשר ליותר כסף לזרום.

חסאן טואפרה: יש פה הרבה צלילה לנתונים, אז תיכף גם התמונה תתברר.

מנסור עבאס: אני אשאל עוד שאלה, חסאן.

מנסור עבאס: בקשר למיליארד שקל שחסרים, הרשאות – כבר נגיע ל-9.7, אבל הסכום עצמו, 10.7.

מנסור עבאס: מיליארד השקלים האלה, איפה הם?

מנסור עבאס: מה המעמד שלהם?

חסאן טואפרה: לגבי הסכומים שעוד לא הוקצו, יש כמה דברים שהיו בתווך של התקציבים ההמשכיים.

חסאן טואפרה: כל מיני תקציבים שעוד לא הוקצו בסוף שנת 2020, צריך להקצות אותם ב-2021.

חסאן טואפרה: אני מניח שיש תקציבים גם במשרד התחבורה, בתחבורה ציבורית, גם בכבישים שעוד צריך להקצות אותם בשנה הנוכחית.

חסאן טואפרה: יש גם סכומים שנוגעים לשיכון, יש עוד קולות קוראים שצריך לפרסם למוסדות ציבור ב-100 מיליון שקל, שצריך להקצות אותם עכשיו, ואנחנו עובדים עם משרד השיכון להביא את הסכומים האלה בתקופה הקרובה.

חסאן טואפרה: יש ניתוח לסכום הזה, אפשר גם להציג אותו, אבל בעיקר אלו תקציבים שכתוצאה מהתקציב ההמשכי והמצב שהיינו בו, נדחו ההקצאות שלהם בעולמות האלה.

מעיין ספיבק: זה שיכון.

חסאן טואפרה: שיכון ותחבורה בעיקר, יש שם סכומים גדולים.

מעיין ספיבק: בשיכון יש סוגיה אחרת.

מעיין ספיבק: בשיכון נעשה שינוי מהותי במעבר בין שנת 2020 לשנת 2021 בהחלטה.

מעיין ספיבק: ההחלטה הקודמת יצרה אבני דרך שהקשו מאוד על הרשויות המקומיות לקבל את התקציבים שהיו.

מעיין ספיבק: השינוי המהותי היחיד שנעשה בהחלטת ההמשך היה בשיכון על מנת לייצר – מתוך ההבנה שההחלטה הקודמת נבנתה בצורה שמקשה מאוד על הביצוע, גם אם היא מכוונות טובות, אז היה שינוי מהותי שנעשה ומקל על הביצוע.

ג'ידא רינאוי-זועבי: זה במיוחד במה שקשור להסכמי גג אסטרטגיים?

מעיין ספיבק: במיוחד בהקשר של מספר יחידות הדיור שנדרש השיווק בגינם על מנת לקבל מעבר בין שלבים.

מעיין ספיבק: זה קשור למה שאת אומרת, כן, שהסף ששמו היה גבוה במידה שהקשתה מאוד לקבל את התקציבים.

חסאן טואפרה: כן, הורדו חלק מהחסמים כדי לתת יותר תקציבים.

חסאן טואפרה: תיכף נדבר על זה כי מבחינתנו זה חלק מהפקת הלקחים, לייצר החלטה שהיא הרבה יותר מציאותית, כי התנאים שנקבעו במעבר משלב א' לשלב ב' לשלב ג' לא אפשרו מעבר של אף – רק רשות אחת עברה משלב א' לשלב ב', לעומת 15 שהיו בתכנון בהתחלה, וזה הקשה על הקצאת התקציבים.

חסאן טואפרה: אני אצלול לכל אחד מהמשרדים להגיד בכמה מילים מה עשו בכל אחד מהמשרדים.

חסאן טואפרה: בשקף הבא אנחנו נראה את משרד הפנים.

חסאן טואפרה: בתחום משרד הפנים העבודה הייתה בעיקר להעצמת הרשויות המקומיות.

חסאן טואפרה: עיקר התקציבים הלכו לפיתוח פרויקטים כלכליים, פרויקטים של פיתוח בתוך הרשויות המקומיות כדי לייצר הכנסה עתידית בעולמות הפיתוח בתוך הרשויות המקומיות.

חסאן טואפרה: גם ניתן ציר לתמוך ברשויות מצטיינות לשפר את המבנה הארגוני שלהן, לעדכן את האסטרטגיה, להתחיל להוביל מתוך האיוש של האגפים בתוך הרשויות עצמן.

חסאן טואפרה: אנחנו עושים הפקת לקחים גם על התהליכים האלה.

חסאן טואפרה: היה גם תהליך כניסה של עובדים יותר מקצועיים לתוך הרשויות המקומיות, בין אם אלו צוערים.

חסאן טואפרה: נעשה גם תהליך של רישוי עסקים בחלק מהרשויות.

חסאן טואפרה: כלומר, אנחנו רואים שהרשויות עצמן ברמת המקרו גם הסתכלו על הפרויקטים האלה כעל פרויקטים טובים שבחלקם – שוב, צריך להגיד, לקח זמן להטמיע את הפרויקטים האלה בתוך הרשויות, זה חלק מהפקת הלקחים.

חסאן טואפרה: ברגע שמקבלים החלטה כל כך גדולה, לוקח זמן לממשלה ולרשויות להתארגן.

חסאן טואפרה: השנה הראשונה והשנייה היו שנתיים של התארגנות שמנעו את היישום של ההחלטה בצורה ליניארית.

חסאן טואפרה: אז כל החלטה עתידית, בעינינו, לא יכולה להיות ליניארית כי יש תקופת זמן של התארגנות.

חסאן טואפרה: השיא מגיע בשנה השלישית והרביעית ושם עיקר הספיגה של התקציבים.

חסאן טואפרה: בתחום התשתיות הפיזיות – אני אגיד בכמה מילים על ההישגים.

חסאן טואפרה: יש לנו כמה הישגים בעולמות התכנון.

חסאן טואפרה: קודם כל, התקדמנו מאוד בעולמות התכנון המתארי.

חסאן טואפרה: כמעט לכל היישובים הערביים יש תוכניות מתאר מעודכנות.

חסאן טואפרה: עכשיו האתגר הוא לעבור לתוכניות מפורטות, כי כולנו יודעים שאי אפשר להוציא היתר בנייה מכוח תוכנית מתאר, צריך עכשיו להוביל את התוכניות המפורטות.

חסאן טואפרה: יש בעיה של קרקע פרטית, איך מעודדים תכנון על קרקע פרטית בתוך החברה הערבית, יש סוגיות של איחוד וחלוקה.

חסאן טואפרה: אבל אלו סוגיות שאנחנו צריכים להתייחס אליהן במסגרת החלטת החומש.

חסאן טואפרה: היו הישגים משמעותיים מאוד בנושא של מים וביוב, כמעט כל הרשויות מתאגדות וקיבלו מענקים, וגם הביוב יחסית התקדם.

חסאן טואפרה: יש עוד פערים ברמת היישובים הבדואים בצפון, ניתן גם על זה את הדגש במסגרת החומש הבא.

חסאן טואפרה: במסגרת משרד השיכון דיברתם על כמה פרויקטים.

חסאן טואפרה: יש לנו כמה פרויקטים שהושלמו במסגרת משרד השיכון, ואנחנו גם רוצים להסיר את החסמים לחומש הבא.

חסאן טואפרה: במשרד התחבורה הוקצו תקציבים, כתוב לי לפחות 82 פרויקטים של כבישים עירוניים ברשויות המקומיות, ואנחנו רוצים שהתחבורה תקבל היבט יותר גדול בחומש הבא דרך תוכנית נתיבי איילון, והשקעה יותר אינטנסיבית בכבישים בחומש הבא.

מופיד מרעי: איפה החיבור של התוכניות האזוריות בתוך הצפון משתלב עם התוכנית הזאת?

מופיד מרעי: כלומר, במילים אחרות.

חסאן טואפרה: בתחבורה אתה שואל, או באופן כללי?

מופיד מרעי: בכלל.

מופיד מרעי: בפועל הייתה תוכנית פיתוח לצפון.

מופיד מרעי: גילוי נאות, אני הייתי ראש רשות, הייתי יושב-ראש פורום ראשי הרשויות הדרוזיות והצ'רקסיות, הובלתי את תוכנית החומש ואני בקי בנושא הזה.

מופיד מרעי: אני בקי גם בנושא התכנון המפורט והתכנון המתארי.

מופיד מרעי: הייתה תוכנית פיתוח לצפון.

מופיד מרעי: אני אמרתי אז בוועדה – אבל בכובע האחר, לא בכובע של חבר הכנסת, אלא בכובע של הצרכן – יש תוכנית לפיתוח הצפון, מפתחים תשתיות – נדמה לי שראשי הרשויות היו בדיונים האלה – ולנו כיישובים ערבים לא יוצא.

מופיד מרעי: כלומר, אין פה סנכרון.

מופיד מרעי: כלומר, התוכנית מפתחת את הצפון, ואם התוכנית הזאת, או חלקה, נכנסת – והיא חייבת להיכנס – לתוך היישוב הערבי, בתוכנית שלנו אנחנו צריכים לוודא שיש משמעות, שלוקחים את תוכנית פיתוח הצפון כי השקיעו 15 מיליארד שקל רק לתשתיות, שלא יהיו פה כפילויות.

מופיד מרעי: ולכן התקציב של תוכניות החומש 922 ו-955 וגם של היישובים צריכה להיות פנים היישובים ולא באזור, כלומר לפיתוח אזורי.

רות וסרמן לנדה: סליחה, התוכנית של הצפון יותר מסונכרנת עם נגב-גליל, ופחות עם המשרד לשוויון חברתי.

רות וסרמן לנדה: יש פערים, וחבל.

מופיד מרעי: אז צריך לעשות סנכרון.

מנסור עבאס: הכול מסונכרן באגף התקציבים, אל תדאגו.

מעיין ספיבק: במקרה אני אחראית גם על תקציבי נגב-גליל.

מעיין ספיבק: קודם כל, אני אגיד שאני לא הייתי אחראית על התוכנית הקודמת ואני לא יודעת להתייחס לשאלת הסנכרון הקודמת.

מעיין ספיבק: ככל שתהיה תוכנית לצפון עכשיו, גם היא תהיה אצלי, אבל אני אגיד באופן כללי שבסוגיות תחבורה, גם בכבישים שמובילים לרשויות ערביות וגם בכבישים בתוך הרשויות יוצרים תהליך ייחודי שלא עובר דרך הבדיקות הכלכליות הקבועות של הכבישים והכדאיות הכלכלית של התקצוב שלהם.

מעיין ספיבק: אומרים אנחנו מחריגים את הכבישים עבור החברה הערבית מהבדיקה הזאת.

מעיין ספיבק: לכן מהבחינה הזאת יכול להיות – ומאוד הגיוני – שאתה עדיין תרצה לראות כבישים בין עירוניים שלא עומדים בבדיקות הכלכליות הקבועות, שמובילים ליישובים הערביים, ואתה כן תתקצב אותם מ-923.

מופיד מרעי: עוד שאלה.

מופיד מרעי: שאלה מובילה לשאלה.

מופיד מרעי: האם מה שלא נוצר ב-922 ובתוכנית לפיתוח הצפון ממשיכים לנצל אותם ב-923 או שהם חלק מ-923?

רות וסרמן לנדה: זה חוזר לאוצר ואז הם מקצים את זה מחדש.

מעיין ספיבק: התשובה היא דווקא לא.

מעיין ספיבק: יושב-הראש שאל את השאלה הזאת וקיבל הבטחה שאת התקציבים שהוקצו ב-922 אנחנו נמשיך לבצע.

