הוועדה המסדרת, כנסת 24, פרוטוקול מספר 17, 2021-06-29 12:30

ניר אורבך: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה המסדרת.

ניר אורבך: היום יום שלישי, י"ט בתמוז תשפ"א – 29 ביוני 2021.

ניר אורבך: על סדר היום: קביעת ועדות לדיון בהצעות חוק, לשם הכנתן לקריאה השנייה והשלישית.

ניר אורבך: הנושא הראשון: הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון מס' 51) (מ/1411).

ניר אורבך: אני מקריא פה כרגע מכתב שקיבלנו ממזכירת הכנסת: "הכנסת החליטה בישיבתה היום, יום שני, י"ח בתמוז תשפ"א – 28 ביוני 2021, להעביר לוועדה המסדרת לקביעת ועדה, לאחר קריאה הראשונה במליאה, את הצעות החוק הבאות:

ניר אורבך: הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון מס' 51) (מ/1411).

ניר אורבך: המלצת הלשכה המשפטית היא כי ההצעה תידון בוועדת חוקה, חוק ומשפט".

ניר אורבך: נשמעו הצעות להעביר את ההצעה לוועדה זמנית לענייני כספים.

ניר אורבך: נדון עכשיו לאיזו ועדה ההצעה הזאת עוברת.

ניר אורבך: אנחנו נדון גם בהצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 49), התשפ"א-2021 (מ/1412).

ניר אורבך: "המלצת הלשכה המשפטית היא כי ההצעה תידון בוועדת חוקה, חוקה ומשפט".

ניר אורבך: נשמעו הצעות להעביר את ההצעה לוועדה הזמנית לענייני כספים ולוועדת הפנים והגנת הסביבה.

ניר אורבך: אנחנו נדון על שתי ההצעות האלו יחדיו.

ניר אורבך: חבר הכנסת מלכיאלי, בבקשה.

מיכאל מלכיאלי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל מלכיאלי: הצעת חוק-יסוד: הכנסת, שדנו בה במליאה וגם פה בוועדה, זו הצעת חוק מאוד מאוד משמעותית שמשנה את כללי המשחק בתוך המשחק.

מיכאל מלכיאלי: כמי שישב כאן בקדנציה הקודמת אבל בצד השני, בקואליציה, נכחתי בדיונים מאוד מאוד ארוכים של האופוזיציה דאז על למה החוק הזה באמת משנה את כללי המשחק תוך כדי המשחק, על למה לא נכון לעשות אותו, ולמה חוק יסוד במדינת ישראל לא יכול להיהפך לפלסטלינה לפי צרכים פוליטיים כאלה או אחרים.

מיכאל מלכיאלי: אתה יודע, לפעמים יש הסכמים בין אנשים.

עופר כסיף: כמו שהיה לפני שנה.

מיכאל מלכיאלי: למשל.

מיכאל מלכיאלי: כשלא מאמינים אחד לשני, רצים לשנות חוקי יסוד.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שחוק יסוד זה לא הסכם קואליציוני.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שחוק יסוד זה דבר שהוא הרבה יותר גדול, הרבה יותר חשוב, ואי אפשר לשנות אותו.

מיכאל מלכיאלי: עד כמה שהקואליציה כן רוצה לשנות אותו, אני חושב שהמקום שלו הוא רק ועדת הפנים, ואני רוצה להסביר למה.

מיכאל מלכיאלי: ועדת חוקה עמוסה בהרבה מאוד דיונים.

יש גם קורונה עכשיו.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שהמקום הראוי הוא בוועדת הפנים בראשותו של מנסור עבאס, שאתמול ראינו את הקונצנזוס הרחב שיש לו בקואליציה ובאופוזיציה.

מיכאל מלכיאלי: סומכים על שיקול דעתו ועל ההבנה שלו גם בקואליציה וגם באופוזיציה.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שיותר מתאים שזה יידון בוועדת הפנים.

ניר אורבך: חבר הכנסת שמחה רוטמן, בבקשה.

שמחה רוטמן: מאחר ומה שנמצא בסעיף 1 בסדר היום הוא חוק יסוד, על פניו הוועדה שמתאימה לו ביותר היא ועדת חוקה.

שמחה רוטמן: הבעיה היא שעניין הקמתה של ועדת חוקה, מינוי היושב-ראש שלה והתחלת פעילותה, ושלחתי היום מכתב ליושבת-ראש הוועדה וליועצת המשפטית לכנסת עם העתק ליועצת המשפטית של הוועדה, נעשה באופן לא חוקי, בהצבעה לא חוקית.

שמחה רוטמן: אני מאוד רוצה להצביע בעד העברת חוק-יסוד: הכנסת לוועדת חוקה, אבל אני אשמח לפני זה לחוות הדעת בנושא של המכתב המפורט שנשלח, האם בכלל יש לנו כרגע ועדת חוקה בכנסת.

שמחה רוטמן: זה בכל הנוגע לחוק-יסוד: הכנסת.

שמחה רוטמן: בכל הנוגע להצעת חוק הכנסת, להבנתי מדובר, ויתקנו אותי אנשי המקצוע אם אני טועה, בחוק שמאפשר התפלגות של ארבעה חברי כנסת.

שמחה רוטמן: יש שם עוד הוראה שקשורה להעברת התקציב.

שמחה רוטמן: עצם העובדה שחיברו את שני הדברים האלה להצעת חוק אחת - בעיה בפני עצמה, כי אחד מהם נוגע ללוחות הזמנים להעברת התקציב, שהוועדה המתאימה לזה זו ועדת הכספים, והנושא השני עוסק בהתפלגותם של חברי כנסת, כשאני מתבלט אם זה שייך לוועדת הכנסת הקבועה שבדרך כלל עוסקת בסוגיות של התפלגות או לוועדת הפנים שתהיה בראשותו של חבר הכנסת סעיד אלחרומי.

שמחה רוטמן: מאחר ומדובר בהתפלגותם של ארבעה חברי כנסת שנועדו להחליף את רע"ם, רק הולם שוועדה בראשות רע"ם תטפל במי יהיו הארבעה.

שמחה רוטמן: אני חושב שאפשר לייצר על זה קונצנזוס.

שמחה רוטמן: אני מציע שהצעת חוק-יסוד הכנסת, לאחר שנדע אם קמה ועדת חוקה, תעבור לוועדת חוקה כהצעה המקורית שהייתה במליאה.

שמחה רוטמן: לגבי הצעת חוק הכנסת, מאחר והיא נוגעת גם לתקציב, לעניין כספים, וגם להדחתה של רע"ם מהקואליציה, אני מציע ועדה משותפת של ועדת הפנים וועדת הכספים.

שמחה רוטמן: אני אשמח לחוות דעת, כי אני חושב שזה הבסיס להרבה מאוד משאלות ההמשך.

ניר אורבך: חבר הכנסת דוד ביטן, בבקשה.

דוד ביטן: אני באמת חושב שלהצעת חוק הכנסת יש שתי אפשרויות: או ועדת הכנסת, כיוון שזה חוק-יסוד: הכנסת, אין שום בעיה שוועדת הכנסת תטפל בזה כוועדה, או ועדת הפנים, כי אם רע"ם יהיו בוועדת הפנים עדיף שהם יטפלו בחוק.

דוד ביטן: אני אצביע בעד זה שזה ילך לוועדת הכנסת, כדי שנבחן את היושב-ראש החדש של הוועדה.

ניר אורבך: חבר הכנסת ביטן, תודה רבה.

ניר אורבך: חבר הכנסת אמסלם, בבקשה.

דוד אמסלם: החוק הזה הוא אנטי דמוקרטי.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני לא חושב שנפתלי בנט שותף לזה, זה לא הסיפור שלו.

דוד אמסלם: אני חושב שזה בא מראשם של אנשים שהם עצמם נוכלים וכל היום חושבים על תחמונים.

דוד אמסלם: זה האירוע של אלקין וגדעון סער.

עופר כסיף: הם למדו את זה במשך שנים בלשכת ראש הממשלה.

דוד אמסלם: דרך אגב, הם חושבים שהם חכמים שהם עשו תרגיל.

דוד אמסלם: הם עושים דברים שפלים, דברים אד הוק.

דוד אמסלם: זאת החלטה אנטי דמוקרטית, מטורפת.

דוד אמסלם: ממה נפשך?

דוד אמסלם: כשחוקק החוק, מה היה הרעיון בבסיסו?

דוד אמסלם: שאנשים לא יערקו.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: כי הציבור הצביע עבור מפלגה, עבור דרך, לא עבור בחירה אישית.

דוד אמסלם: יש שני סוגי פרישות.

דוד אמסלם: יש פרישה אידיאולוגית לרעה, כמו שעשה ידידנו שקלי.

דוד אמסלם: כשאתה מרע את מצבך, סימן שאתה מאמין באידיאולוגיה, וכשאתה מיטיב את מצבך, סימן שאתה מאמין.

דוד אמסלם: .

דוד אמסלם: אם מהקואליציה פורשים לאופוזיציה, ניחא, אבל אם מהאופוזיציה רוצים לפרוש לקואליציה, לכאורה יש כאן אתנן.

דוד אמסלם: ככה אתה מפרק את המערכת.

דוד אמסלם: אתם באתם, רציתם לשנות, אבל מה שאתם עושים בהצעת החוק כרגע זה לעודד בוגדנות, זה מה שאתם עושים הלכה למעשה.

דוד אמסלם: דרך אגב, זה החוק הראשון כמעט שהכנסתם בהסכם הקואליציוני.

דוד אמסלם: זה והקנאביס.

דוד אמסלם: יענו, אין עם ישראל, אין נכים, אין קשישים, אין חיילים.

דוד אמסלם: אין גם דיון על כך שהלכתם עם הרשימה האיסלאמית ונתתם לה 53 מיליון שקל.

דוד אמסלם: אף אחד לא ידע מזה.

דוד אמסלם: נתתם גם 500 מיליון.

דוד אמסלם: עוד מעט הם יבינו שאין להם שקל, בגלל שאנחנו נבקש, ותגיד לך את זה גם ארבל, לבנות קריטריונים מסודרים.

דוד אמסלם: אין דבר כזה במדינת ישראל ערבים או יהודים.

דוד אמסלם: דרך אגב, אם זה היה קורה, אני מניח שהיינו עושים הרבה מהלכים כבר בפעם הקודמת.

מאיר פרוש: אתה עדיין חושב שהשמאל לא יוכל להוציא את הכסף?

דוד ביטן: החוק הזה הוא בושה וחרפה.

דוד ביטן: אני מבקש מכם, תחשבו קצת.

דוד ביטן: אני חושב שהחוק הזה בעייתי.

דוד ביטן: אתה מוריד את הכנסת לשפל המדרגה בזה שאתה מעודד חתרנות ומעודד כל הזמן בגידות, שזה בניגוד לעמדת הציבור.

דוד ביטן: דרך אגב, אני טוען שמי שרוצה לפרוש צריך ללכת הבית, הציבור לא בחר בו.

ניר אורבך: חבר הכנסת אמסלם, תודה רבה.

ניר אורבך: חבר הכנסת מיקי זוהר, בבקשה.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו נמצאים במצב בו האופוזיציה היא אופוזיציה חדשה בישראל.

מכלוף מיקי זוהר: הגענו לסיטואציה חדשה שאנחנו באופוזיציה.

מכלוף מיקי זוהר: זאת לא סיטואציה נעימה, אין ספק.

מכלוף מיקי זוהר: העניין הוא שאנחנו עדיין לא התרגלנו למעבר מהקואליציה לאופוזיציה.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו מתחילים להתרגל.

מכלוף מיקי זוהר: עזוב אותנו שאנחנו עוד לא התרגלנו, אבל למה התקשורת לא התרגלה שעברנו מהקואליציה לאופוזיציה?

מכלוף מיקי זוהר: איך אני יודע את זה?

מכלוף מיקי זוהר: גדעון סער, שהייתי איתו שנים במפלגה, היה רודף אחרינו כמו ברווז.

מכלוף מיקי זוהר: אתם יודעים מה זה כמו ברווז?

מכלוף מיקי זוהר: הוא היה רודף, מתחנן "מיקי, תעזור לי, תתמוך בי, תהיה חבר שלי".

מכלוף מיקי זוהר: פתאום הוא הולך באיזו שהיא התנשאות, נרגנות כזאת, שאתה אומר לעצמך, זה האיש שתמכתי בו כל כך הרבה שנים בפריימריז?

מכלוף מיקי זוהר: איך בן אדם יכול להשתנות?

מכלוף מיקי זוהר: אתמול בערב, וזה פשוט לא להאמין, אשתו, שהיינו מבלים איתה, בסופי שבוע עם גדעון סער היינו הולכים לליכודיאדה ויושבים לארוחות שבת, פתאום אתמול, בשידור בערוץ 11, תוקפת אותי אישית – "אני בזה לו" וכדומה.

מכלוף מיקי זוהר: איפה הימים שהם היו רודפים אחריי "תתמוך בי, תעזור לי, תצביעי בשבילי"?

מכלוף מיקי זוהר: גדעון סער וזאב אלקין הם בוגדים, אין לזה הגדרה אחרת.

מכלוף מיקי זוהר: הם בגדו במפלגת הליכוד, הם בגדו בעקרונות שלהם, והדבר הזה לעולם לא יישכח להם.

מכלוף מיקי זוהר: כשאני רואה את גדעון סער נפגש עם אמנון אברמוביץ' באיזו שהיא ארוחת צהריים וכנראה מתדרך אותו מה, כמה ולמה, ואחר כך אמנון אברמוביץ' מגיע לאולפני החדשות ומשבח את גדעון סער, אני שואל את עצמי, האם גדעון סער, שחושב שהוא כל כך חכם וכל כך מבין, בטוח שזה מביא לו ציבור?

מכלוף מיקי זוהר: הוא בטוח שהציבור הימני שהצביע בשבילו מעריך את עמדותיו של אמנון אברמוביץ', חושב שאמנון אברמוביץ' הוא פרטנר טוב?

מכלוף מיקי זוהר: ככה גדעון סער פועל בשיא חוכמתו.

מכלוף מיקי זוהר: האם גדעון סער לא חושב שצריך לומר לרעייתו: "תראי, יכול להיות שיש חשש לניגוד עניינים, תשתדלי לא לתקוף בתקשורת אנשים שתוקפים אותי בפוליטיקה, זה יכול להיראות לא טוב, זה יכול להיראות קצת לא מקצועי, לא אובייקטיבי".

מכלוף מיקי זוהר: מה שאני מנסה לומר, וזה המסר שלי היום לגדעון סער, זה שאל יתהלל חוגר כמפתח.

מכלוף מיקי זוהר: העולם הפוליטי הוא עולם עגול, פעם אתה למעלה, פעם אתה למטה.

מכלוף מיקי זוהר: בהזדמנות זו אני מבטיח לגדעון סער, לא משנה אימתי ולא משנה איפה, לעולם, אבל לעולם כף רגלו לא תדרוך יותר בליכוד.

מכלוף מיקי זוהר: זאת ההתחייבות שלי פה.

ניר אורבך: חברת הכנסת אורית סטרוק, בבקשה.

אורית סטרוק: אדוני היושב-ראש, אתה ממילא מורח פה זמן עד שיהיה לך פורום להצבעה, אנחנו רואים את זה, אז לי יש נושא שהוא קונצנזואלי ואין לי שום ספק שחוץ מהמשותפת ורע"ם כולם פה יצביעו בעד הנושא הזה.

אורית סטרוק: מדובר בנושא דחוף, בנושא של חיי אדם, וזה הנושא של הערעור על החלטת הנשיאות בנוגע להצעה דחופה לסדר היום על המצב בשמעון הצדיק.

אורית סטרוק: מאז שהנשיאות החליטה לדחות את הבקשה הזאת שנוגעת לחיי אדם ממש, וגרות שם משפחות עם ילדים שזורקים עליהן יום יום אבנים, בקבוקים, בקבוקי תבערה, נפצים, חזיזים - המצב רק החמיר, כי מאז המשטרה התקפלה משם.

אורית סטרוק: אנחנו מדברים על משפחות וילדים שחיים בסכנת חיים אמיתית.

אורית סטרוק: הם לא גרים באיזה חור, הם גרים במרכז ירושלים, 50 מטר מהרכבת הקלה.

אורית סטרוק: אני סך הכל ביקשתי להעלות את הנושא הזה לסדר היום כדי שהשר לביטחון פנים יידרש לתת לזה מענה.

אורית סטרוק: מכיוון שאנחנו מדברים על חיי אדם והולך להיות פה קונצנזוס על הדבר הזה, אני מבקשת שנעשה רגע פאוזה ונדון בנושא הזה.

אורית סטרוק: זה דיון קצר, פשוט, קונצנזואלי.

אורית סטרוק: מדובר באנשים שהחיים שלהם בסכנה יום-יומית.

אורית סטרוק: בואו נחזיר את זה לסדר היום.

אורית סטרוק: השר לביטחון פנים מקבל כבר עכשיו הודעה שהוא צריך להיערך לדיון הזה מחר במליאה.

אורית סטרוק: אנחנו מדברים על חיי אדם, אנחנו מדברים על ביטחון מרכז ירושלים.

אורית סטרוק: אני מבקשת ממך, ניר, אני יודעת שאכפת לך מהנושא הזה.

אורית סטרוק: אני בטוחה שזה אפשרי גם מבחינת התקנון.

ניר אורבך: אנחנו תיכף בודקים את זה.

ניר אורבך: חבר הכנסת מרגי, בבקשה.

יעקב מרגי: אני חושב שסעיף א1 וסעיף א2 מחייבים התייחסות רצינית.

יעקב מרגי: אני חושב שאין חיפזון לחוקק היום כשאין את ועדות הכנסת, כשהכנסת חבולה, פצועה, כשוועדת החוקה מקרטעת, כשיש ועדות זמניות.

יעקב מרגי: מה הבהלה?

יעקב מרגי: עוד יומיים-שלושה תקימו את הוועדות, תעבירו להן, ואז נראה את התמונה הכוללת וההחלטה תהיה יותר רצינית.

יעקב מרגי: הנוהג בנשיאות הכנסת זה שכשיש רשימת הצעות לסדר מדפיסים את זה כמקצבים של הצעות לפי הנושא ודנים קבוצה-קבוצה.

יעקב מרגי: יש מכסה.

יעקב מרגי: במקרה אתמול הוא סימן מראש את המקבצים והציע שמקבץ כזה וכזה יאושר.

יעקב מרגי: הוא נתן לי להעלות את ההצעה שלי לסדר, אבל ויתרתי על זכותי, העברתי את זה לטובת בתי החולים הציבוריים.

אחמד טיבי: הצעה חשובה וכואבת לא אושרה.

יעקב מרגי: היו עוד הרבה הצעות שיכול להיות שאפילו לא קראנו.

אחמד טיבי: רצח בחברה הערבית לא אושר.

יעקב מרגי: את הסוגיה הזאת של המשפחות בשמעון הצדיק, בואו נקבל החלטה לאשר את זה.

יעקב מרגי: לפנים משורת הדין הייתי מציע גם לקבל את אישור היושב-ראש להכניס את ההצעה של אחמד טיבי.

ניר אורבך: חברת הכנסת סטרוק וחבר הכנסת טיבי, אני רוצה את חוות דעתה של ארבל בנושא הזה.

ארבל אסטרחן: כמו שאתם יודעים, חברי כנסת יכולים להגיש הצעות רגילות לסדר ולבקש שההצעה לסדר תהיה הצעה דחופה, כאשר המשמעות היא שזה יעלה באותו שבוע ולא ירד מהמכסה של חבר הכנסת.

ארבל אסטרחן: העניין הוא שלא כל הצעה יכולה להיחשב הצעה דחופה, אלא נדרש אישור של נשיאות הכנסת.

ארבל אסטרחן: נקבע בתקנון שנשיאות הכנסת תאשר עד חמישה נושאים בשבוע אם היא חושבת שמדובר בנושא בעל חשיבות או דחיפות מיוחדת.

ארבל אסטרחן: הנשיאות דנה בכל ההצעות ומחליטה.

ארבל אסטרחן: קובע התקנון שאם הנשיאות לא אישרה נושא, חבר הכנסת שהגיש אותו יכול לערער בו ביום.