מעיין ספיבק: יש תקציבים שהוקצו לכביש והכביש טרם בוצע, אבל הוא בתוכנית, אז הוא יבוצע בשנים הקרובות במסגרת 922, למרות שאנחנו נהיה בשנות ההחלטה של 923.

רות וסרמן לנדה: זאת אומרת, מה שכבר התחיל ימשיך.

מעיין ספיבק: נכון.

מעיין ספיבק: התקציבים הוקצו.

חסאן טואפרה: ההקצאות יישארו.

חסאן טואפרה: לא יבוטלו ההקצאות.

חסאן טואפרה: לגבי שאלתך, התוכניות – גם החומש הקודמות וגם הבאות – יתמקדו בתוך היישובים, לא בפיתוח מחוץ ליישובים.

חסאן טואפרה: היו תוכניות לפיתוח חוצה יישובים, לא חוץ ולא פנים, אבל זה חוצה יישובים, חוצים את היישובים הערבים.

רשרש עאמר: בוקר טוב לכולם.

רשרש עאמר: אני רוצה להתייחס לנושא תשתיות תחבורה.

רשרש עאמר: יש לי תקציב אחד שמיועד לכבישים עירוניים, וזה פרויקט איחוד היישובים על פי החלטת הממשלה 922, החלטת הממשלה של המגזרים.

רשרש עאמר: בסך הכול מ-2016 עד 2020 תוקצבו פרויקטים עירוניים בהיקף של 1.1 מיליארד שקל לכל היישובים.

רשרש עאמר: לפרויקטים שכבר תוקצבו יש התחייבויות והביצוע נמצא בשטח.

רשרש עאמר: חלק הסתיים וחלק בביצוע.

רשרש עאמר: בנוסף לזה יש פרויקטים של מה שנגמר, מה שאמר חסאן, כבישים בין עירוניים, אבל ההתמקדות הייתה בכבישים חוצי יישובים.

רשרש עאמר: זאת אומרת, כביש - - - הוא לא עירוני.

רשרש עאמר: הוא לא שייך ליישוב, הוא תוקצב על ידי נתיבי ישראל, ועוד תקציב של 400 מיליון שקל שנתיבי ישראל מבצע אותו ומתכנן אותו.

רשרש עאמר: אלה שני התקציבים - - - תחבורה שליוו אותנו במשך השנים.

מנסור עבאס: אנחנו חוזרים לחסאן ונתקדם, חסאן.

מנסור עבאס: אחר כך ננהל דיון.

חסאן טואפרה: בואו נדלג על השקפים הבאים כי אני רוצה לעבור על החסמים.

חסאן טואפרה: אני אגיד במילה אחת שיש עלייה מאוד משמעותית בנושא של הסטודנטים.

חסאן טואפרה: עלייה מבורכת.

חסאן טואפרה: היום אנחנו מדברים על 18% מהסטודנטים בחברה הערבית שנמצאים באקדמיה.

חסאן טואפרה: יש כמה דברים שצריך לשים לב אליהם: יש ירידה במקצועות הפחות מבוקשים, יש עלייה במקצועות המבוקשים, אבל עדיין הפערים קיימים, גם בשיעורי הנשירה.

חסאן טואפרה: אני מדגיש את הנקודה הזאת כי אנחנו רוצים להדגיש אותה בחומש הבא.

חסאן טואפרה: נעבור לחסמים, עוד כמה שקפים קדימה.

חסאן טואפרה: אני רוצה לדבר על החסמים של ההחלטה ומה מנע ביצוע אופטימלי שלה.

חסאן טואפרה: ראינו את ההישגים במקומות שפירטנו, יש מקומות שיש בהם חסמים שיכול להיות שחשבו עליהם בתחילת הדרך, אבל דברים שהקשו על ביצוע ההחלטה באופן כללי.

חסאן טואפרה: קודם כל, נושא של מחסור בקרקעות מדינה זה חסם שחוזר בכל התהליכים.

חסאן טואפרה: בסוף כשהמדינה מפרסמת קול קורא לבינוי מעונות יום, אין לרשות קרקע מדינה, אי אפשר לבנות את זה.

חסאן טואפרה: גם כיתות – אין מספיק קרקעות כדי לבנות ולתמוך בניהול התשתיות בתוך החברה הערבית.

חסאן טואפרה: כמובן שהדבר הזה הוא חסם ותוכניות המתאר פתרו חלק מהבעיה וצריך להמשיך לפתור את הבעיה הזאת דרך הרחבת גבולות ולתת פתרונות דרך תוכניות המתאר.

חסאן טואפרה: דבר שני, תהליכי תכנון בתוך החברה הערבית – לוקח להם המון זמן, בין אם זה שתוכניות לא היו מוכנות כדי לספוג את הכסף, ולכן גם כשהיו מפרסמים קול קורא שצריך לבוא עם היתר בנייה כדי לקבל את הכסף, לא היו תוכניות מוכנות, תוכניות מגירה בתוך היישובים.

חסאן טואפרה: אלו תהליכים שלוקחים המון כסף בתוך הרשויות עצמן.

חסאן טואפרה: דבר שלישי, יש מחסור בכוח אדם בתוך הרשויות עצמן.

חסאן טואפרה: מחלקות ההנדסה – חלקן לא מאוישות, אנחנו פוגשים גם רשויות שאין בהן מנהלי אגפי חינוך כדי להוציא תקציבים.

חסאן טואפרה: יש חוסר איוש בחלק מהמקומות שמונע את מימוש התקציב בצורה ראויה.

מנסור עבאס: מה מונע?

מנסור עבאס: למה?

חסאן טואפרה: למה זה קיים?

חסאן טואפרה: יש סיבות מגוונות.

חסאן טואפרה: יש רשויות שטוענות שהן לא מצליחות למשוך כוח אדם איכותי לתוך הרשות כי תנאי העבודה הם קשים מאוד למשל.

ג'ידא רינאוי-זועבי: השכר נמוך מאוד יחסית והתנאים לא משהו.

חסאן טואפרה: נכון.

חסאן טואפרה: למשל למשוך עובדת סוציאלית לעבוד במחלקת רווחה ביישוב מאוד קשה – יש לה אופציות אחרות, היא יכולה להגיד ליישוב פחות קשה באותם תנאים.

חסאן טואפרה: פה צריך למצוא תמריצים איך למשוך אנשים להגיע לעבוד בתוך המחלקות כי כרגע יש חוסר איוש שחלקו נובע מתמריצים, חלקו נובע מחוסר איוש של ראש הרשות בעצמו.

חסאן טואפרה: יש גם כמה דברים שאנחנו רואים ברמת הממשלה.

חסאן טואפרה: לוקח הרבה זמן ברמת הממשלה לעשות הסבות.

חסאן טואפרה: הרשות החליטה על משהו מסוים, אחרי שנה או שנתיים היא רוצה משהו אחר, כי זו זכותה להחליט שהיא רוצה שינוי בתוכניות.

חסאן טואפרה: לוקח המון זמן בתוך הממשלה לעשות את ההסבות האלה, אלו תהליכים בירוקרטיים קשים.

חסאן טואפרה: יש גם עיכוב בתהליכי אישור תשלומים לרשויות המקומיות.

חסאן טואפרה: זיהינו שבחלק מהמקומות לוקח המון זמן לאשר את התשלומים האלה, בין אם זה מחוסר דיווח כמו שצריך, או שלחברות הבקרה לוקח זמן להיכנס לתוך הנתונים.

חסאן טואפרה: זה הקשה על העלייה בסכום המזומנים.

חסאן טואפרה: מצ'ינג בתוך הרשויות הערביות – כל תוכנית ממשלתית צריכה מצ'ינג.

חסאן טואפרה: אולי לא כל, אבל הרבה מהתוכניות הממשלתיות צריכות שהרשות תעמיד מצ'ינג.

חסאן טואפרה: אתם זוכרים שדיברנו שהרשויות הערביות – גם בגלל שהארנונה היא בעיקר ממגורים, וגם סוציואקונומי מאוד נמוך – לא יכולות להעמיד מצ'ינג לכל התוכניות האלה.

חסאן טואפרה: אז גם אם נותנים תקציב ואומרים קחו, אבל אתם צריכים להביא מצ'ינג, אי אפשר לקחת את כל התקציב כי יש פה מצ'ינג שחסר.

מעיין ספיבק: אפשר להוסיף, ברשותך?

חסאן טואפרה: כן.

חסאן טואפרה: אני לא מנהל את הדיון, היושב-ראש מנהל את הדיון.

מעיין ספיבק: יש גם סוגיה נוספת, שהרשויות המקומיות – אם אנחנו נשים אותן לרגע מתחת לזרקור – לא היו רגילות לקבל תקציבי פיתוח וכל המערכת שם לא ידעה לעבוד עם זה.

מעיין ספיבק: יש לנו היום מצבים אבסורדיים של רשויות שיש להן עשרות מיליוני שקלים שהן היו יכולות לבצע איתם פרויקטים והם לא זזים, וזה נובע מהרבה מאוד סיבות – זה יכול לנבוע מזה שהמהנדס לא אישר אף פעם תוכנית פיתוח כזו, זה יכול לנבוע מזה שאין איש קשר בממשלה.

מעיין ספיבק: אחד הדברים שעשינו בתוך החלטת הממשלה תוך כדי – הוספנו תקציבים ייעודיים לפונקציה שנקראת ממצי משאבים, שיושבת בתוך הרשויות המקומיות אחרי מיפוי החסמים שהצלחנו לעשות תוך כדי ההחלטה, על מנת לסייע לרשויות המקומיות להגיע לקשר עם הממשלה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אבל כן העמדתם עבור כמה רשויות חברות מנהלות, במיוחד בשיכון, לא?

חסאן טואפרה: כן.

חסאן טואפרה: יש חברות מנהלות – יש כמה פונקציות: יש מתכננים אסטרטגיים - - -

מעיין ספיבק: זו סוגיה קצת אחרת כי אני מדברת על מצב שבו הרשות המקומית מקבלת תקציבים מגוונים מהמון משרדים ממשלתיים, ולא יודעת איך לגשת, מי הבן אדם שלה ואיך היא שולחת את המייל.

אמנון בארי סאוליציאנו: הממצים האלה עובדים?

אמנון בארי סאוליציאנו: כי אנחנו רואים שבחלק מהרשויות הרשות לא ממצה את ממצה המשאבים.

אמנון בארי סאוליציאנו: כלומר, ממצי המשאבים לא פועלים במלוא היכולת שלהם.

חסאן טואפרה: יש על זה נתונים, תיכף אני אציג נתונים על ממצי המשאבים.

חסאן טואפרה: יש על זה התייחסות גם ברמת המספרים.

מנסור עבאס: אנחנו נשאל שאלה אם בתוכנית הבאה נוכל למצוא דרכים עוקפות רשויות או חסמים של הרשויות?

מנסור עבאס: חסאן.

חסאן טואפרה: יש עוד חסמים שאני רוצה להראות בשקף הבא בקצרה.

חסאן טואפרה: יש חוסר גמישות בהסתות.

חסאן טואפרה: דיברתם על כך שאם התקציב שניתן לחברה הערבית דרך החלטת החומש ניתן למשרד מסוים והוא לא מבוצע בצורה יעילה במשרד מסוים, אבל למשרד אחר יש צורך וצריך להעביר ממשרד אחד למשרד אחר.

חסאן טואפרה: לא בוצעו הסתות במסגרת החלטת החומש הקודמת, לא נקבע מנגנון כזה בצורה מסודרת.