ארבל אסטרחן: רק ביום שני, ביום שמתכנסת הנשיאות, ניתן להגיש את הערעור, כפי שנעשה גם במקרה הזה, לפני ועדת הכנסת שתדון בכך בישיבתה.

ארבל אסטרחן: קיבלה ועדת הכנסת את הערעור - יראו את ההצעה כאילו אושרה כדחופה על ידי הנשיאות.

ארבל אסטרחן: כלומר, זה לא מוחק נושא אחר שאושר, זה בא בנוסף.

זה יכול להיות שישי.

מאיר פרוש: וכל מי שהגיש בנושא הזה מצטרף באופן אוטומטי?

אורית סטרוק: גם חבר הכנסת פרוש הגיש יחד איתי.

מאיר פרוש: אבל לא ערערתי.

ארבל אסטרחן: אם ח"כ הגיש הצעה ולא ערער, זה לא יחול עליו.

שמחה רוטמן: ואם זאת אותה הצעה שהוגשה על ידי כמה ח"כים?

ארבל אסטרחן: לא, רק אם הם הגישו ערעור.

ארבל אסטרחן: תהיה הצבעה אחת, זה מה שאומר התקנון.

ארבל אסטרחן: לגבי הפרוצדורה פה בוועדה, יו"ר הכנסת מודיע לוועדת הכנסת כל שבוע מי הוא סגן היו"ר התורן, חבר הנשיאות שמגיע לכאן, לוועדת הכנסת, ומסביר בשם הנשיאות מדוע לא אושר הנושא.

ארבל אסטרחן: זה לא שחבר כנסת יכול עכשיו להגיד: אני מבקש מהסגן שנמצא כאן - -

יעקב מרגי: אני רק התבקשתי להסביר את הפרוצדורה.

מאיר פרוש: למה לא אישרו את הנושא הזה?

מאיר פרוש: נדמה לי שכל סיעות הבית הגישו.

ארבל אסטרחן: יכול להיות שהיו חמישה נושאים דחופים יותר.

ארבל אסטרחן: אמור להגיע לכאן חבר הכנסת מנסור עבאס, שהוא סגן יו"ר הכנסת ונציג הנשיאות השבוע, כדי להסביר.

ניר אורבך: אנחנו מנסים לראות אם אפשר לפתור את זה עכשיו.

ניר אורבך: חבר הכנסת פרוש, בבקשה.

מאיר פרוש: נדמה לי שבשנת 2000 הכנסת קיבלה חוק שכשאתה מגיש הצעה שכוללת הוצאה כספית מעל חמישה מיליון שקל, צריך שיצביעו עליה 50 חברי הכנסת.

מאיר פרוש: אני אומר את זה, כיוון שהשאלה שנשאלת בכמה וכמה ימים האלה היא על העלות של החוק הנורבגי המורחב.

מאיר פרוש: כשזה היה לפני שנה, לפיד, שעזב את משרד האוצר, הגיש לנו חשבון כמה עולה הנורבגי ההוא.

מאיר פרוש: עכשיו, בנורבגי עכשיו, אין אף אחד שנותן לנו נתון מה העלות הכספית של הדבר הזה.

מאיר פרוש: אני חושב שזה לא נכון להגיש הצעה כזאת מבלי שנדע את ההוצאה הכספית.

מאיר פרוש: נכון שהצעת החוק של אופיר פינס שהתקבלה בשעתו דיברה על כך שצריכים הסכמה של 50 חברי כנסת כשמדובר בהצעות חוק פרטיות.

מאיר פרוש: פה אנחנו מדברים על הצעת חוק ממשלתית.

מאיר פרוש: הקואליציה של היום אמרה על מה שהיה בשנה שעברה שזה מופרז.

מאיר פרוש: היום, אלה שהיו בקואליציה אז אומרים שזה מופרז.

מאיר פרוש: השאלה הזאת לא נשאלת הרגע, היא כבר כמה וכמה ימים נשאלת.

מאיר פרוש: למה אני לא יכול לדעת מה היא ההוצאה הכספית?

מאיר פרוש: סיעת רע"ם עם ארבעה חברי כנסת יכולה להכניס שלושה לפי החוק הנורבגי.

מאיר פרוש: כמה כסף זה?

מאיר פרוש: למה שלא נדע?

מאיר פרוש: זו לא בעיה לברר את הדבר הזה.

מאיר פרוש: מה היא העלות הכספית של הנורבגי האומלל הזה?

אורית סטרוק: קרא לי החוצה חבר הכנסת בועז טופורובסקי ודיבר איתי על עסקים שצריכים לעשות בין הקואליציה לאופוזיציה, על כך שהם יותרו לנו פה, אנחנו נוותר להם שם, כשלתדהמתי אני שומעת שהוא רוצה להכניס את ההצבעה על ביטחון המשפחות בשמעון הצדיק לתוך המישמש הזה של עסקאות בין קואליציה לאופוזיציה.

אורית סטרוק: תגידו, אנחנו השתגענו?

דוד אמסלם: מה שהיא אומרת זה שהוא רוצה לסחור איתה על פגיעות ביהודים.

אורית סטרוק: אנחנו מדברים על חיי אדם.

אופיר סופר: הקואליציה נגד ביטחון המדינה.

ניר אורבך: הגיע לפה הסגן התורן, לכן אנחנו עוברים להנמקת הערעור.

ניר אורבך: חברת הכנסת סטרוק, אנחנו עוברים עכשיו להנמקת הערעור.

אורית סטרוק: ניר, אני מאוד מעריכה את ההתייחסות העניינית שלך.

אורית סטרוק: הגשנו מספר חברי כנסת הצעה דחופה לסדר בנוגע למשפחות בשכונת שמעון הצדיק בירושלים שחיות תחת טרור יום יומי שמסכן את חייהן.

אוסאמה סעדי: הם מפעילים טרור יום יומי.

אחמד טיבי: הם פולשים.

אוסאמה סעדי: הם פולשים, אין להם מה לחפש שם.

אחמד טיבי: הם גנבו את הבתים.

אוסאמה סעדי: בואו נפתח את כל הטאבו, אין לנו בעיה.

אורית סטרוק: אנחנו לא דנים עכשיו על השאלה של הבעלויות בשמעון הצדיק ועל המשפט של הבתים שם, אנחנו דנים על חיי המשפחות שחיות שם תחת מתקפות יום יומיות.

עופר כסיף: שלא יהיו שם.

עופר כסיף: שיעופו משם.

אורית סטרוק: אתה שותף לפורעים.

עופר כסיף: הם הפורעים.

אורית סטרוק: משפחות יהודיות בשכונת שמעון הצדיק בירושלים חיות תחת טרור יום יומי של אבנים, של בקבוקים, של בקבוקי תבערה, של נפצים, של חזיזים.

אורית סטרוק: המשטרה שנמצאת בשטח לא פועלת כדי להפסיק את הטרור הזה, היא פועלת רק כדי להשכין שקט.

אורית סטרוק: הדרך הקלה להשכין שקט זה לדחוף את המשפחות היהודיות לתוך הבתים.

אורית סטרוק: ביקשנו מספר חברי כנסת להעלות את הנושא הזה כהצעה דחופה לסדר היום.

אורית סטרוק: יחד איתי היה חבר הכנסת פרוש, חבר הכנסת קיש, חברת הכנסת שרן השכל מהקואליציה, וחבר הכנסת שיקלי שהוא חצי קואליציה.

אורית סטרוק: כל אלה הגישו יחד איתי את ההצעה הדחופה לסדר.

אורית סטרוק: אנחנו מדברים על חיי אדם.

אורית סטרוק: הנשיאות, מטעמיה היא, דחתה ולא העלתה את זה לסדר היום, לכן הגשתי ערעור על פי הפרוצדורה.

אורית סטרוק: סגן היושב-ראש צריך להסביר לנו למה ההצעה נדחתה, ולאחר מכן אנחנו צריכים להצביע.

אורית סטרוק: אני בטוחה שיהיה פה, מלבד מי ששותף לפורעים ומעודד את הפורעים, קונצנזוס רחב מאוד.

אורית סטרוק: האנשים האלה בשמעון הצדיק מצפים מאיתנו שנעזור להם לקבל את הביטחון המינימאלי שמגיע להם, ולכן אני מבקשת מחברי הוועדה להצביע בעד הערעור שלי.

אורית סטרוק: תודה רבה.

ניר אורבך: תודה רבה לחברת הכנסת סטרוק.

ניר אורבך: חבר הכנסת מנסור עבאס, סגן יושב-ראש הכנסת, ינמק את עמדת הנשיאות.

דוד ביטן: היית בישיבה שם?

מנסור עבאס: כן, הייתי בישיבה.

מנסור עבאס: אני מייצג את עמדת נשיאות הכנסת.

מנסור עבאס: אני אסביר על השיקולים שעומדים מאחורי הבחירה של הנושאים שיעלו לסדר היום.

מנסור עבאס: לכל הצעה שבאה מחבר כנסת יש את ההיגיון שלה, יש את ההצדקה שלה, יש את החשיבות שלה, אבל בסוף אנחנו חייבים לבחור מסך כל הנושאים שמגישים חברי הכנסת מספר מצומצם של נושאים.

מנסור עבאס: מתוך 30,40 נושאים בוחרים רק חמישה נושאים.

מנסור עבאס: בין השיקולים של נשיאות הכנסת יש את השיקול המהותי של הנושא, דחיפותו, חשיבותו.

מנסור עבאס: אם יש מספר חברי כנסת שמגישים הצעה בנושא ספציפי, זה מסמן שיש דעה רווחת בכנסת שאכן יש לדון בסוגיה.

מנסור עבאס: שיקול הדעת הוא שיקול דעת ענייני וממלכתי, לא פוליטי.

מנסור עבאס: אם נסתכל על הנושאים שנבחרים אנחנו נראה שהנושאים מייצגים נושאים שחשובים לאופוזיציה, לקואליציה, ליהודים, לערבים וכו'.

מאיר פרוש: מספר הפונים גם נשקל?

מנסור עבאס: זה שיקול.

מאיר פרוש: נראה שהתקבלו הצעות רק משני חברי כנסת.