חסאן טואפרה: אנחנו צריכים לוודא שהכסף שיועד יגיע בסוף לפיתוח חברתי כלכלי בחברה הערבית, ואם היה תכנון מסוים לתקציב מסוים שלא בוצע, נמצא מקום אחר שאנחנו יכולים להביא אותו למקום אחר, ששם יש צורך בעניין הזה.

חסאן טואפרה: יש כמה דוגמאות: למשל, במסגרת החלטת החומש הקודמת תכננו להקים ועדות תכנון מקומיות בכל אחד מהיישובים.

חסאן טואפרה: לא היה ביקוש להקמת ועדת מקומיות, זה 100 מיליון שקל תקציב שתוקצב.

חסאן טואפרה: אף רשות לא הקימה ועדה מקומית.

חסאן טואפרה: עכשיו אנחנו צריכים למצוא תכנון אחר לסכום הזה.

מנסור עבאס: שאלה, האם יש לנו מנגנון שאנחנו יכולים להציע ולהגיד: במנגנון הזה אנחנו רוצים להתגבר על המכשול הזה?

עמי צדיק: כמו אשכולות אזוריים.

עמי צדיק: זה רעיון שמשרד הפנים מנסה לקדם.

חסאן טואפרה: צריך להיות מנגנון ממשלתי שיודע בסוף כל שנה לעשות הערכת מצב, להגיד את התקציבים האלה צריך להעביר אותם ממשרד א' למשרד ב' ולסגור איפה שלא צריך ולתת איפה שצריך.

מנסור עבאס: בפועל, חסאן, מי צריך לקבל את ההחלטה?

חסאן טואפרה: שוב, ברמה הממשלתית, הממשלה צריכה להסמיך את משרדי הממשלה הרלוונטיים.

חסאן טואפרה: אני מניח שאלו אנחנו ואגף תקציבים והמשרד הממשלתי הרלוונטי בהקשר הזה.

חסאן טואפרה: זה משהו שצריך להציע לממשלה, להביא מנגנון הסתות בין המשרדים.

חסאן טואפרה: שוב, זו סוגיה קשה אבל צריך להתייחס אליה.

מופיד מרעי: בין המשרדים וגם בין היישובים.

מופיד מרעי: כלומר, ישוב אחד שלא מנצל, האם אתה יכול להעביר את התקציב הזה ליישוב אחר?

חסאן טואפרה: זה כבר עניין משרדי, איך פורסם מבחן התמיכה והקול קורא.

מנסור עבאס: מעיין, בנושא הזה, מה המדיניות שלכם?

מנסור עבאס: אפשר ליצור מנגנונים כאלו?

מעיין ספיבק: קודם כל, יושב-הראש, בהחלטות שהתקבלו אחרי 922 – למדו ממנה והסיקו את המסקנות – יש ועדות דומות.

מעיין ספיבק: אני כן חושבת שפה מדובר על מנגנון יותר מתוחכם, אפילו אולי נכון מלכתחילה לא להקצות את כל הכסף למשרדים אלא להקצות את חלקו ולראות מי מהמשרדים מבצע באופן המיטבי ולהמשיך תקצוב.

מעיין ספיבק: זה דבר ראשון.

מעיין ספיבק: מבחינתנו נכון לעשות את זה, זה מייצר כלי מעקב הרבה יותר אפקטיביים על המשרדים כי יש להם תמריץ להציג לך את הביצוע שלהם כי הם יודעים שאם הם לא מבצעים, יכול להיות שהם לא יקבלו תקציבים נוספים.

מעיין ספיבק: הגמישות – בדרך כלל אנחנו קבענו את הוועדה הזאת כוועדה של המשרד המטפל יחד עם אגף התקציבים ומנכ"לים של המשרדים הרלוונטיים ככל שמדובר בהסטות שלהם.

מעיין ספיבק: אני אגיד ביחס לאמירה של חבר הכנסת, ככל שאנחנו נצליח לייצר בהחלטת הממשלה הבאה מידה מסוימת של תחרות על המשאבים בין הגופים, בין הרשויות, ונייצר תמריצים שמי שמצליח לבצע ועומד ביעדים ובמדדים הוא גם מקבל כסף נוסף, יכול להיות שאנחנו נראה התרוממות אל מול מצב שבו אתה מקבל את הכסף ועושה איתו מה שנוח במקום את מה שנכון.

מופיד מרעי: זה אפשרי וזה בוצע.

מופיד מרעי: ברשותך, אמרת משהו על ועדות לתכנון ובנייה מקומיות שתוקצב 100 מיליון שקל ולא הייתה בקשה של היישובים לעשות תוכניות כאלה?

מופיד מרעי: מוזר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לא, זה לא מוזר.

חסאן טואפרה: יש לזה הסבר.

חסאן טואפרה: אפשר להסביר את זה.

מופיד מרעי: מאוד לא הגיוני.

מנסור עבאס: אנחנו עסוקים כל הזמן לעשות ביקורת על הממשלה, אבל אנחנו צריכים לעשות ביקורת גם על השלטון המקומי והרשויות.

מופיד מרעי: חד משמעית.

מופיד מרעי: צודק.

חסאן טואפרה: אני יכול להסביר את זה אחר כך, יש לזה הסבר.

מופיד מרעי: אנחנו עושים ועדות כאלה, פתאום אתה אומר יש 100 מיליון שקל, יש כאן ישובים - - -

חסאן טואפרה: אנחנו נשמח אם יש רשויות.

חסאן טואפרה: עכשיו אנחנו מעודדים כמה רשויות, אבל אנחנו נשמח.

חסאן טואפרה: אני אעבור על עוד כמה נתונים ואז נסיים עם 923.

חסאן טואפרה: ממצי המשאבים – זה הוזכר פה.

חסאן טואפרה: אנחנו מפעילים פונקציות בתוך הרשויות שפועלות למצות את משאבי ההחלטה.

חסאן טואפרה: יש להם תפקיד מוגדר מאוד.

חסאן טואפרה: אנחנו חושבים שהפרויקט הזה מאוד מאוד מוצלח ואנחנו רוצים להמשיך איתו גם בשנים הקרובות.

חסאן טואפרה: אנחנו חושבים שזו פונקציה שיכולה לעזור לרשות למצות את המשאבים, אנחנו רוצים להרחיב אותו לעוד רשויות, כרגע זה קיים ב-32 רשויות, זה ירד טיפה מאז שהמצגת הוכנה.

חסאן טואפרה: אנחנו רוצים להרחיב אותו ועכשיו עובדים על מנגנון הרחבה לכל הרשויות.

חסאן טואפרה: אני אעבור הלאה להחלטה הבאה, אם אפשר לעבור לשקף של החלטת החומש הבאה.

חסאן טואפרה: דיברנו על הארכה, זו הארכה שנעשתה השנה, עכשיו החלטת החומש הבאה.

חסאן טואפרה: מבחינת החלטת החומש הבאה יש כמה עקרונות שאנחנו קבענו לעצמנו בתחילת הדרך.

חסאן טואפרה: קודם כל, אנחנו עושים את ההחלטה הזאת בהובלה משותפת – גם אנחנו, המשרד לשוויון חברתי, הרשות לפיתוח כלכלי יחד עם משרד האוצר, וגם עם החברה הערבית.

חסאן טואפרה: אנחנו לא רוצים להיות במצב שאנחנו מתכננים, אומרים לחברה הערבית: קחו, זו החלטת הממשלה שטובה לכם ותיישמו אותה.

חסאן טואפרה: אנחנו מאמינים שהשותפות הזאת תוכל לייצר החלטה יותר טובה.

חסאן טואפרה: בנוסף, אנחנו רוצים לעשות הפקת לקחים מעמיקה.

חסאן טואפרה: אם אנחנו נמשיך לעשות העתק-הדבק למה שהיה קודם בלי להבין מה לא עבד ומה עבד, אז אנחנו חוטאים לתפקידנו.

חסאן טואפרה: אנחנו צריכים להפסיק את מה שלא עובד, להיות אמיצים להפסיק את מה שלא עובד ולתת דגש למה שעובד.

חסאן טואפרה: גם מנגנוני הביצוע – דיברת, היושב-ראש, על הרשויות המקומיות, אנחנו רוצים לחזק אותן כי בלי מנגנון ביצוע שידע לתמוך בכסף, אין לו חיות מבחינת ההחלטה.

חסאן טואפרה: התאמה וגמישות – אחד הדברים שהוזכרו פה, בהחלטה הקודמת קבעו הרבה תנאי מעבר משלב לשלב שהקשו על קבלת הכסף, לא דיברו עם המציאות.

חסאן טואפרה: אנחנו לא רוצים להקשות על קבלת התקציבים.

חסאן טואפרה: בסוף יש לנו אינטרס להכווין למדיניות מסוימת, אבל המדיניות הזו צריכה להיות ריאלית מהבחינה הזאת, ולכן ההחלטה צריכה להיות מותאמת וגמישה כדי לדבר על המציאות הקיימת ולדבר על אימפקט בתוך ההחלטה עצמה.

חסאן טואפרה: במדיניות עצמה אנחנו רוצים לראות שני דברים מרכזיים: גם רפורמות וגם תקציבים.

חסאן טואפרה: 922 – דיברנו במונחי תקציבים, כמה להביא לחברה הערבית והקצאות תקציביות, שזה כמובן מבורך.

חסאן טואפרה: אנחנו רוצים לגעת בבעיות השורש עצמן שקיימות בתוך החברה הערבית ולנסות לטפל בהן כדי שהתקציבים יהיו תקציבים טובים.

חסאן טואפרה: בשקף האחרון אני מראה את הנושאים שאנחנו מתמקדים בהם במסגרת ההחלטה הזאת.

מנסור עבאס: רק הערה.

מנסור עבאס: אני רוצה שתוסיף במנגנוני העבודה שיהיו מוצעים גם מנגנונים אלטרנטיביים.

מנסור עבאס: שידע שאם המסלול הזה לא עובד, אנחנו נוכל לקדם במנגנון אלטרנטיבי, אם אפשר כמובן.

מנסור עבאס: יכול להיות שצריך לחוקק חקיקה או תקנות חדשות או הוראות.

מנסור עבאס: חייבים להיות מנגנונים אלטרנטיביים כדי שנוכל לקדם את התוכנית.

חסאן טואפרה: בסדר גמור.

חסאן טואפרה: יש את הצוותים שאנחנו מקימים כרגע לצורך החלטת ההמשך.

חסאן טואפרה: הוקמו בחודש פברואר 12-11 צוותים שותפים גם עם משרדי הממשלה הרלוונטיים וגם עם החברה הערבית.

חסאן טואפרה: יושבים שם גם נציגים מהחברה הערבית ומארגוני החברה האזרחית, מוועד ראשי הרשויות.

חסאן טואפרה: כמובן שהשותפות הזאת מאוד מבורכת ותורמת – אנחנו מקבלים מהם הרבה פידבקים ותיקונים, - - - אפילו בעצמם מייצרים אותם, זה שינוי משמעותי שהיה בשנים האחרונות.

חסאן טואפרה: אני אעבור במשפט על כל צוות.

חסאן טואפרה: צוות הכלה פיננסית עוסק להסרת חסמי אשראי, מתמקד בעולם המשכנתאות, ואנחנו רוצים גם להגביר את הניצול של המשכנתאות.

חסאן טואפרה: צוות דיור ושווקים הוא צוות שאמור לקבוע יעד של שווקים בחברה הערבית.

חסאן טואפרה: היום יש פער מאוד גדול בין הזוגות הצעירים שמתחתנים מידי שנה לבין כמה המדינה משווקת בתוך היישובים הערביים, פער של פי 3.

חסאן טואפרה: כלומר, השווקים והביקוש הוא בפער של פי 3.