מנסור עבאס: אין החלטה בנשיאות לדחות נושא, יש החלטה בנשיאות לקבל נושא ולאשר נושא.

מנסור עבאס: אם בשבוע מסוים לא מקבלים נושא מסוים, בשבוע אחר כך מגישים שוב ועושים שיקול דעת.

מנסור עבאס: לדעתי, חברת הכנסת אורית, מן הראוי שתתני עוד הזדמנות שהנושא הזה יעלה בפני הנשיאות בשבוע הבא.

אורית סטרוק: לא, אנשים בסכנה.

אורית סטרוק: מישהו יכול להירצח בשבוע הזה.

אמיר אוחנה: אם הבנתי נכון את חבר הכנסת עבאס, אין לו התנגדות שהערעור יתקבל כי זה לא על חשבון המכסה של החמישה.

מנסור עבאס: כל אחד מאיתנו מסתכל על סדר יומה של הכנסת, במיוחד בשבוע הזה.

מנסור עבאס: אנחנו הרי סיימנו את עבודתנו ב-07:00 בבוקר בזכותכם.

אמיר אוחנה: אבל זה נושא של חיי אדם.

אמיר אוחנה: זה יותר חשוב מהנושאים שמונחים על שולחננו.

אורית סטרוק: בזמן שבילינו פה בכנסת הם ספגו בקבוקי תבערה.

אמיר אוחנה: זה לא על חשבון החמישה.

אמיר אוחנה: אין עוד אף אחד שהגיש ערעור.

אמיר אוחנה: זה לא על חשבון שום דבר.

אופיר אקוניס: פסלתם גם את הנושא של האלימות בחברה הערבית?

אופיר אקוניס: שני נושאים ראויים לדיון במליאה כהצעה דחופה.

אופיר אקוניס: גם אני הייתי סגן יושב-ראש.

אופיר אקוניס: לעיתים הייתי לצד טיבי, לפעמים לצד אחרים.

אופיר אקוניס: מפעילים שיקול דעת בנוגע לדברים החשובים שעל סדר היום הלאומי.

אופיר אקוניס: גם האלימות בחברה הערבית זה דבר מזעזע.

אופיר אקוניס: הרצח בשבת הוא נורא, כל אדם הזדעזע ממנו.

אופיר אקוניס: האלימות בשמעון הצדיק גם כן דבר בלתי מתקבל על הדעת.

אופיר אקוניס: שני הנושאים היו ראויים לעלות על שולחן הכנסת.

אופיר אקוניס: אתם ממציאים לי פה המצאות של פרוצדורה?

אופיר אקוניס: שמענו את ההסברים, הם מצוינים, אבל אנחנו מבקשים להצביע על שני הנושאים.

אמיר אוחנה: אי אפשר, הוא לא הגיש ערעור.

ניר אורבך: הוא לא הגיש ערעור.

אופיר אקוניס: אז תגיש.

אופיר אקוניס: חבל שלא עשית את זה.

מנסור עבאס: נשיאות הכנסת לא דוחה נושאים, היא מקבלת נושאים לפי סדר עדיפות מסוים.

מנסור עבאס: היא מאשרת חמישה נושאים מתוך 30,40 נושאים.

דוד אמסלם: איך אתה קורא ל-40 האחרים?

מנסור עבאס: הם גם חשובים.

מנסור עבאס: אני מציע להגיש את זה בשבוע הבא, ואז הנשיאות תבחן ותחליט.

אורית סטרוק: ההצעה שלך היא שעוד שבוע הם יספגו בקבוקי תבערה.

ניר אורבך: הבנו את העמדה.

ניר אורבך: חבר הכנסת עופר כסיף, בבקשה.

עופר כסיף: הכיבוש הוא הטרור.

עופר כסיף: זה טרור יום יומי שמתעמר, מתעלל, רוצח בני אדם בשטחים הכבושים, כולל בירושלים המזרחית, ועושה טרנספר, ועושה פשעי מלחמה שדינם צריך להיות נידון בהאג.

אורית סטרוק: בקבוקי תבערה על משפחות, על ילדים?

עופר כסיף: כולל הצתות של שדות, עקירה של עצים, שיסוי כלבים ברועים פלסטינים שיוצאים עם המרעה שלהם.

עופר כסיף: על בסיס יום יומי עושים את זה ארגוני הטרור באביתר, בתפוח, ביצהר ובשייח’ ג'ראח.

עופר כסיף: קודם כל, אין כזה דבר שמעון הצדיק, יש שייח’ ג'ראח.

עופר כסיף: שמעון הצדיק זאת המצאה של הכובש שמעוניין להתעמר ולשנות את השמות והתודעה בנוסף לפשעים המטריאליים שהוא עושה.

עופר כסיף: זאת פעם ראשונה שאני רואה בחיי קוזאק עם דמעות של תנין, קוזאק נגזל עם דמעות של תנין.

עופר כסיף: הטרור בשייח’ ג'ראח הוא טרור של המתנחלים בחסות כוחות הכיבוש המכונים בביטוי המכובס "משטרת ירושלים".

עופר כסיף: אני מבקר בשייח’ ג'ראח, לשמחתי, ואמשיך לבקר.

עופר כסיף: כל יום, אם אני יכול, או לפחות בפעם בשבוע אני מבקר את חבריי הפלסטינים שסובלים מנחת ידם, מנחת זרועם ונשקם של הפושעים הארורים שפלשו לשם ועושים שפטים בתושבים הפלסטינים שאלה הבתים שלהם.

עופר כסיף: אם הם לא רוצים שהילדים שלהם יהיו בסכנה, וגם אני לא רוצה שהילדים שלהם יהיו בסכנה, שלא יהיו שם.

עופר כסיף: הם פולשים, הם שודדים, הם פושעים, וצריך לזרוק אותם משם.

עופר כסיף: המשטרה, או ליתר דיוק כוחות הכיבוש, מגינים עליהם, ורק עליהם.

עופר כסיף: שיעופו משם.

ניר אורבך: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: אני מלווה את הנושא של המשפחות בשייח’ ג'ראח ואת הניסיון שלצערי הצליח בחלקו בעבר לפנות חלק מהמשפחות הפלסטיניות.

אחמד טיבי: עכשיו מנסים לפנות עוד מספר משפחות.

אחמד טיבי: יש שם גורמים שפלשו למקום, מתנחלים יהודים קיצוניים שפלשו למקום ומתגרים בעצם הנוכחות שלהם בבתים של פלסטינים.

אחמד טיבי: אגב, הטענה היא, למען גילוי נאות, שיש קושאן, שיש בעלות.

אורית סטרוק: למען גילוי נאות, בית המשפט קיבל את הטענה.

אחמד טיבי: בית המשפט הישראלי קיבל את הטענה.

דוד אמסלם: גם את בית הכנסת בגבעת זאב הרס בית המשפט.

אחמד טיבי: אותו בית משפט מסרב לקבל אלפי קושאנים של פלסטינים, של משפחות בבקעה, בטלביה, בטבריה, בחיפה.

אורית סטרוק: זו סיבה לזרוק עליהם בקבוקי תבערה?

אחמד טיבי: הדרך הטובה ביותר לשמור על חיי אנשים זה לא לתת להם לפלוש לרכוש של אחרים ופשוט לסלק אותם, כפי שצריך לסלק את כל המתנחלים.

אחמד טיבי: הנקודה השנייה היא לגבי הנשיאות.

אחמד טיבי: אני חושב שההחלטה שלהם אתמול לא לאשר את ההצעה הדחופה על הרציחות בחברה הערבית, זו החלטה מבישה, מקוממת, בלתי מתחשבת.

דוד אמסלם: אני מסכים איתך במאה אחוז.

אחמד טיבי: אתם מתארים לעצמכם מצב שבו היו נרצחים יהודים והייתם מתעלמים?

אחמד טיבי: זה זלזול בחיי הערבים.

דוד אמסלם: אחמד, אתה יודע כמה דיונים עשיתי על הנושא כשהייתי יושב-ראש ועדת הפנים.

דוד אמסלם: אני אפילו הקמתי ועדה מיוחדת בראשותכם.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו לא חולקים על העניין הזה, אתה צודק.

אחמד טיבי: כל הנושאים חשובים, כמו שאמר חבר הכנסת עבאס, אבל הנושא של הרציחות בחברה הערבית הרבה יותר חשוב ואקוטי.

מיכל מרים וולדיגר: זה חשוב וזה חשוב.

דוד אמסלם: הוא צריך להסביר לנו למה הוא לא אישר את זה.

דוד אמסלם: מנסור, למה לא אישרת?

אוסאמה סעדי: יש פתגם בערבית שאומר: נתת לי מכות ובכיתי, ואז הקדמת אותי והלכת והגשת תלונה נגדי.

אוסאמה סעדי: זה בדיוק מה שעושים המתנחלים בשייח’ ג'ראח.

אורית סטרוק: איזו חוצפה.

אוסאמה סעדי: את חוצפנית.

אוסאמה סעדי: אתם רואים מה שאתם רוצים.

עופר כסיף: הם פולשים.

עופר כסיף: מקומם בכלא.

אוסאמה סעדי: המתנחלים האלה יום יום מרביצים.

ניר ברקת: הם לא מתנחלים, הם יהודים שגרים בירושלים.

אוסאמה סעדי: הם מתנחלים, הם פולשים.

עופר כסיף: זאת לא ירושלים, זאת ירושלים המזרחית הכבושה.

עופר כסיף: הם פושעים כנגד החוק הבינלאומי.

אוסאמה סעדי: יש מסמכים מקוריים וחתומים מירדן שמוכיחים שהקרקע הזאת שייכת לממלכה הירדנית.

אוסאמה סעדי: המסמכים האלה הוגשו.

אוסאמה סעדי: עכשיו יש דיון בבית המשפט העליון.

אוסאמה סעדי: יש לנו ביקורת קשה מאוד על בית המשפט הגבוה לצדק.

אוסאמה סעדי: בכל מה שקשור לזכויות של פלסטינים בשטחים הכבושים תמיד בג"ץ הכשיר את העוולות של הכיבוש, בין אם זה רציחות, התנקשויות, חיסולים.

אוסאמה סעדי: יש כאן ניסיון של טיהור אתני של אוכלוסייה שלמה.

אוסאמה סעדי: היום התחילו להרוס עשרות בתים בסילואן, בעיסאוויה, בשייח' ג'ראח.

אוסאמה סעדי: יש צווי הריסה של 17 בתים בסילואן.

אוסאמה סעדי: אנחנו נמצאים שם, אנחנו יודעים איך המתנחלים האלה מתנהגים לתושבים המקומיים שם.

אוסאמה סעדי: שרפו את הבית של עומאר אל-חסאם, שהיד עומאר אל חסאם, לפני כמה ימים.

אוסאמה סעדי: לא שמעתי שום מילה מכם.

אוסאמה סעדי: ירושלים המזרחית היא חלק מהשטחים הכבושים.

אוסאמה סעדי: צריך לסיים את הכיבוש ולהקים מדינה פלסטינית לצד מדינת ישראל, כשבירתה היא ירושלים המזרחית.

דוד אמסלם: אוסאמה, האם אתה בעד המשך האלימות?

דוד אמסלם: האם צריך לזרוק עליהם בקבוקי תבערה ולפגוע בילדים?

אוסאמה סעדי: הכיבוש הוא הטרור.

אוסאמה סעדי: צריך לסיים את הכיבוש.

דוד אמסלם: האם, לשיטתך, הילד צריך להיפצע?

דוד ביטן: אחמד, אני רוצה להגיד לך שאם היית מגיש ערעור על הנושא של הפשיעה היינו הולכים איתך בעניין הזה.

אחמד טיבי: אני בטוח שפה אחד היה מתקבל כאן.

דוד ביטן: אני לא מקבל את ההסברים של חבר הכנסת עבאס.

דוד ביטן: אנחנו מדברים פה בערעור, ואת הערעור צריך לבחון מול הבקשות האחרות שאושרו.

דוד ביטן: זה לא שעכשיו אישרנו חמישה ואין מה לעשות, שזאת הטענה שלך.

דוד ביטן: מה שאנחנו צריכים לבדוק זה האם החמישה שאושרו הם יותר דחופים מהנושא הזה.

אורית סטרוק: ארבל, אמרת שאפשר לקבל את זה כנושא שישי, שלא צריך להוריד שום דבר מסדר היום.

דוד ביטן: אני לא יודע מה אושר ומה לא אושר, אבל אין ספק שהנושא הזה דחוף כמו הפשיעה אצל הערבים.

דוד ביטן: אין בפנינו מה אושר ומה לא אושר, לכן יש פה פגם בהתנהלות בוועדה.

דוד ביטן: אפשר לאשר את זה כשישי.

דוד ביטן: כל העניין הוא דיון במליאה, לכן אפשר להוסיף עוד אחד, זה לא נורא בכלל.

דוד ביטן: צריך לזכור שחוץ מהדחוף יש לסיעות אפשרות גם לשים נושאים על סדר היום.

דוד ביטן: בדרך כלל לא מנצלים את זה, רצים ישר לדחוף.

דוד ביטן: אם אתם לא רוצים לבחון מה היה, בואו נאשר את זה כשישי, לא יקרה שום דבר.

מיכאל מלכיאלי: אני בעד לאשר שניים, את זה ואת זה.

ניר אורבך: אבל הוא לא הגיש ערעור.

ניר אורבך: חבר הכנסת יעקב אשר, בקשה.

תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אני חושב שאלימות היא אלימות.

צריך לטפל בזה, לא משנה באיזה מצב וסטטוס משפטי כזה או אחר זה נמצא.

סגן יושב-ראש הכנסת, על מה בעצם אנחנו מתווכחים עכשיו?

אם להוסיף עוד דיון של רבע שעה, 20 דקות, חצי שעה, אחרי שתקופה ארוכה לא היו הצעות לסדר.

אני חושב שברוח טובה, לא בהתנגדויות כאלו ואחרות, צרך להמליץ להעלות את זה לסדר היום.

הוגש הערעור בזמן, וגם יש סיבה לגופו של עניין.

הבקשה של חבר הכנסת טיבי תיכנס בשבוע הבא על דעת כולם בדחיפות שלה.

עכשיו לגופו של עניין.

אתה הסברת שהנשיאות יושבת ושוקלת את הדברים, אני מסכים איתך, הבעיה שהרכב הנשיאות היום הוא לא הרכב נשיאות קלאסי, הוא לא משקף קואליציה ואופוזיציה, כי בתוך הקואליציה ניר אורבך ומפלגתו חושבים שזה נורא דחוף ואין להם ייצוג שם.

גם יהדות התורה לא מיוצגת כרגע בנשיאות.

ברור לי ששקלתם, אבל הייתם שניים עם דעה פוליטית מסוימת מהקואליציה, שהיא דעה לגיטימית לגמרי, רק היא דעה שנוטה שמאלה או קיצונה.

היחידי שנשאר לפליטה זה מרגי שנוטה ימינה.

אני מציע לך , מנסור, תודיע אתה ותחסוך לנו הצבעה מיותרת בעניין הזה.

בשבוע הבא ידונו בנושאי אלימות נוספים שאני מקווה שלא יהיו.

ניר אורבך: תודה רבה, חבר הכנסת אשר.

ניר אורבך: חברת הכנסת מיכל וולדיגר, בקשה.

מיכל מרים וולדיגר: אתמול נפגשתי עם שלוש אימהות מדהימות, עם שלוש מתוך שמונה משפחות שגרות שם 12 שנים שסיפרו על שכנות טובה עם השכנים הערבים.

מיכל מרים וולדיגר: רק לפני חודשיים התחיל בלגן שחלקו, לדבריהם, הוא מעידוד של אחת מהסיעות שיושבות פה.

מיכל מרים וולדיגר: האימהות האלו מספרות על תחושות נוראיות, על אלימות נוראה.

מיכל מרים וולדיגר: יש להם ילדים קטנים שעד לפני שבועיים הלכו לבית ספר.

מיכל מרים וולדיגר: מאז הם לא יכולים ללכת לבית ספר, הם לא יכולים לצאת לשחק עם חברים.

מיכל מרים וולדיגר: ההורים לא יכולים ללכת לעבודה, כי משעה 17:00 יש עוצר.

מיכל מרים וולדיגר: יש שם משטרה, אבל המשטרה לא עושה שום דבר במקרה הטוב.

מיכל מרים וולדיגר: במקרה הרע, הן פשוט אומרת למשפחות האלו: תיכנסו לתוך הבתים, אל תצאו עד שיעבור זעם, תנו להם לפרוק, תנו להם להוציא את התחושות הקשות שלהם מתוך ליבם ובטנם.

מיכל מרים וולדיגר: אני חושבת שזה דורש עכשיו להעלות את זה, לטפל בזה, לא לדחות את זה.

מיכל מרים וולדיגר: אני פונה ליבגני, אליך ניר, לאלינה, ולכל אחד שנמצא פה, בואו נקבל את הערעור כמו שצריך ונטפל בדבר הזה, כי זה פשוט לא יכול להימשך ככה.

מיכל מרים וולדיגר: לא הגיוני שמדינה ריבונית לא יודעת לטפל באזרחים שלה ולתת להם את הביטחון המינימאלי כדי שיוכלו לחיות בלי לפחד.

מיכל מרים וולדיגר: אחת האימהות סיפרה על ילדים שכל היום בוכים, שמרטיבים במיטות מרוב פחד ואימה.

מיכל מרים וולדיגר: מה פשעו הילדים הקטנים?

מיכל מרים וולדיגר: שום דבר לא מצדיק אלימות כל כך בוטה, צריך לטפל בזה.

ניר אורבך: תודה רבה, חברת הכנסת וולדיגר.

ניר אורבך: חבר הכנסת מאיר פרוש, בבקשה.

מאיר פרוש: לא שמעתי את האופוזיציה, אבל הקונצנזוס הוא שאין כל סיבה שלא נאשר את זה, מה גם שזה לא אמור להוסיף הרבה לסדר היום.

מאיר פרוש: אני מציע שנקבל את הערעור.

מאיר פרוש: אני רוצה להגיד לחברי הכנסת הערבים מהסיעות הערביות, אני כיהודי מאמין לא מקבל את המושג הזה שאלה שיושבים שם הם כובשים.

אחמד טיבי: יש את החוק הבינלאומי ויש את פרוש.

מאיר פרוש: אני כיהודי מאמין לא רוצה לשמוע את הסיפור הזה.

מאיר פרוש: הילד שלי נפצע בפיגוע באוטובוס לא בשטחים שאתה קורא להם כבושים.

אופיר כץ: למה?

אופיר כץ: מי אמר לך?

אופיר כץ: אולי גם להם הוא קורא כבושים.

אופיר כץ: הוא קורא כבוש להכל.

אופיר כץ: מבחינתו הכל כבוש.

מאיר פרוש: אנחנו לא כובשים.

מאיר פרוש: הארץ היא שלנו.

מאיר פרוש: אני מציע לקבל את הערעור.

דוד אמסלם: הכותל המערבי הוא גם כבוש?

עופר כסיף: כן, חד משמעית.

ניר אורבך: חבר הכנסת אוחנה, בבקשה.

אמיר אוחנה: צריך לקבל את הערעור.

אמיר אוחנה: זה לא בא על חשבון חמש ההצעות שכבר אושרו, זה מתווסף, לכן אין מניעה.

אמיר אוחנה: מקובלת עלי האמירה שאילו היה מונח ערעור נוסף על הפשיעה בחברה הערבית היה צריך לקבל גם אותו.

אמיר אוחנה: לגבי כיבוש או לא כיבוש, אני חושב שהכיבוש לא התחיל ב-1967, הוא הסתיים ב-1967.

עופר כסיף: איזה דמגוג.

אמיר אוחנה: למה אני אומר שב-1967 הכיבוש הסתיים?

אמיר אוחנה: כי ירושלים ויהודה ושומרון הושבו לבעליהם החוקיים.

אמיר אוחנה: השכונה הזאת קרויה גם שמעון הצדיק וגם שייח’ ג'ראח.

אמיר אוחנה: על מי שייח’ ג'ראח?

אמיר אוחנה: על שם חוסאם א-דין אל-ג'ראחי שקיבל במתנה את השכונה הזאת מגדול הכובשים המוסלמים, צלאח א-דין, במאה ה-13, או ב-1202 ליתר דיוק לספירת הנוצרים.