חסאן טואפרה: אנחנו רוצים להגביר את השווקים של המדינה בתוך היישובים הערביים ולהסיר חסמי שיווק שקיימים שם.

חסאן טואפרה: צוות החינוך מבחינתנו הוא צוות מאוד מאוד חשוב כי הרבה מהבעיות שלנו מתנקזות לתוך החינוך בחברה הערבית.

חסאן טואפרה: אנחנו צריכים לחשוב איך משפרים את איכות ההוראה בתוך בתי הספר הערביים.

חסאן טואפרה: אנחנו צריכים לחשוב גם על איך משפרים את המיומנויות של התלמידים בתוך החברה הערבית, ולא רק להוסיף שעות לימוד שאם אתה לא מוסיף ולא מתקן, אז לא בטוח שהן פותרות את הבעיה עצמה במסגרת העבודה.

חסאן טואפרה: צוות שפה עברית – מבחינתנו השפה העברית היא חסם לכניסה לשוק העבודה, וגם באקדמיה היא חסם מבחינת התלמידים.

חסאן טואפרה: אנחנו רוצים להבין ברמה הממשלתית איך אנחנו יכולים לתמוך במאמצים עצמם.

חסאן טואפרה: יש פה כמה נושאים שלא נכנסו להחלטת החומש הקודמת – רווחה למשל, זה נושא שלא טופל במסגרת החומש הקודמת, ואנחנו רואים שם שיש פערים גדולים מאוד בכמה תחומים: גם בנושא של המצ'ינג, גם בנושא של איוש התקנים, גם בנושא בינוי מבני רווחה בתוך החברה הערבית.

חסאן טואפרה: אנחנו רוצים להקדיש לזה מאמץ בתוך התוכנית.

חסאן טואפרה: תשתיות פיזיות, מה שדובר פה – גם כבישים, גם תשתיות סיבים אופטיים בתוך היישובים הערביים, פערים גדולים מאוד, וגם בנושא של התחבורה הציבורית.

חסאן טואפרה: אלו נושאים שאנחנו דנים בהם היום.

חסאן טואפרה: היום בבוקר הייתה ישיבה עם הרשות לתחבורה ציבורית, איך אנחנו מתקדמים בנושא.

חסאן טואפרה: רשויות מקומיות – זה צוות חשוב מאוד.

חסאן טואפרה: דיברנו מקודם על החשיבות של הרשויות המקומיות.

חסאן טואפרה: אנחנו נסתכל גם על איך מחזקים את היכולת של הרשות המקומית להגיע להצלחה וגם איך מתמרצים אותם, כמו שאמרה מעיין, גם לנצל את התקציבים, אבל גם מתוך תפיסה שבסוף הרשות המקומית היום משקיעה בחברה הערבית פחות מהרשות היהודית בהשקעה בתושב.

חסאן טואפרה: גם אם בסוף אנחנו נסגור את הפערים האלה, נשפר את הרשות ונביא אנשים טובים, אין מקורות הכנסה אלטרנטיביים, אין לה ארנונה עסקית.

חסאן טואפרה: צריך לייצר את הדברים האלה, זה לוקח המון זמן, אבל צריך לייצר גם מקורות הכנסה לרשויות עצמן.

חסאן טואפרה: צוות הייטק ויזמות – זה גם נושא שלא היה בחומש הקודמת, זו גם הצעה של ועד ראשי הרשויות, וגם אנחנו חושבים שזה נושא שצריך לעסוק בו.

חסאן טואפרה: ראיתם את הנתונים, רק 2% מעובדי ההייטק הם מהחברה הערבית.

חסאן טואפרה: יש צורך מאוד גדול בעובדים בענף הזה, ואנחנו עובדים על הסרת חסמים לשלב בתוך החברה הערבית.

חסאן טואפרה: היושב-ראש הזכיר את הנושא של הצעירים.

חסאן טואפרה: הם לא קיבלו דגש בחומש הקודמת, ויש משבר מאוד גדול בנושא של הצעירים בחברה הערבית, 50% חסרי מעש.

חסאן טואפרה: זה נתון מבהיל, צריך לטפל בנושא של הצעירים, לתת להם מסגרות תומכות, מכווינות שמשפרות את היכולות שלהם ואת המסוגלות שלהם.

חסאן טואפרה: זו בעיה מאוד אקוטית, וגם שם אנחנו יושבים על פתרונות בעולם הזה.

חסאן טואפרה: תעסוקה, בדגש על תעסוקת גברים, בעיקר על תעסוקת גברים, כי אנחנו חושבים שאם לא ייעשה שום דבר, תעסוקת נשים ימשיך לעלות בשנים הקרובות – אנחנו רואים את זה באקדמיה, רואים את זה בכל השינויים שקורים בחברה הערבית.

חסאן טואפרה: תעסוקת גברים פשוט תרד, גם בגלל הענפים שעוברים שינויים וגם בגלל המיומנויות שקיימות.

חסאן טואפרה: המגמה מטרידה מאוד בנושא של תעסוקת גברים.

מנסור עבאס: חסאן, אנחנו מדברים פה גם על הכשרות?

חסאן טואפרה: הכשרות מקצועיות וגם הסבות לעולמות תוכן אחרים.

חסאן טואפרה: אזורי תעשייה – ראיתם את הנתונים.

חסאן טואפרה: אני חושב שברמת הממשלה זה לא הפקטור הכי משמעותי, אבל יש לזה ערך להכניס עוד שטחים לתוך היישובים הערביים, יש חוסר.

חסאן טואפרה: היום על כל מגרש שמשווק ביישובים הערביים לתעשייה יש פי 4 ביקוש.

חסאן טואפרה: התעשיינים בחברה הערבית משוועים לשטח, חלקם עוברים לאזורי תעשייה מרחביים, וזה פוגע ברשויות עצמן.

חסאן טואפרה: אנחנו צריכים להתמקד ולתת שם פתרונות.

חסאן טואפרה: צוות אחרון הוא צוות הבריאות, שזה צוות שהתחיל את עבודתו עוד לפני תוכנית החומש.

חסאן טואפרה: זה נושא שלא טופל במסגרת החלטת החומש הקודמת.

חסאן טואפרה: יש תוכנית לצמצום פערי הבריאות.

חסאן טואפרה: יש פערי בריאות משמעותיים מאוד במחלות שכיחות בחברה הערבית, אתה בטח מכיר את הסוכרת, השמנת יתר ואת הנושא של תמותת תינוקות בדרום.

חסאן טואפרה: צריך להנגיש את בריאות הנפש שלא מונגשת בדרום וכולי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: סרטן ריאות.

חסאן טואפרה: סרטן ריאות, נכון.

חסאן טואפרה: אנחנו צריכים לתת פתרונות לדברים האלה.

חסאן טואפרה: שוב, אלו לא עולמות תקציבים.

חסאן טואפרה: הממשלה מקצה תקציבים בצורה שוויונית, זה יותר לתת דגשים ומענים ייחודיים לבעיות בחברה הערבית, שהן בעיות ייחודיות וצריך לייצר להם מענים ייחודיים.

חסאן טואפרה: זה ברמת המקרו.

חסאן טואפרה: צריך לצלול לכל אחד מהצוותים, אבל זה במשפט כי זמננו קצר, אבל אשמח להרחיב בהזדמנויות אחרות.

מנסור עבאס: שתי שאלות גם למעיין וגם לחסאן.

מנסור עבאס: מבחינת הסנכרון בין גיבוש התוכנית לבין גיבוש תקציב המדינה, אנחנו יודעים שב-5 באוגוסט הממשלה אמורה לאשר את התקציב.

מנסור עבאס: לקראת סוף אוגוסט קריאה ראשונה ואחר כך קריאה שנייה ושלישית – אוקטובר-נובמבר, משהו כזה.

מנסור עבאס: על ציר הזמן הזה, איפה אנחנו עומדים?

מנסור עבאס: כי בסופו של דבר תקציב המדינה אמור לתמוך בתוכנית עצמה ולתת את הכלים מדי שנה, ויש לנו שנתיים כרגע – 2021 ו-2022.

מעיין ספיבק: החלטת הממשלה צריכה להיות מאושרת בתווך שבין ליל הממשלה לבין ההצבעה על התקציב בכנסת.

מעיין ספיבק: צריך יהיה להקצות את התקציבים ולשקף את זה בתוך תקציב המדינה שיאושר בכנסת.

מעיין ספיבק: הפירוט של החלטת הממשלה מתי אנחנו נציג את היעדים והמדדים המפורטים – לדעתי יש פה מרחב שאפשר לקבל לגביו החלטה, בין ה-5 באוגוסט לבין ה-6 בנובמבר, שזה תאריך ההנחה.

מעיין ספיבק: לכל המאוחר – וזאת עמדתי המקצועית – נכון שההחלטה המפורטת תגיע גם לשולחן הממשלה עם הנחת התקציב בכנסת כי אחת הבעיות הכי משמעותיות בהחלטה - - -

מנסור עבאס: אז אנחנו מדברים על אמצע אוגוסט, כי יש שאיפה לאשר את זה בקריאה ראשונה שבועיים אחרי האישור בממשלה.

מעיין ספיבק: אני מדברת על ההחלטה המפורטת, שהיא צריכה להיות על שולחן הממשלה עם ההנחה של התקציב על שולחן הכנסת.

חסאן טואפרה: זה באותו היום של אישור הממשלה.

מעיין ספיבק: לא, 6 בנובמבר.

מעיין ספיבק: לא, סליחה, על הצבעה.

מעיין ספיבק: הצבעת הכנסת.

מעיין ספיבק: זו הפורמליקה.

מעיין ספיבק: אנחנו חייבים להגיע לתוכניות מפורטות שכוללות יעדים ומדדים שתהיה בהחלטת הממשלה המלאה, כי בהחלטת הממשלה 922 אחד החסרונות המשמעותיים הוא שהיום אם כל אחד פותח את אתר האינטרנט ומסתכל על החלטת הממשלה, הוא לא רואה הרבה מאוד מהדברים.

מעיין ספיבק: הוא לא רואה יעדים, גם לא מדדים, גם לא את התקציב המפורט, ולתפיסתי צריך להיות התקציב המפורט המלא שנוכל להסתכל שנה אחרי או שנתיים אחרי ולהגיד אלה היעדים, אלה המדדים, זה התקציב שהוקצה בהחלטה, מה אנחנו אומרים על זה עד הצבעת הכנסת על תקציב המדינה.

עידו בן יצחק: לא עדיף שזה יהיה כבר בשלב שבו הממשלה מאשרת את הצעת התקציב לפני ההגעה לכנסת?

מעיין ספיבק: אני אומרת שיש לנו טווח בין הצבעת הממשלה על התקציב לבין הצבעת הכנסת על התקציב.

מעיין ספיבק: אלו המינימום והמקסימום – בתוך זה עדיף שזה יהיה מוקדם, אבל הכי חשוב שזה יהיה מקצועית מוסכם עם יעדים ומדדים ברורים.

חסאן טואפרה: מה שנדרש לוודא בהצעת התקציב של הממשלה, שהמסגרת התקציבית ניתנת ומוקצית כי אחרת אי אפשר לשריין תקציבים אחרי שהתקציב מתקבל.

חסאן טואפרה: בתוך הפירוט אפשר להמתין עד אישור הכנסת או בתווך הזה.

חסאן טואפרה: כלומר, בתוך ההחלטה להגיד את הסכום, אחר כך להגיד את הפרטים.

מנסור עבאס: אגף התקציבים והרשות לפיתוח כלכלי רואים את הדברים בעין אחת, או שיש גישות שונות?

מעיין ספיבק: כמו בכל שותפות יש אי הסכמות, אבל בסך הכול אנחנו רואים את החשיבות וגם את הניתוחים הכלכליים אנחנו עושים ביחד.