אמיר אוחנה: שמעון הצדיק, לעומת זאת, פעל בתקופת בית שני, כלומר לפני הספירה.

אמיר אוחנה: אגב, הביטוי "שמעון הצדיק" מיוחס גם לנכד וגם לסבא, לכן לא ברור למי מתייחסים.

אמיר אוחנה: מה שברור לגמרי זה שהוא קבור שם עוד הרבה לפני חוסאם א-דין אל-ג'ראחי.

אמיר אוחנה: אף אחד לא מבקש בהצעה הזאת לגרש אף אחד.

אמיר אוחנה: בשביל זה יש בתי משפט שיחליטו מה שיחליטו.

אמיר אוחנה: השאלה אם מותר לפעול באלימות כלפי אזרחים אחרים.

אמיר אוחנה: אני חושב שהתשובה אליבא דכלי עלמא צריכה להיות לא ולא.

עופר כסיף: תגיד את זה למתנחלים שתוקפים כל יום וכל שעה.

עופר כסיף: הם האלימים.

אמיר אוחנה: מי שאלים הוא זה שצריך להיות מטופל.

אמיר אוחנה: אנחנו אלה שצריכים להגן על כל התושבים.

אמיר אוחנה: היות והתרשמתי בשטח שהאלימות מגיעה מהצד הערבי, אז אנחנו צריכים להגן על התושבים היהודים.

עופר כסיף: ככה התרשמת בהרבה מקומות.

עופר כסיף: גם נתת לגיטימציה כשקראת להם להגיע עם נשק ללוד.

עופר כסיף: ממך לצפות למשהו?

אמיר אוחנה: אני תומך גדול בזכותם של יהודים להגן על עצמם.

אמיר אוחנה: הזמנים האלה שיהודים נשחטו והובלו כצאן לטבח אינם עוד.

אמיר אוחנה: ברוך השם אנחנו מדינה ריבונית, עם צבא, עם משטרה, עם היכולת להגן על עצמנו, לכן אני חושב שצריך לקבל את ההצעה.

אמיר אוחנה: זה לא בא על חשבון שום דבר אחר, לכן אני בעד.

ניר אורבך: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, אדוני יושב הראש.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה להזכיר שאנחנו לא בדיון לגופו, אנחנו בדיון האם לאפשר הצעה דחופה לסדר.

בצלאל סמוטריץ': הדבר היחידי שלי יצא מהדיון פה שגלש לגופו של עניין זה שאני אגיש הצעה לדיון בשבוע הבא על איך אנשים שתומכים בזריקת בקבוקי תבערה על משפחות עם ילדים, איך תומכי טרור כאלה יושבים פה בכנסת.

בצלאל סמוטריץ': זה אולי נושא לדיון שאני אגיש בשבוע הבא.

עופר כסיף: אתה מסתכל במראה כשאתה אומר את זה, אני מניח.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה להתייחס לנושא לגופו.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה, אדוני סגן היושב ראש וחבריי בכלל, להאיר עוד צד לגבי למה נכון לקבל את הערעור ולאשר.

בצלאל סמוטריץ': תראו, צריך להסתכל בסוף על הכלים הפרלמנטריים שלנו כמכלול.

בצלאל סמוטריץ': בגלל ההתנהלות של הקואליציה, ודובר על זה הרבה, אז אין עוד ועדות, אין הצעות לדיון מהיר.

בצלאל סמוטריץ': יש הרבה מאוד כלים פרלמנטריים שלא קיימים היום.

בצלאל סמוטריץ': אין גם הצעות חוק פרטיות בינתיים.

בצלאל סמוטריץ': אני יודע שבדרך כלל מאשרים בין ארבע לחמש, הייתי ארבע שנים סגן יושב-ראש כנסת.

בצלאל סמוטריץ': חמש זה הסטנדרט.

בצלאל סמוטריץ': זה סטנדרט הגיוני כאשר מאשרים בכל ועדה גם דיון מהיר באותו שבוע, כאשר יש שאילתות ויש כל מיני דברים.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שלצד העובדה שאין לנו היום כלים פרלמנטריים אחרים שנמצאים בשגרה, אפשר את הכלי שכן קיים קצת להגדיל.

בצלאל סמוטריץ': אגב, אני מציע לכם שגם בשבועות הקרובים, עד שיחזרו כל הכלים האחרים, תאשרו שבע-שמונה הצעות בשבוע.

בצלאל סמוטריץ': מוסכם על כולם שמדובר פה במקרה דחוף שקורה עכשיו, שעוסק בחיים, בביטחון של אנשים.

בצלאל סמוטריץ': אני לא נכנס עכשיו בכלל לשאלות הפוליטיות.

בצלאל סמוטריץ': מדובר באנשים שסובלים מאלימות ולא מקבלים טיפול משפטי כמו שצריך.

בצלאל סמוטריץ': מן הראוי שהכנסת תדון בזה, שאנשי המקצוע והמשטרה יידרשו לזה, ושיבוא השר וישיב תשובה.

בצלאל סמוטריץ': ככה נראית דמוקרטיה מתוקנת.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שההתעקשות היא לא במקומה.

בצלאל סמוטריץ': אמרה היועצת המשפטית שאפשר לאשר שש.

בצלאל סמוטריץ': אם נצרף לזה את העובדה שאין כלים אחרים, לא יקרה שום דבר אם נוסיף את זה בכלי הזה שקיים ממילא.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שאתם לא צריכים להתנגד לזה.

בצלאל סמוטריץ': אני מדבר אליך, חבר הכנסת עבאס, כי אתה נציג הנשיאות פה.

בצלאל סמוטריץ': אני לא מדבר עכשיו לגופו של עניין, כי כמו שאמרת נכון, ההחלטות בנשיאות, והייתי שם ארבע שנים, לא אמורות להתקבל מתוך פוזיציה של האם אני בעד או נגד הנושא, או האם אני בעד או נגד מי שהציע.

בצלאל סמוטריץ': האם הנושא חשוב וראוי שהכנסת תדון בו?

בצלאל סמוטריץ': נדמה לי שחייב להיות מוסכם שכן, כולל בנושא שאמר חבר הכנסת טיבי.

בצלאל סמוטריץ': אם הוא יגיש ערעור, אני מוכן גם לזה.

בצלאל סמוטריץ': הנושא ודאי ראוי לדיון.

בצלאל סמוטריץ': אין כלים פרלמנטריים אחרים שבאמצעותם אפשר להעלות אותו לדיון, אז לא קרה שום דבר אם תאשרו עוד הצעה אחת בשבוע.

בצלאל סמוטריץ': חבל שאתם מתנגדים לערעור הזה ומייצרים פה הצבעה.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה לקוות שהגורמים פה בתוך הקואליציה יצביעו בעד.

בצלאל סמוטריץ': כמו שאמרתי, זה לא חריג, זה לא פורץ מסגרות, זה מאזן כלים פרלמנטריים אחרים שלא קיימים לנו.

בצלאל סמוטריץ': אתה יודע מה, צא להתייעצות עם יושב-ראש הכנסת, תראה אם הוא מקבל את הגישה הזאת שלי.

בצלאל סמוטריץ': היושב ראש הקודם, חבר הכנסת לוין, כשלא היו כלים אמר שהוא יאשר יותר שאילתות דחופות כל שבוע.

בצלאל סמוטריץ': היה ברור שבהעדר כלים אחרים אפשר להשתמש יותר בכלים קיימים.

ניר אורבך: חבר הכנסת סמוטריץ', תודה רבה.

ניר אורבך: חבר הכנסת ניר ברקת.

ניר אורבך: בבקשה.

ניר ברקת: אני רוצה להגיד כמה דברי פתיחה.

ניר ברקת: אני רוצה להזכיר לכולם שליהודים מותר לגור איפה שהם רוצים בעולם.

ניר ברקת: בניו-יורק, בלונדון, בדמשק.

ניר ברקת: בוודאי ובוודאי שליהודים מותר לגור איפה שהם רוצים בכל חבלי ארץ ישראל.

ניר ברקת: ביהודה ושומרון, בוודאי בירושלים.

ניר ברקת: בירושלים יש יותר ערבים שגרים בשכונות עם רוב יהודי מאשר יהודים שגרים בשכונות עם רוב ערבי, זו עובדה, אני מכיר את זה כראש העיר ירושלים.

ניר ברקת: מה ההבדל?

ניר ברקת: שהערבים שגרים בגבעה הצרפתית, באבו תור ובמקומות אחרים לא צריכים שמירה.

ניר ברקת: לעומת זאת, לצערנו הרב, יהודים שגרים בשכונות שיש בהם רוב ערבי כן זקוקים לשמירה.

ניר ברקת: הדבר הזה בלתי מתקבל על הדעת.

ניר ברקת: בכל מקום בירושלים שאתה שם את חפירה אתה מגיע לשורשים של עם ישראל והעם היהודי.

ניר ברקת: אתם יכולים להשתמש באיזה מילים שאתם רוצים, אבל אתם חייבים להגן על היהודים בכל מקום בעולם.

ניר ברקת: העידן שמישהו אומר ליהודים איפה אסור להם לגור נגמר, לא יהיה.

ניר ברקת: לא ביהודה ושומרון ולא בירושלים.

ניר ברקת: עכשיו לגופו של עניין, נושא האלימות.

ניר ברקת: אני מכיר את המשטרה.

ניר ברקת: דבר ראשון שאני עושה כשקורה משהו זה ישר שואל את המשטרה בירושלים מה פשר העניין.

ניר ברקת: כל הסכסוך הוא לא סכסוך פוליטי, הוא סכסוך אזרחי.

אוסאמה סעדי: לא נכון, סכסוך פוליטי ביותר.

ניר ברקת: למי שיש פה טענה, שילך ויציג את העמדות שלו בבית משפט.

ניר ברקת: יש בית משפט בישראל.

ניר ברקת: המשטרה היא לא צד לעניין, היא רק אומרת לי שכל חבר כנסת שרוצה לבוא לאיזה שהוא ביקור, עדיף קודם שירים טלפון למפקד המחוז וישאל אותו איך אפשר לעשות את זה מבלי לייצר פרובוקציות.

ניר ברקת: איך אומרים לי במשטרה?

ניר ברקת: כל מי שבא ועושה פרובוקציות - שותף לאלימות.

ניר ברקת: מי שרוצה להרגיע את האלימות צריך להיות שותף עם המשטרה, צריך להרים טלפון.

ניר ברקת: אפשר להגיע למקום בתיאום עם המשטרה.

ניר ברקת: אתם תראו שכל עוד אנחנו, נבחרי הציבור, לא מעודדים אלימות, האלימות הזאת תירגע.

רון כץ: תודה רבה.

רון כץ: חבר הכנסת אופיר אקוניס, זכות הדיבור שלך.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, אי אפשר להתחיל, עוד לפני שניגע במיטב טיעוניו של סגן היושב-ראש וראש הממשלה בפועל מנסור עבאס, מבלי להתייחס לבליל השקרים וההסתות של חבר הכנסת כסיף.

אופיר אקוניס: שקר בהסתה שעוד עלולה לעלות, חבר הכנסת כסיף - -

עופר כסיף: אתה אלוף בהיפוך המציאות.

אופיר אקוניס: זה, אדוני היושב-ראש, הבולשביזם במיטבו: ממציאים המצאה, מדביקים אותה ליריב הפוליטי, ואז אומרים: הוא משקר.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת כסיף מומחה בזה.

עופר כסיף: אני מודה לך על המחמאה.

אופיר אקוניס: השקר כדרך חיים, ההסתה כדרך חיים.

אופיר אקוניס: אגב, אולי חבר הכנסת כסיף יתכחש לטבח הנוראי שהתבצע סמוך לשמעון הצדיק, של רופאים, חולים, אחיות, אנשי צוות, תלמידים.

אופיר אקוניס: 80 איש ואישה נטבחו שם על ידי פורעים ערבים.

אופיר אקוניס: ומה קרה אחר כך?

אופיר אקוניס: היה כיבוש.

אופיר אקוניס: אגב, בעניין הכיבוש אתה צודק, הכיבוש הירדני בירושלים נמשך בין 1948 ל-1967.

אופיר אקוניס: זה הכיבוש היחיד ב-73 או ב-74 השנים האחרונות.

אופיר אקוניס: גם שייח’ ג'ראח, כפי שאמר חבר הכנסת אוחנה, זו עוד המצאה ערבית מקומית, זה עיוות השם המקורי.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, תבדוק, וזה בדוק, שלמעט העיר רמלה שהוקמה מלכתחילה בעת הכיבוש המוסלמי פחות או יותר בשנת 700 לספירה כיישוב ערבי, כל הישובים הערביים בארץ ישראל המערבית, ללא יוצא מן הכלל, נבנו על חורבותיהם של ישובים יהודים.

אחמד טיבי: איזו מן תאוריה הזויה יש לך?

אופיר אקוניס: זאת לא תאוריה, זאת המציאות.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת טיבי, אני יודע שקשה לשמוע את העובדות האלו.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, לעניין הערעור וקבלתו, הועלו כאן שני נושאים.

אופיר אקוניס: אני הייתי סגן יושב ראש כנסת, הייתי יושב ראש ועדה, שר וסגן שר.

אופיר אקוניס: שמעתי את טיעוניו של סגן היושב-ראש, בנשיאות זמנית אגב.

אופיר אקוניס: אין שום סיבה שלא להעלות על סדר יומה של הכנסת שני נושאים שהם על סדר היום הלאומי.

אופיר אקוניס: הראשון, הפרעות הערביות נגד המתיישבים היהודים בשמעון הצדיק, והשני, המראות הבלתי נסבלים של האלימות בחברה הערבית, ואגב, לא רק בשבוע האחרון, חבר הכנסת אוחנה, אלא לאורך השנים האחרונות.

אופיר אקוניס: אני קורא לך לקדם את הדבר להצבעה ולהביא אותו למליאת הכנסת.

רון כץ: תודה רבה.

רון כץ: זכות הדיבור לחבר הכנסת אופיר סופר.

אופיר סופר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אופיר סופר: ירושלים היא בירת הנצח של מדינת ישראל.

אופיר סופר: הייתי מאוד שמח אילו הייתי זוכה להיות בין משחרריה או בין כובשיה, איך שתקראו לזה.

אופיר סופר: האלימות בחברה הערבית היא רעה חולה, וגם דיברתי על זה בנאום הבכורה שלי.

אופיר סופר: חבר הכנסת טיבי, אין לי מושג מה עשיתם פה כל כך הרבה שנים.

אופיר סופר: נראה לי שבעיקר היה לכם נוח לייצר הפקרות בגליל, בנגב ובמקומות אחרים.

אופיר סופר: במוצאי שבת עברתי בצומת עילבון וראיתי את הרכבים שבדיוק העמיסו אותם על הגרר.

אופיר סופר: זאת הייתה פשוט זוועה.

אופיר סופר: זאת תוצאה של הזנחה ותוצאה של זה שאתם עוצמים עיניים סביב כל הפשע הזה.

אופיר סופר: מותר לכם לפתוח את הפה באמצע "שומר החומות" ולהגיד דברים חריפים, אבל ככה הייתם וככה גם תישארו.

אופיר סופר: לגבי חבר הכנסת כסיף, סעדי וחבריו, אני חושב שאין מה להסביר בכלל, אתם יודעים מה הם.

אופיר סופר: מה אנחנו עובדים על עצמנו פה בעיניים, משחקים בנדמה לי?

אופיר סופר: אני רוצה לפנות למרכיבים הציוניים בקואליציה, חברים טובים אנחנו.

אופיר סופר: אני לא מבין איך הידרדרנו לדבר הזה.

אופיר סופר: עכשיו אנחנו עוסקים פה בחיי אדם, באירועים דחופים.

אופיר סופר: איך אנחנו נותנים להפקרות הזאת לקרות?

אופיר סופר: הכל בשביל להחליף את ביבי?

אופיר סופר: חבר הכנסת סובה, בסוגיה הספציפית הזאת שעוסקת בחיי יהודים בבירת הנצח של מדינת ישראל אני מבקש ממך להצביע בעד.

רון כץ: תודה רבה.

רון כץ: חבר הכנסת מעוז, בבקשה.

אבי מעוז: כמי שגר באחת השכונות האלו שאנחנו מדברים, בשכונה תאומה של שמעון הצדיק, וגם זכיתי להתגורר בשכונת עיר דוד, או כפר השילוח למי שמכיר את השם הזה.

אוסאמה סעדי: סילואן.

אופיר אקוניס: אוסאמה, אתה יודע שאתה משקר.

אבי מעוז: סילואן קרוי על שם השילוח.

אבי מעוז: סילואן בנוי על צלע ההר שמעל מעיין השילוח, לכן הוא קרוי סילואן.

אבי מעוז: גם אם תגיד סילואן, שבעברית זה כפר השילוח, הכל בסדר, כי אתה פשוט תרגמת את זה לערבית.

אבי מעוז: בשכונה הזאת היו תקופות שהיה קשה מאוד.

אבי מעוז: אני יודע על בשרי מה זה כשזורקים בקבוקי תבערה על הבית, אני יודע מה זה כשזורקים אבנים, אני יודע מה זה כשמנפצים זגוגיות, ואני יודע מה זה כשהמון מוסת הולך ומתקרב לעבר הבית שלך.

אבי מעוז: אתמול בלילה נפגשתי עם אותן משפחות גיבורות שגרות שם.

אבי מעוז: שמענו את התחושות שלהן.

אבי מעוז: תשמע, אני חושב שזה עוול למשפחות ולתושבים שלא יכולים לחיות בירושלים.

אבי מעוז: המקום הזה נמצא 50 מטר מהרכבת הקלה ו-500 מטר מהכותל המערבי.

אבי מעוז: לא יכול להיות שהילדים יסבלו, האימהות יסבלו, שהם יהיו בסכנת חיים.

אבי מעוז: אנחנו מדברים פה על סכנת חיים.

אבי מעוז: הדבר המינימאלי שאנחנו יכולים לעשות זה להביא לפה את השר לביטחון פנים שיסביר לנו איך המשטרה מתכוונת לטפל בכל האירועים האלה, ויפה שעה אחת קודם.

רון כץ: תודה רבה, חבר הכנסת מעוז.

רון כץ: חבר הכנסת מיקי זוהר, בקשה.

מכלוף מיקי זוהר: בנושא של שמעון הצדיק אני רוצה לראות מה סיעת ימינה וסיעת תקווה חדשה יצביעו.

אורית סטרוק: גם ישראל ביתנו.

מכלוף מיקי זוהר: נכון, גם ישראל ביתנו.

מכלוף מיקי זוהר: יש לנו את מבחן האופורטוניזם אל מול האידיאולוגיה.

מכלוף מיקי זוהר: אם ימינה ותקווה חדשה יצביעו נגד ההצעה הזאת היום, זה אומר שהם מוכרים את האידיאולוגיה שלהם בשביל הכיסאולוגיה.

אחמד טיבי: זאת הצבעה טכנית.

מכלוף מיקי זוהר: מה זה משנה.

מכלוף מיקי זוהר: הם מפחדים מחברי הקואליציה שלהם, לכן הם מתאימים את עמדותיהם, שהן ברורות בעניין הזה, לעמדות הקואליציה שמורכבת ממפלגות השמאל הרדיקאלי וממפלגות אנטי ציוניות כמו רע"ם.

מכלוף מיקי זוהר: האירוע הזה הוא מבחן נוסף.

מכלוף מיקי זוהר: נראה איך הם יעמדו במבחן.

בועז טופורובסקי: חבר הכנסת מלכיאלי, בבקשה.

מיכאל מלכיאלי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל מלכיאלי: האמת היא שבדיון כאן אני לא אצליח לשכנע את ידידי עופר ואת כל החברים, וגם הם לא יצליחו לשכנע אותנו.

מיכאל מלכיאלי: הדיון כאן גלש לכן כיבוש, לא כיבוש.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שהנושא הזה לא ייפתר בדיון הזה, וגם כנראה לא ייפתר בכלל.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שכדאי שהנושא הזה יעלה ויעבור יחד עם ההצעה של אחמד.

מיכאל מלכיאלי: אתמול היו כאן נשות שמעון הצדיק שסיפרו לנו מה עובר עליהן יום יום.