מעיין ספיבק: במקומות שבהם יש פערים בתפיסות אנחנו מצמצמים אותם.

מעיין ספיבק: הצוותים שחסאן דיבר עליהם הם צוותים שאגף התקציבים משתתף בהם, והרבה פעמים מתווכח עליהם.

מעיין ספיבק: אני לא ארחיב כאן, אני אתן רק דוגמה אחת – אזורי התעשייה זה נושא שבעינינו רוצה לפתור בעיה של הכנסות של הרשויות המקומיות באמצעות כלי שאולי הוא לא הכלי הנכון או האפקטיבי ביותר – אני יכולה להרחיב על זה, אבל לא נעשה את זה כרגע – אבל בסופו של דבר אנחנו מצמצמים את הפערים בינינו.

מעיין ספיבק: בגדול, אנחנו רואים את מטרות ההחלטה הקרובה, בדומה למה שחסאן הציג, אפשר לומר על שלוש רגליים: אחת היא שיעור ההשתתפות בשוק התעסוקה, שתיים זו איכות התעסוקה, וכנגזרת של זה השכר, ושלוש, צמצום הפערים בשירותים החברתיים שניתנים בחברה הערבית.

מעיין ספיבק: אלה שלוש הרגליים, כשבשתיים הראשונות יש בוודאות בחירה של הצעדים הנכונים והפלטפורמה הנכונה.

מעיין ספיבק: יש דברים שצריכים לקרות במערכת החינוך, יש דברים שצריכים לקרות בשילוב באוניברסיטה ואחר כך בשילוב בשוק התעסוקה.

מעיין ספיבק: בנושא שיפור התשתיות יש שאלה של היקף, יש שאלה של החסמים והדרכים.

מעיין ספיבק: כמו שהיושב-ראש אמר, יש דברים שהבנו שלא עבדו כל כך טוב בהחלטה הקודמת, ולכן נכון למצוא נתיבים אחרים.

מעיין ספיבק: אז השאלות הן אחרות לצירים השונים, אנחנו חושבת שאנחנו מסדירים את זה ככה, אבל זה חופף בהרבה דרכים למה שקודם חסאן הציג.

מנסור עבאס: מתי יהיה לנו משהו גולמי שתוכלו להציג בפני הוועדה?

מנסור עבאס: אנחנו כמובן עובדים יום ולילה אתכם, אבל בשביל הבקרה הפורמלית של הוועדה, מתי יהיה לנו משהו גולמי?

חסאן טואפרה: אנחנו מתכוונים לסכם את כל עבודות הצוותים פחות או יותר בסביבות אמצע חודש יולי.

חסאן טואפרה: אולי צוות אחד או שניים, כי הם הוקמו מאוחר, יסיימו רק בסוף חודש יולי, תחילת חודש אוגוסט, ואז נביא את כל התוצרים בפני הציבור, בפני הוועדה, בפני השותפים האחרים.

חסאן טואפרה: כמו שאמרה מעיין, בכל צוות בין משרדי, במיוחד שאנחנו דנים על הרבה נושאים, יש חילוקי דעות, אין הסכמה ב-100% על כל הנושאים.

חסאן טואפרה: אנחנו שואפים לצמצם את אי ההסכמות.

חסאן טואפרה: אנחנו צריכים לקחת בחשבון – ואני אומר את זה שוב, לממשלה צריך להיות כיוון וצריכה להיות ראייה גם בהקשר של ההחלטה הבאה, וגם הקשבה לצרכים שעולים מתוך השטח ולהכניס את הצרכים לתוך ההחלטה.

חסאן טואפרה: אלו שני דברים שאנחנו שואפים לשלב בתוך ההחלטה, וכולנו מבינים את זה.

חסאן טואפרה: זה לא רק ליישם מדיניות ולחבר אותה לתוך ההחלטה עצמה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כמי שליוותה גם את העיצוב וגם היישום של 922 בעבר, ההערות שלי הן הערות מקומיות, ואני אנסה לדייק אותן עד כמה שאפשר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: מבחינת חסמים שנמצאים מבחינת הרשויות המקומיות, בדגש על הכנסות מניבות – כמובן שהנושא של אזורי תעשייה ותעסוקה הוא נדבך חשוב, אבל גם משרדי ממשלה שקיימים בתוך היישובים הערביים שמכניסים עוד ארנונה לקופה של הרשות המקומית, צריך להדגיש את זה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אין מספיק, כמעט ואין.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אפילו בנצרת, שהיו משרדי ממשלה, הוציאו אותם לנוף הגליל.

ג'ידא רינאוי-זועבי: זה מקור להכנסה אחד.

ג'ידא רינאוי-זועבי: מקור שני הוא הנושא של אשכולות פיתוח כלכלי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בפיתוח כלכלי יש פוטנציאל – במיוחד לקולות קוראים ייעודיים לאשכולות פיתוח כלכלי, אבל הבעיה היא שברוב המקרים הרשויות הערביות ששותפות לאשכולות הפיתוח הכלכלי הן חלשות מבחינת הון מקצועי וגם מבחינת תשתית פיננסית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: צריך לתת דגש בהכשרות מקצועיות בתוך הרשויות הערביות ששותפות באשכולות פיתוח כלכלי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: עוד הכנסה מניבה שתמיד שוכחים, והיא חשובה מאוד, זה הנושא של גיוס משאבים – גם של ממצי משאבים, אבל בעיקר גיוס משאבים מחו"ל.

ג'ידא רינאוי-זועבי: הרבה מאוד רשויות מקומיות יהודיות מסתמכות על גיוס משאבים מפדרציות ומעוד מקומות, ולרשויות הערביות אין שום כלי, אין להן יכולת מקצועית לגייס משאבים, בדגש על ערים תאומות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לכל הערים היהודיות יש לפחות עיר תואמת אחת מחו"ל, יש המון חילופי ידע - - -

מנסור עבאס: אבל זה תלוי ברשות עצמה.

מנסור עבאס: הממשלה לא תוכל - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: יפה, אבל בשביל שהרשות המקומית כן תוכל להגיע למצב הזה, צריך המון הכשרה ומעטפת של הרשות לפיתוח כלכלי שתוכל לסייע לה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: זה אחת.

ג'ידא רינאוי-זועבי: שתיים, לגבי הנושא של היתרות של 922, בדגש על תקצוב משרד השיכון, הסכמי גג אסטרטגיים – צריך לעשות כמה שאפשר למיצוי התקציב הקיים ולהרחבה של הסכמי הגג האסטרטגיים, וגם להתייחס לנושא של - - -

מנסור עבאס: בנושא הזה בהסכם הקואליציוני יש התחייבות לפחות לחמישה הסכמי גג.

מנסור עבאס: איפה אנחנו עומדים בנושא הזה, חסאן?

חסאן טואפרה: יש הבדל בין הסכמי הגג לבין ההסכמים האסטרטגיים.

חסאן טואפרה: 922 לא כולל הסכמי גג אלא הסכמים אסטרטגיים שנותנים תקציבי תכנון מוגברים לתוך היישובים.

חסאן טואפרה: הסכם גג, כשהוא נכנס לתוך היישוב היום – אין אף הסכם גג בחברה הערבית, הראשון הולך להיחתם בתקופה הקרובה, אני מאמין שבעיריית אום אל-פאחם, זה יהיה הסכם גג ראשון.

חסאן טואפרה: הוא נותן מעטפת לכל הפיתוח – הוא נותן מעטפת לפיתוח בתי ספר, מוסדות ציבור וגם לנושאים נוספים.

חסאן טואפרה: צריך שתהיה קרקע מדינה שתומכת בהסכם הגג.

חסאן טואפרה: אנחנו צריכים לעבוד על זה כחלק מהתוכנית הבאה, כי הסכם גג נותן דחיפה משמעותית מאוד לשיווקים של יחידות דיור חדשות.

חסאן טואפרה: חמישה הסכמי גג זה שאפתני, וצריך להכניס את זה לתוך - - -

מנסור עבאס: שאפתני, חמישה?

מנסור עבאס: יש לנו 80 רשויות.

חסאן טואפרה: כן.

חסאן טואפרה: שאפתנות לא בגלל שיש מספר יישובים גדול, אלא שאפתנות בגלל שצריך קרקע מדינה משמעותית.

חסאן טואפרה: הסכם גג מכסה על קרקע מדינה בדרך כלל, על שיווקים כמו - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: הבעיה היא בעתודות קרקע.

ג'ידא רינאוי-זועבי: זו הבעיה.

חסאן טואפרה: בעתודות קרקע של מדינה.

מנסור עבאס: מופיד, במגזר יש הסכמי גג?

מופיד מרעי: לא, אין הסכמי גג.

מנסור עבאס: אז אנחנו עומדים על אפס הסכמי גג.

מופיד מרעי: אני חושב שיש אפס הסכמי גג, ואני חושב שבנושא הזה צריך להיכנס לעומק כדי שיהיה לנו אפילו הסכם גג כוללני.

מופיד מרעי: התייחסתי לזה בהצעות שלי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני אמשיך.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בנושא של תכנון ובנייה, בדגש על המפורטות – דיברנו על זה, ד"ר מנסור – הנושא של הוותמ"ל, המסלול המהיר לתכנון מפורטות שהוקפא ב-2018, צריך להסיר את ההקפאה, ולהכניס כמה שיותר מפורטות למסלול מהיר של אישור הוותמ"ל.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בנושא של איחוד וחלוקה – בוצע לפני שנתיים פיילוט מקסים במג'ד אל-כרום שנבנה מתוך היישוב עם האנשים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: זה הצליח מאוד.

קריאה: מונא?

מופיד מרעי: - - - זו ועדת התכנון - - - המקומית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: זו המהנדסת של מג'ל אל-כרום, אריג'.

ג'ידא רינאוי-זועבי: פיילוט מקסים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני מציעה לכם ללמוד אותו וליישם אותו בכמה שיותר רשויות מקומיות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בנושא של תקצוב דיפרנציאלי של בתי ספר תיכוניים – ב"אינג'אז" ב-2015 הייתה לנו איזושהי הערכה שבנינו יחד עם TASC של מיליארד שקל לתקצוב דיפרנציאלי לבתי ספר תיכוניים, שזה נגנז ב-922 בהחלטה של שר החינוך.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני אשמח מאוד לדעת איך אפשר להחזיר את הכסף הזה כדי לסגור את הפער בבתי ספר תיכוניים; בדגש על לימודי אנגלית, מדעים, פיזיקה ומתמטיקה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: הנושא של ממצי משאבים הוא חשוב והכרחי, אבל הוא לא מספיק, צריך להשקיע כמה שיותר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: יש יכולת לממצי המשאבים להסתכל על כלל הקולות הקוראים שקיימים בכל משרדי הממשלה ולנסות לאגד משם פר כל רשות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: הנושא של רכש ממשלתי – אני בדקתי את הנושא הזה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: מסתבר ששיעור הערבים שיש להם גישה והם יכולים להשיג רכש ממשלתי או להיות שותפים במאגר של הרכוש הממשלתי, הוא כמעט אפס.

ג'ידא רינאוי-זועבי: צריך לטפל בנושא הזה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אנחנו 20% מכלל האוכלוסייה, וצריך שלפחות 20% מאלה שיכולים להגיש לרכש ממשלתי יהיו ערבים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני מסיימת בנושא של תעסוקת צעירים גברים ערבים, במיוחד שנה אחרי הקורונה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תהיה קריסה של עסקים קטנים וצריך לשים דגש גדול מאוד על תעסוקת צעירים גברים שלא הולכים לאקדמיה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה רבה, חברת ג'ידא.

מנסור עבאס: חבר הכנסת מופיד מרעי, ואז ברשותכם נעבור למחמד זחאלקה.

מנסור עבאס: ניקח מחברי הכנסת ואחר כך נעבור לאורחים בזום.

מנסור עבאס: חבר הכנסת מופיד.

מנסור עבאס: הוועדה הזאת התברכה בחברי כנסת מקצועניים, שהפקידות המקצועית צריכה להתמודד עם שאלות לעומק.

מופיד מרעי: קודם כל, תבורך גם על כיווני החשיבה שלך וגם על ניהול הוועדה, וגם על ההתעקשות שתהיה ועדה שתטפל.

מופיד מרעי: אני רוצה לברך גם את חסאן על העבודה המקצועית שהצגת, והצגת פה עבודה מקצועית.

מופיד מרעי: אני אגיד משפט אחד כללי, ד"ר מנסור, כתפיסה, ואחרי זה אני ארד להערות והצעות לתוכניות הבאות.

מופיד מרעי: אנחנו צריכים לחפש את הגרוש במקום שהוא הלך לאיבוד, לא מתחת לפנס.

מופיד מרעי: ללא תכנון רוחבי נקודתי בכל התחומים, אנחנו לא נוכל להתקדם.

מופיד מרעי: אני תמיד אומר, אנחנו חיים במדינה שאפשר לקבל בה את כל מה שאנחנו יודעים לקחת, אבל בואו נתכנן כדי שנוכל להגיע למצב שנוכל להציג תוכניות ולקבל.

מופיד מרעי: ולא סתם שאלתי את השאלות לגבי ניצול, כי כל עוד אין לך תוכניות, אתה לא יכול לנצל את הכסף.

מופיד מרעי: אז התוכנית הזאת יכולה להיות ב-20 מיליארד דולר, בסופו של דבר, אם אין לך תוכניות, אתה מגיע לניצול של 50% אמרת?

מנסור עבאס: 60%.

מופיד מרעי: 60% ניצול מתוכנית זו תעודת עניות, זו לא תעודת הוקרה.

מופיד מרעי: לכן אני מציע שגם בדיונים הבאים תשלבו בדיונים שלכם – להציג את המסקנות מהתוכנית הקודמת ולראות איך אנחנו מתקדמים בתוכניות הבאות.

מופיד מרעי: ההצעות שלי הן בראש ובראשונה בנושא התכנון.

מופיד מרעי: בנושא התכנון אנחנו צריכים להתחיל לחשוב מחוץ לקופסה.

מופיד מרעי: אנחנו עושים תכנון בכל יישוב.

מופיד מרעי: לכל יישוב לוקח הרבה מאוד זמן לעשות תכנון.

מופיד מרעי: אני אתן לך דוגמה, אצלי בחורפיש עשיתי תכנון, תוכנית כוללנית, זה לקח לי חמש שנים.

מנסור עבאס: חמש שנים, לקו הכחול.

מופיד מרעי: חמש שנים, לקו הכחול, כולל המאפיין של המתחמים.

מופיד מרעי: אחרי זה אתה צריך להיכנס לתכנון מפורט, איחוד וחלוקה, אזור תעסוקה, אצלנו שכונות לחיילים משוחררים או באדמת מינהל – אני עושה את זה באנלוגיה.

מופיד מרעי: זה גם לוקח הרבה מאוד זמן.

מופיד מרעי: לכן אני חושב שאנחנו צריכים להיכנס לתכנון שהוא גם תכנון אזורי.

מופיד מרעי: גם בשביל הגילוי נאות, אני הייתי היועץ המוניציפלי של תוכנית אב גליל מערבי לפני שנבחרתי להיות חבר כנסת, עם הצוות שהוקם על ידי ורד סולומון של משרד השיכון, לתכנן את הגליל המערבי וליישם.

מופיד מרעי: ככל שאנחנו מתכננים – וצריכים לקחת את זה בחשבון – את התכנון האזורי, אז יש לנו סנכרון עם כל התוכניות: יש תוכנית למגזר הערבי, יש תוכנית למגזר הדרוזי, יש תוכנית לרמת הגולן – דרוזי וצ'רקסי – ועוד הרבה מאוד תוכניות.

מופיד מרעי: חייב להיות סנכרון לגבי הנושא הזה.

מופיד מרעי: תשקיעו בנושא תכנון תוכניות, ואם משקיעים – וזה נכון, ואני מציע להמשיך לתקצב את הוועדות לתכנון והבנייה.

מופיד מרעי: אני ממליץ - - -

מנסור עבאס: הכוונה שלך לוותמ"ל או לוועדות הרגילות?

מופיד מרעי: חסרות לנו ועדות רגילות, הרי הם תקצבו להקים ועדות מקומיות.

מופיד מרעי: אני מציע, ד"ר עבאס, להקים ועדות תכנון מגזריות ואזוריות.

מופיד מרעי: לקחת את היישוב הבדואי בדרום, להגיד אנחנו מקימים ליישוב הבדואי ועדת תכנון שהיא בסמכויות מחוזית ובמסלול ותמ"ל.

מופיד מרעי: לקחת את היישובים הדרוזיים, לקחת את היישובים הבדואים בצפון, אנחנו נמצא את האזורים שאנחנו צריכים לקדם אותם, אבל נקבע שלוועדות האלה יהיו סמכויות מחוזיות, תתקצבו אותן והן יהיו בסוף לוותמ"ל.

מופיד מרעי: אני לא נבהל מזה.

מופיד מרעי: אני אומר לך, כבוד יושב-ראש הוועדה, בתוך שנתיים אתה יכול לגמור את כל התכנון הכוללני, אחרי זה שלוש שנים – אני אמרתי שנתיים, אמרו לי: לא נורא גם אם יהיה בתוך שלוש שנים – לגמור את התכנון המפורט כולל איחוד וחלוקה.

מופיד מרעי: איחוד וחלוקה הוא מורכב מאוד.

מופיד מרעי: נכון מה שנאמר כאן לגבי מג'ד אל-כרום, אני ליוויתי את זה, אני עשיתי גם אצלי איחוד וחלוקה.

מופיד מרעי: זה קשה מאוד כי זה בתוך אדמה פרטית.

מופיד מרעי: מי שאין לו אדמת מינהל רזרבה, אז אחוז ההפרשה מהאדמה הפרטית הוא גבוה יותר לטובת שטחי ציבור.

מנסור עבאס: אבל כבר יש דוח בנושא הזה, דוח הסרת חסמים שאושר בשנה שעברה, גם הוא יכול לתרום את חלקו.

מופיד מרעי: אני לא יודע, אבל אם תאמצו את ההצעה שלי – אני הולך להגיד את זה כמעט בכל פורום, לאמץ את ההצעה להקים ועדות.

מנסור עבאס: בסדר, אנחנו ננסה להבין את ההיתכנות ולקדם את זה.

מופיד מרעי: נכון, צריך להבין.

מופיד מרעי: הוועדה הזאת – ברגע שיש לה כלים, יש עוד נושא.

מנסור עבאס: אבל אנחנו חשבנו בכיוון שמחזירים את חוק הוותמ"ל ומרחיבים סמכויות.

מופיד מרעי: חייבים אותו.

מופיד מרעי: חייבים אותו.

מופיד מרעי: חייבים אותו.

מופיד מרעי: אני עקבתי אחרי הדרישות שלך, הוותמ"ל.

מופיד מרעי: המסלול הוותמ"לי חייב להיות, ועל זה אתה תבורך בתפיסה שלך כי בסופו של דבר, מי שיציל אותנו זה זה.

מופיד מרעי: אגב, אני לא רוצה לפתוח כאן סוגר לגבי הפיקוח וההשלכות של תיקון 116 לחוק התכנון והבנייה, מה שנקרא חוק קמיניץ, אבל ברגע שאנחנו גומרים את התכנון אצלנו, החוק מתייתר.

מופיד מרעי: מתייתר.

מנסור עבאס: מייתרים אותו.

מופיד מרעי: כן, הוא מתייתר.

מופיד מרעי: עוד נושא אחד.

מופיד מרעי: דיברתי על אזורי תעסוקה ועל תכנון אזורי.

מופיד מרעי: נושא התעסוקה והתעשייה – אני עשיתי עבודת תואר שני על תוכניות תעשייה ביישובים הלא יהודיים מול תוכניות תעשייה בארץ ישראל מזמן במסגרת המחקר על הביטוח הלאומי.

מופיד מרעי: אנחנו צריכים להיות משולבים באזורי תעסוקה קיימים.

מופיד מרעי: אבל אני חושב שאנחנו צריכים לצאת, גברתי, מהתפיסה שאנחנו רוצים להיות משולבים כדי לגבות ארנונה.

מופיד מרעי: לא.

מופיד מרעי: אנחנו צריכים להיות משולבים בניהול, בהשמה של כוח האדם, ובסוף לקבל את החלק – ההמלצות האלה התחילו לעבוד, למשל בתפן מולנו, אבל צריך לעשות מיפוי ארצי ולהיכנס להיות שותפים, מי שלא שותף.

מופיד מרעי: כן להיכנס לאשכולות – למשל אנחנו באשכול גליל מערבי, אנחנו חברים באשכול גליל מערבי, אנחנו כבר מפתחים אזור תעשייה באזור כברי, שאנחנו חלק ממנו.

מופיד מרעי: ככל שאתה חלק מהתכנון בשלבים הראשונים, אתה מתקדם.

מופיד מרעי: זו הנקודה הנוספת.

מופיד מרעי: אני מאמין שאנחנו נעלה עוד כמה דברים בהמשך.

מופיד מרעי: בנושא שותפויות עם קהיליות חוץ, זו רשות מקומית.

מופיד מרעי: אני יושב-ראש השותפות של ניו ג'רזי וחורפיש.

מופיד מרעי: זה שייך לרשות.

מופיד מרעי: בלי הרשויות, אדוני חסאן, ללא ראשי הרשויות יהיה לכם קשה ליישם את התוכנית.

מופיד מרעי: אתם חייבים לקחת אותם בדין.

מופיד מרעי: תשתפו אותם, תכתיבו להם – לפעמים הם לא מודעים למה שהם צריכים, תכתיבו להם.

מופיד מרעי: הוועדה לתכנון ובנייה זה לא בתחום שלהם, תכתיבו שיש ועדה לתכנון ובנייה, אתם.

מופיד מרעי: והדבר האחרון, התוכנית צריכה להיות בחוק תקציב המדינה.

מופיד מרעי: כסף צבוע שלא הולך לשום מקום.

מופיד מרעי: לא מחלקים אותו למשרדים, אלא הוא צבוע לטובת תוכנית 923, שהמינהלת תוכל מול משרדי הממשלה לקבל את הכסף כי משרדי הממשלה יודעים לשתות את הכסף למקומות אחרים.

רות וסרמן לנדה: קודם כל, כבוד גדול בשבילי לשבת בוועדה שעוסקת בעניין של קידום החברה הערבית, ואני רוצה לברך אותך על ההתעקשות ועל העמידה בראש הוועדה מכל ליבי.

רות וסרמן לנדה: כמה דברים – קודם כל, מבחינת הניסיון שלי עד כה – והיו לי שיחות בעניין הזה עם חסאן – יש עניין משמעותי מאוד, והייתי אומרת אפילו מאוד בסיסי בעניין של התכנון.

רות וסרמן לנדה: ברבות מהמועצות המקומיות, שהן כמובן חלשות בחברה הערבית, יש בעיה של אנשי המקצוע בתחום ההנדסה.

רות וסרמן לנדה: או שאין מהנדסים או שהם מתחלפים בתדירות מאוד גבוהה.

רות וסרמן לנדה: מה שקורה, כל נושא התכנון – שהוא מורכב מאוד ובירוקרטי מאוד מלכתחילה – פשוט נופל בין הכיסאות.

רות וסרמן לנדה: והרי תכנון זה הבסיס לכול.

רות וסרמן לנדה: גם היו בעיות ולקונות תקציביות בעניין תכנון, וגם העניין של אנשי מקצוע.

רות וסרמן לנדה: הרי לא משתלם למהנדס לעבוד ברשות מקומית, משתלם לו לעבוד באופן פרטי.

רות וסרמן לנדה: ולכן צריך לתת איזושהי מחשבה מחוץ לקופסה – הרי מדובר בממצה משאבים אחד, אבל בסוף ממצה המשאבים לא יכול לעבוד גם הוא בלי אותו עוגן קריטי שהוא המהנדס.

רות וסרמן לנדה: זאת נקודה אחת.

רות וסרמן לנדה: הדבר השני שמאוד מאוד חשוב וצריך לחשוב יחד בצורה בונה על עניין הפיקוח.

רות וסרמן לנדה: במדינה שלנו יש רגולציה רבה מאוד, ועדיין יש עניין – כספים מועברים מהאוצר.

רות וסרמן לנדה: כמובן שצריך לעשות איגום משאבים, מצ'ינג, אבל יש בעיה בסופו של דבר בביצוע.

רות וסרמן לנדה: כמו שאתה אמרת לפני כמה דקות טובות, מה האזרח בסוף רואה?

רות וסרמן לנדה: וכדי שהוא יראה, הפיקוח – אני לא קוראת לזה רגולציה כי יש לנו אובר-רגולציה – יד ביד מבחינת – אפילו לא capacity building, אבל צריך לתת על זה את הדעת איך אנחנו גורמים למה שנקרא door to door.

רות וסרמן לנדה: מהרגע הראשון עד הרגע האחרון, סוג של ליווי צמוד לפחות בשלבים ראשונים כדי שמישהו יראה משהו ויהיה מודל הצלחה, כדי שיושב האמון של הבן אדם ברחוב בכל התהליך המוניציפלי כי הוא לא קיים.

רות וסרמן לנדה: זה הדבר השני.

רות וסרמן לנדה: הדבר השלישי, הוזכרו פה ערים תאומות.

רות וסרמן לנדה: לא רק שעיר תאומה זה עניין לגמרי בידי ראש הרשות המקומית והצוות שלו, אני יכולה להגיד מניסיון אישי במהלך עשר שנים כסמנכ"ל וראש אגף במרכז השלטון המקומי, שאם אין אדם שעוקב באופן עקבי אחר התוצאות של תאומות כזו, אין לה שום תועלת.

רות וסרמן לנדה: כלומר, אם יש איתור של אינטרסים משותפים בשני הצדדים ואדם שעוקב על זה בצורה משמעותית, אז אפשר להשיג תוצאות.

רות וסרמן לנדה: אני גם רוצה לומר שיש הססנות בקרב ערים תאומות ברחבי העולם לייצר קשר עם רשויות מקומיות חלשות בכלל, וערביות בפרט, משום שהן לא באות בתפיסתן לאמץ רשויות – הם ממש מפחדים מהקונספט הזה – אלא לשיתוף פעולה, להפריה הדדית, לחלוקה הדדית של ידע וכולי.

רות וסרמן לנדה: יכול להיות שזה דורש איזושהי הכשרה גם של מרכז השלטון המקומי, גם של הרשות שלך, והייתי אומרת יותר מזה, גם של משרד הפנים, שהוא קצת יותר חלש בהקשר הספציפי הזה.

רות וסרמן לנדה: הייתי רוצה להציע עוד משהו בהקשר של מקומות תעסוקה.

רות וסרמן לנדה: לא רק שיש מחסור משמעותי, ממש באחוזים משמעותיים מדי שנה, בעובדי הייטק, אלא – את אמרת שאזורי תעשייה הם לאו דווקא הכלי הכי יעיל, הם מנגנון צמיחה בר קיימא; אבל אזורי תעסוקה אולי כן – אם מתגברים על אדמות פרטיות ואיחוד וחלוקה והרבה מאוד אתגרים אחרים.

רות וסרמן לנדה: ואז כדאי מאוד למצוא תמריצים ברמת המקרו, ברמת המדינה, ברמת האוצר לחברות הייטק להקים את המפעלים שלהן, את מרכזי הלוגיסטיקה שלהן וכולי באזורי התעשייה הערביים דווקא – תמריצים של ארנונה, כל מיני סוגים של תמריצים – כדי לייצר תעסוקה על ידי הכשרות איכותיות לבני המקום, ואז שהם יעבדו באותו מקום כנותני שירות.

רות וסרמן לנדה: כלומר, במקום לעשות מיקור חוץ להודו, לאוקראינה ולעוד כל מיני מקומות, לעשות סוג של "באבקום", אבל לא "באבקום" טלקומוניקציה, אלא אפילו משהו איכותי יותר בתחום של הייטק ממש באל-בטוף, כפר ברא, שיבלי ומקומות כאלה בפריפריה.

רות וסרמן לנדה: דבר נוסף, עניין של תכנון אזורי ולא תכנון של רשות מקומית.

רות וסרמן לנדה: אמרנו שיש בעיה אינהרנטית בעניין תכנון.

רות וסרמן לנדה: אין מהנדסים, או יש בעיה, לקונה חמורה עם מהנדסים.

רות וסרמן לנדה: ה-OECD מדבר – ויש מחקרים רבים – על כמה שזה יותר נכון לעשות את זה בצורה אזורית.

רות וסרמן לנדה: אור אילן, יושב-ראש הוועדה המחוזית בצפון כתב ניירות מקרו משמעותיים מאוד לגבי תכנון מקרו.

רות וסרמן לנדה: אני אישית לא בטוחה – ופה אולי אני טועה – שיש לעשות את זה על פי מגזר, אלא על פי גיאוגרפיה.

רות וסרמן לנדה: הרי לא יעלה על הדעת שיישוב כפר כנא ויישוב כפר תבור יתכננו בנפרד, זה בלתי הגיוני, הרי יש להם אותם ייעודים מבחינת מנגנוני צמיחה ותחום תיירות כמשל, אז למה לא לתכנן את זה בהתאם מבחינת התוכניות הבסיסיות ביותר?

רות וסרמן לנדה: הדבר האחרון שאני רוצה להגיד הוא על הסכם הגג של אום אל-פאחם, שיהיה, בעזרת השם, הסכם הגג הראשון בחברה הערבית, ולכן מאוד מאוד מומלץ שהוא יהיה הסכם גג מוצלח מאוד, כדי שהוא יהווה מודל לחיקוי, אחרת אף אחד לא ישקיע בהסכמי גג יותר בחברה הערבית.

רות וסרמן לנדה: תודה.

מנסור עבאס: תודה לך, חברת הכנסת רות.

מנסור עבאס: אנחנו בלחץ של זמן – גם אני חייב לסיים, כי יש לנו ישיבת נשיאות, את חסאן כבר משכנו ומשכנו.

מנסור עבאס: בתוך עשר דקות אנחנו מסיימים.

מנסור עבאס: מוחמד זחקאלה נמצא אתנו?

מוחמד זחאלקה: שלום.

מוחמד זחאלקה: אני מוחמד זחאלקה, יושב-ראש ועדת התעשייה בחברה הערבית בהתאחדות התעשיינים.

מוחמד זחאלקה: תחילה, אני מברך את כבוד היושב-ראש, ד"ר מנסור עבאס, על כניסתו לתפקיד.

מוחמד זחאלקה: מברך גם את כבוד השרה, מירב כהן, על כניסתה לתפקיד השרה לשוויון חברתי ומיעוטים.

מוחמד זחאלקה: סקירת נתונים, אנחנו בתעשייה הערבית – בישראל אנחנו כ-6.8% מסך העסקים בבעלות ערבית ששייכים לענף התעשייה, לעומת 7.6% מסך העסקים בבעלות יהודית.

מוחמד זחאלקה: בממוצע, 8.5% מסך המפעלים בישראל הם בבעלות ערבית.

מוחמד זחאלקה: בשנת 2019 היו כ-59,000 מועסקים ערבים שמהווים 11% מסך המועסקים הערבים בישראל בשוק העבודה.

מוחמד זחאלקה: דובר הרבה על אזורי תעשייה, לנו יש נתונים.

מוחמד זחאלקה: אחוז שטחי התעשייה המפותחים והמנוהלים על ידי משרד הכלכלה והתעשייה ביישובים הערביים מתוך כלל שטחי אזורי התעשייה שמנוהלים על ידי המשרד הוא 2.76% בלבד.

מוחמד זחאלקה: דיברו גם על שטחים משותפים, שהם בסך הכול 4.4%, ומתוך 4.4% כ-22% מהשטחים האלו מוחזקים על ידי רשויות ערביות.

מוחמד זחאלקה: בו זמנית, שיעור השטח הפנוי באזורי תעשייה ביישובים יהודים גדול מזה שבאזורי התעשייה ביישובים ערביים.

מוחמד זחאלקה: המחסור הכוללני גרם, למשל לי כתעשיין, כמו להרבה מחבריי, לעבור מכפר קרע לאזור תעשייה מבואות הגלבוע כי לא נמצאו לנו אזורי השטח.

מוחמד זחאלקה: היום בתעשייה יש הרבה קשיים ספציפיים של הענפים של מפעלים בחברה הערבית בענפי התעשייה: מחסור בהזמנות לשוק המקומי וקושי לחדור לשווקים חדשים.

מוחמד זחאלקה: 81% דיווחו על קשיים גדולים מאוד.

מוחמד זחאלקה: קשיים בנגישות ושיווק למגזר היהודי.

מוחמד זחאלקה: מחסור בשטחים ובאזורי תעשייה לצמיחה הכוללנית של חברות.

מוחמד זחאלקה: בסך הכול החסמים בפני מפעלי תעשייה בבעלות ערבית גבוהים פי כמה ביחס למפעלים אחרים בחברות אחרות.

מוחמד זחאלקה: המלצתנו לבעיית המחסור בכוח אדם בתעשייה – לאחר שהמונח החדש מופיע מול כולם, שהם חסרי מעש, היום בתעשייה חסרות כ-100,000 משרות.

מוחמד זחאלקה: רבים מכוח האדם מועסקים בתעשייה, אבל בעיקר בעבודות שמצריכות מיומנות טכנולוגית נמוכה.

מוחמד זחאלקה: לכן קיימת סכנה שבמסגרת הטמעת האוטומציה ברובוטיקה בתהליכי הייצור – יש להשקיע בהרשאות מתאימות.

מוחמד זחאלקה: בעשורים האחרונים סובלת התעשייה הישראלית ממחסור חמור בכוח אדם מיומן, מגבלה אשר פוגעת ביכולתם של מפעלים להגדיל את כושר הייצור שלהם, להתייעל ולאמץ טכנולוגיות מתקדמות.

מוחמד זחאלקה: אם יקבלו הכשרה מתאימה לצרכיה הטכנולוגיים של התעשייה, לא דרושים לתעשייה הישראלית רק עובדי פס ייצור היום, אלא מפעילי מכונות, מהנדסי מכונות, מתכנתי - - - מהנדסי תעשייה וייצור, מרכיבי ציוד חשמלי ואלקטרוני.

מוחמד זחאלקה: יש לפעול להגדלת ההשקעה הציבורית בהכשרה מקצועית לתעשייה, ובפרט לגברים ערבים שמוגדרים – היום יש הגדרה של חסרי מעש, שמהווים קהל יעד אידיאלי להכשרות אלו.

מוחמד זחאלקה: בין השאר, באמצעות מתן מענקים ותמריצים לתעשיינים שיקלטו ויכשירו עובדים ערבים למשרות בתעשייה - -

מנסור עבאס: אוקיי, מוחמד.

מוחמד זחאלקה: - - אשר מצריכות מיומנות טכנולוגית, וכך הפריון מהמשרות האלה עולה בהרבה.

מוחמד זחאלקה: מתן תמריצים לצעירים ערבים להירשם למסלולי הכשרה מקצועית באמצעות מלגות קיום בתקופת ההכשרה ומענקים לבוגרי ההכשרות שישתלבו בתעשייה.

מוחמד זחאלקה: אלו נקודות וחסמים שמורגשים ביום יום בתעשייה בכלל, ובתעשייה הערבית בפרט.

מוחמד זחאלקה: התעשייה היא שותף לכל התוכניות והיא היעד של מימוש עליית הפריון החברתי והמצב הסוציואקונומי של החברה הערבית בישראל.

מוחמד זחאלקה: תודה.

מנסור עבאס: תודה לך מוחמד.

מנסור עבאס: השתתפות מאוד חשובה.

מנסור עבאס: אנחנו נמשיך לעקוב, נשמח לקבל את ההמלצות גם בכתב.

מנסור עבאס: אני חושב שעל תחום התעשייה אנחנו צריכים לקיים דיון מיוחד ולבדוק איך אפשר לקדם את זה ולהסיר חסמים.

מנסור עבאס: אימאן, בבקשה.

אימאן ח'טיב יאסין: בוקר טוב לכולם.

אימאן ח'טיב יאסין: תחילה אני רוצה לחלוק על האמירה שלך, רות, לגבי אנשי מקצוע.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שזו טעות מוחלטת להגיד שחסרים, או שאין – אמרת שאין – אנשי מקצוע מוכשרים.

אימאן ח'טיב יאסין: בטוח שיש - - -

רות וסרמן לנדה: זה לא מה שאמרתי.

רות וסרמן לנדה: אמרתי שיש לקונה עם המהנדסים, שיש נטייה של המהנדסים ללכת למגזר הפרטי מאשר להיות במועצות המקומיות, ולכן כדאי לתמרץ.

רות וסרמן לנדה: זה חשוב לי לומר כי אני יודעת שיש כוח אדם מוכשר ברשויות המקומיות הערביות.

רות וסרמן לנדה: חשוב לי מאוד להדגיש.

אימאן ח'טיב יאסין: בדיוק, ולחלק השני אני רוצה להגיע.

אימאן ח'טיב יאסין: יש צורך רב לאפשר תשתיות של עבודה מקצועית וגם מבחינת תנאי העסקה לאותם אנשי מקצוע, שאנחנו בהחלט צריכים אותם בתוך הרשויות.

אימאן ח'טיב יאסין: בדיוק עכשיו הייתה הודעה על מכרז או קבלה של מנכ"ל מהחברה היהודית בעירייה ערבית, והיה ויכוח על הנושא הזה.

חסאן טואפרה: יש כבר חמישה.

מנסור עבאס: בעוד כמה שנים כל המנכ"לים יהיו מהם.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שאם אנחנו צוחקים על זה, צריכים לצחוק בכאב רב.

מנסור עבאס: לא בטוח.

מנסור עבאס: לא בטוח.

אימאן ח'טיב יאסין: בטוחה אני שיש לנו את האנשים הנכונים, וצריך לתת להם את התשתית הראויה כדי שיעשו את העבודה שלהם כמו שצריך.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אימאן, צריך גם לפתוח לערבים להיות מנכ"לים ברשויות יהודיות, זה מה שרצינו.

אימאן ח'טיב יאסין: זה משהו אחר.

אימאן ח'טיב יאסין: אני יכולה להגיד על החברה למתנ"סים שעשרות מנהלי מתנ"סים ביישובים ערביים לאורך השנים – אף פעם, לאורך כל החיים של החברה למתנ"סים – לא היה מנהל ערבי במתנ"ס יהודי, היה מקרה אחד של משהו משותף.

אימאן ח'טיב יאסין: לענייננו, במקום הזה, אם אנחנו רוצים לדבר על פיתוח החברה הערבית ורוצים לתכנן תוכניות ולהקצות משאבים לאותן תוכניות, צריך גם מהצד השני להסיר את החסמים כדי שהתוכניות האלה ייצאו לפועל.

אימאן ח'טיב יאסין: כשאנחנו מדברים על הסרת חסמים, אז אנחנו צריכים לדבר על הסרת חסמים גם בתוך החברה, גם בתוך הרשויות המקומיות, גם בתוך הרשויות ומשרדי הממשלה.

אימאן ח'טיב יאסין: ועוד דבר, כל הנושא של הרגולציה בתוך משרדי הממשלה שפעמים רבות מעכב את התהליכים, ובנוסף, צריך לשים מנגנון שמפוקח ובשליטה לגבי עבודה ממשקית בין משרדי הממשלה הרלוונטיים שיש ביניהם עבודה משותפת עד לאותה תוכנית.

מנסור עבאס: תודה, אימאן.

מנסור עבאס: אמנון, ברשותך, בקצרה.

מנסור עבאס: אנחנו חייבים לסיים.

אמנון בארי סאוליציאנו: תודה רבה.

אמנון בארי סאוליציאנו: שלוש הערות קצרות.

אמנון בארי סאוליציאנו: ראשית, השרה כהן ציטטה את הנתון של אובדן הכנסה למשק שנאמד ב-40 מיליארד שקל בשנה כתוצאה מאי שילוב מיטבי של החברה הערבית.

מנסור עבאס: מעיין, שמעת את זה?

מעיין ספיבק: צריך לבדוק את הנתון.

אמנון בארי סאוליציאנו: אני רוצה להגיד, זה נתון שהוצג בכנס הרצליה בשנת 2008, כלומר, הוא נתון זקן, הוא כבר לא רלוונטי.

אמנון בארי סאוליציאנו: כדאי לעדכן את הנתון הזה.

אמנון בארי סאוליציאנו: אני לא יודע כמה הוא חשוב, כי יש עוד השפעות שליליות לאי השילוב הזה, זה לא רק אובדן הכנסות למשק.

אמנון בארי סאוליציאנו: זה דבר אחד.

אמנון בארי סאוליציאנו: הדבר השני, להצביע על קשר שאנחנו רואים אותו, והולך ונהיה מובהק יותר בין פיתוח ביישובים הערביים לבין פשיעה, בעיקר פשיעה מאורגנת, בעיקר תחרות על מכרזים ועל איוש משרות.

אמנון בארי סאוליציאנו: צריך להבין שיש פה בעיה, כי יש פה דבר טוב מאוד של פיתוח כלכלי, אבל הוא גורר תופעה קשה שחייבים להתמודד איתה באומץ.

אמנון בארי סאוליציאנו: ההערה השלישית נוגעת לסטודנטים הערבים.

אמנון בארי סאוליציאנו: אנחנו רואים את המגמה הכול כך חיובית, הזרימה הזאת של צעירים ערבים לאוניברסיטאות, בעיקר צעירות, אבל הרבה מהם לא מסיימים ולא מגשימים את עצמם אחרי זה, לא מוצאים את המקום שלהם בתעסוקה.

אמנון בארי סאוליציאנו: האקדמיה הישראלית חייבת להשתנות באופן שתאפשר לסטודנטים הערבים להשתלב ולצאת ממנה כבוגרים שיכולים להשתלב בשוק התעסוקה.

חסאן טואפרה: אני רק אגיד בכמה מילים, יש פה הרבה הערות שניתנו, אני לא אתייחס לכולן כי אין לנו זמן, אבל הנושא של התכנון הוזכר פה כמה פעמים, הוא חסם מאוד רציני בחברה הערבית.

חסאן טואפרה: אנחנו צריכים להתייחס אליו ביתר שאת, וגם להתייחס למאפייני הקרקע הפרטית, שהיא מורכבת בפני עצמה, שהיא חוסמת את כל הפיתוח בכללותו.

חסאן טואפרה: לא מדברים רק על תכנון של דיור – גם בתי ספר, גם מעונות ודברים נוספים.

חסאן טואפרה: זה נושא אקוטי לכל הסוגיות.

חסאן טואפרה: זה נושא שנרשם ואנחנו רוצים לטפל בו.

חסאן טואפרה: יש עוד דברים שדוברו פה בנושא של תעסוקה והקשרים אחרים.

חסאן טואפרה: אני חושב שחשוב מאוד להסתכל על הנושא האזורי לאורך זמן, איפה לקחת כל מיני פונקציות ומשימות מתוך הרשות המקומית ולהעלות לרמה האזורית.

חסאן טואפרה: למשל, היום יש כל מיני פיילוטים לאיסוף אשפה ודברים נוספים.

חסאן טואפרה: צריך לחשוב בכיוון הזה, איך אנחנו מעלים לרמה האזורית את האשכולות, אבל מצד שני תמיד לחשוב שאי אפשר להחליש את הרשויות המקומיות לאורך זמן, בסוף הן צריכות לתפקד בצורה טובה ומקצועית ולהשיג את היעדים שלהן, ועל כך אנחנו צריכים לשים את הדגש, על חלוקת הקשב בין הרשויות לבין המטרה הסופית.

מנסור עבאס: מעיין, את רוצה לסכם?

מעיין ספיבק: קטונתי מלסכם.

מעיין ספיבק: אני שמחה להגיד שהדיון הוא מעניין וענייני, ועלו נקודות רבות שרשמנו לעצמנו, אני מניחה שגם חסאן, וגם אני.

מעיין ספיבק: אני כן אגיד שאני דווקא מאמינה מאוד בלחפש מתחת לפנס.

מעיין ספיבק: דוגמה קטנה, שיעורי הגבייה של הארנונה של הרשויות הערביות הוא נמוך - -

מופיד מרעי: מתחת לפנס אתה מוצא את השקל.

מעיין ספיבק: - - ב-18% מהגבייה ברשויות היהודיות.

מעיין ספיבק: רק אם אנחנו נייצר תמריצים לרשויות הערביות לגבות את הארנונה הזו, ונדרוש מראשי הרשויות להגדיל את ההכנסות העצמיות שלהם, גם בזה אנחנו נעשה עבודה חשובה ואת העבודה התשתיתית ביותר.

מעיין ספיבק: מהבחינה הזאת, אני חושבת שהדבר הכי חשוב שיש לנו לעשות, מעבר להקצות תקציבים, שזה תמיד חשוב, זה להבין מהם החסמים שיש, להסתכל עליהם ישר בעיניים, לפרק אותם להבין שאיפה שאי אפשר לפרק אותם צריך לעקוף אותם כדי להגיע לתוצאות שרואים בשטח.

מנסור עבאס: תודה מעיין.

מנסור עבאס: תודה חסאן.

מנסור עבאס: תודה גם לשרה מירב כהן שהשתתפה בתחילת הישיבה, לחברי הכנסת ולצוות.

מנסור עבאס: אנחנו נמשיך לעקוב.

מנסור עבאס: נאמרו פה דברים מאוד חשובים וחכמים, ואנחנו נמצא את המנגנון איך לשלב אותם גם בעבודת הרשות ואגף התקציבים בגיבוש התוכנית העיקרית שתשמש אותנו לשנים הבאות.

מנסור עבאס: כמובן שנמשיך לקיים דיון בנושא הזה ונלווה את כל תהליך גיבוש התוכנית ואישורה בחודשים הקרובים.

מנסור עבאס: אני אנעל את הישיבה.

מנסור עבאס: אני מודה לכם מאוד.