מיכאל מלכיאלי: לא הלכתי לראות, אבל אני משער שהן צודקות.

מיכאל מלכיאלי: המציאות היא שיש אזרחים במדינת ישראל שגרים בירושלים והמשטרה לא מגינה עליהם.

מיכאל מלכיאלי: למה נועדה ההצעה לסדר הזאת?

מיכאל מלכיאלי: בסך הכל ליכולת שלנו כחברי כנסת לזמן את המשטרה ולשאול אותה שאלות, כי כשאנחנו פונים למשטרה המכתב שאנחנו שולחים לא חוזר.

מיכאל מלכיאלי: מי אמר שהמכתב לא חוזר?

מיכאל מלכיאלי: השר דרעי, למשל, שלח מכתב לנפתלי בנט על אביתר, אבל נפתלי בנט לא ענה.

מיכאל מלכיאלי: למה?

מיכאל מלכיאלי: כי יש לו שני יועצים שמרוויחים 90,000 שקל בחודש רק לנאומים, לא לכתיבת מכתבים.

מיכאל מלכיאלי: שר המשטרה שיקבל את המכתבים שלנו לא יענה, אין לו את היועצים האלה.

מיכאל מלכיאלי: הדיון הוא לא כיבוש, כן או לא, הדיון הוא איך אזרחי מדינת ישראל סופגים בקבוקי תבערה ואבנים יום-יום והמשטרה יושבת בצד ולא עושה כלום.

מיכאל מלכיאלי: המשטרה צריכה לבוא ולתת תשובה על איך יכול להיות ששני שוטרים יושבים בצד ומשפחות שלמות מקבלות אבנים ובקבוקי תבערה.

אחמד טיבי: המשטרה לא מעורבת בהצעות דחופות במליאה.

אחמד טיבי: המשטרה לא יכולה לבוא.

מיכאל מלכיאלי: שר המשטרה.

בועז טופורובסקי: חבר הכנסת אופיר כץ, בבקשה.

אופיר כץ: אני שומע את חבר הכנסת עופר כסיף ואת הדאגה שלו, שאנחנו מודעים לה, לחברה ולביטחון של החברה הערבית.

אופיר כץ: לפני שלוש או ארבע שנים היה תקציב להקמת תחנות משטרה בחברה הערבית.

אופיר כץ: באה המשטרה לרשויות הערביות ורצתה לבנות תחנות משטרה.

אופיר כץ: מה קרה?

אופיר כץ: החוק אמר שבשביל להקים את התחנה, בשביל לתת את הקרקע, אתה צריך את האישור של הרשות המקומית, של המועצה.

אופיר כץ: באנו לשינוי חקיקה כדי שנוכל לקחת את הקרקע ולבנות תחנות משטרה בישובים הערביים, למען הביטחון של האזרחים הערבים, וככה לעקוף את המועצה.

אופיר כץ: עכשיו אני אגיד לכם מי תמך בעד הקמת תחנות משטרה בישובים הערביים ומי לא.

אופיר כץ: המפלגות שתמכו בביטחון של האזרחים הערבים בישובים שלהם היו: הבית היהודי, הליכוד והמחנה הציוני, והמפלגות שהיו נגד הקמת תחנות משטרה בישובים הערביים היו: הרשימה המשותפת ומרצ.

בועז טופורובסקי: חבר הכנסת בן-גביר, רשות הדיבור שלך.

איתמר בן גביר: תודה, אדוני היושב-ראש.

איתמר בן גביר: הגעתי לכאן כי הנושא הוא בנפשנו.

איתמר בן גביר: אני יכול להעיד שראיתי את הדברים האלה במציאות.

איתמר בן גביר: רכב של תושב יהודי שנשרף ואותו תושב מתקשר עוד פעם ועוד פעם למשטרה אבל אין משטרה, אישה יהודייה שחוטפת בקבוק תבערה שבנס לא מתלקח ומתקשרת למשטרה אבל אין משטרה, שוטרים שרואים מול העיניים שלהם פורעי חוק שזורקים אבנים, כיסאות ולא עוצרים אותם אלא נותנים להם להמשיך.

איתמר בן גביר: צריך להודות שיש גם תקופות, שיש גם מקרים שהמשטרה כן פועלת, אבל בסך הכל הכללי יש אוזלת יד.

איתמר בן גביר: ממש עכשיו אנחנו מתבשרים על הורדת המחסום ששמר שם על הביטחון של התושבים.

איתמר בן גביר: אני פונה לחברים, בעיקר לשירלי פינטו שנמצאת איתנו כאן ולעוד אנשים שנמצאים כאן מימינה ואנשי גדעון סער, אתם הרי נבחרתם על ה"טיקט" הזה של ימין, של לדאוג.

איתמר בן גביר: אתם יודעם מה, זה כבר לא קשור לפוליטיקה, זה קשור לחיים של ילדים, לחיים של נשים, לחיים של גברים.

איתמר בן גביר: הכתובת על הקיר.

איתמר בן גביר: אני פונה אליכם ומפציר בכם, תצביעו בעד.

איתמר בן גביר: מה בסך הכל מבוקש כאן?

איתמר בן גביר: להעלות את הנושא הזה לדיון?

שירלי פינטו קדוש: חבר הכנסת בן-גביר, מה אתה מצביע בחוק איחוד משפחות?

שירלי פינטו קדוש: אתה בעד חוק איחוד משפחות?

איתמר בן גביר: את מענישה את תושבי שמעון הצדיק?

איתמר בן גביר: את מענישה את הילדים שגרים בשמעון הצדיק?

שירלי פינטו קדוש: אני לא מענישה אף אחד, רק שאלתי אותך שאלה.

איתמר בן גביר: יש לנו את חוק יסוד: ההגירה שאני מצביע בעדו.

איתמר בן גביר: חברת הכנסת שירלי פינטו, על המצפון שלך שהילד שם ייפגע?

איתמר בן גביר: שירלי, בשביל זה באת לכנסת?

בועז טופורובסקי: תודה, חבר הכנסת בן גביר.

בועז טופורובסקי: יעקב אשר, בבקשה.

ביקשה ממני חברת הכנסת סטרוק להתחייב בשמה כי מאחר וטכנית לא הוגש ערעור על ידי אחמד טיבי לגבי האלימות בחברה הערבית, היא מוכנה בחלק מהזמן שלה להעלות גם אותו באותו דיון.

אחמד טיבי: אני דוחה זאת על הסף.

אחמד טיבי: אל תעשו הקבלות בין שני הסעיפים.

איתמר בן גביר: חס ושלום הקבלות.

איתמר בן גביר: איזה הקבלות?

איתמר בן גביר: מי שזורק אבנים ובקבוקי תבערה צריך לטפל בו.

אחמד טיבי: אני מגיש את ההצעה שלי בשבוע הבא.

בועז טופורובסקי: הצבעה על זה תהיה עוד מעט.

בועז טופורובסקי: << נושא >> הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון מס' 51), מ/1411 << נושא >>

בועז טופורובסקי: אני עובר לסעיף א' על סדר היום.

בועז טופורובסקי: אנחנו מדברים על קביעת ועדה לדיון בהצעות החוק הבאות, לשם הכנתן לקריאה השנייה והשלישית: הצעת חוק-יסוד: הכנסת והצעת חוק הכנסת, דיון משולב.

יבגני סובה: אני מבקש התייעצות סיעתית.

בועז טופורובסקי: ב-14:45 תהיה הצבעה.

בועז טופורובסקי: חברים יקרים, חזרנו מההתייעצות.

בועז טופורובסקי: אני רוצה לתת ליועצת המשפטית להתייחס.

ארבל אסטרחן: אני רוצה להשיב בקצרה לשני דברים שאמר חבר הכנסת אמסלם.

ארבל אסטרחן: אחד נגע לשאלת הדיון המשולב בשני החוקים.

ארבל אסטרחן: כפי שהיה בדיון אתמול או שלשום בעניין בקשות הממשלה לפטור, שכזכור היו 12 בקשות, הדיון נעשה בנפרד לגבי כולן, למעט שני החוקים האלה: חוק יסוד: הכנסת וחוק הכנסת.

ארבל אסטרחן: מאחר והם עוסקים בנושאים דומים וגם יועברו ביחד לוועדה כי חוק הכנסת משלים את חוק היסוד, לא חשבתי שיש מניעה לקיים בהם דיון משולב והצבעות נפרדות.

ארבל אסטרחן: דבר אחר שנאמר זה שזה לא חוקתי לעשות חוק כזה.

ארבל אסטרחן: אני לא רוצה להיכנס כרגע לתוכן של החוק, זה כמובן יידון בוועדה שאליה הצעות החוק יעברו, אבל אני רוצה להזכיר שבשנת 2009 אחד החוקים שהגישה הממשלה הייתה הצעת חוק שמאפשרת התפלגות של שבעה חברי כנסת מסיעה.

ארבל אסטרחן: זה אכן עבר כחוק שאחר כך גם בוטל.

ארבל אסטרחן: בדברי ההסבר אז נאמר כך: "בהצעת חוק זו מוצע להוסיף לחלופה הקיימת של התפלגות בסעיף 59 לחוק הכנסת חלופה נוספת ולפיה גם פרישה של שבעה חברי כנסת - -

אמיר אוחנה: הוגשה עתירה כנגד החוק?

ארבל אסטרחן: לא.

דוד אמסלם: למה הוא בוטל?

אמיר אוחנה: את בטוחה שלא?

ארבל אסטרחן: אני יכולה רק לומר מה היה הכינוי של החוק בכנסת.

ארבל אסטרחן: קראו לזה חוק מופז בזמנו.

בועז טופורובסקי: אני מעלה להצבעה את העברת הצעת חוק יסוד: הכנסת (תיקון מס 51) (מ/1411) לוועדת חוקה, חוק ומשפט.

בועז טופורובסקי: מי בעד, שירים את היד?

בועז טופורובסקי: מי נגד, מי נמנע?

בועז טופורובסקי: בעד – 17

בועז טופורובסקי: נמנעים – אין

בועז טופורובסקי: ההצעה עברה לוועדת חוקה, חוק ומשפט.

רביזיה.

בועז טופורובסקי: הצבעה על הצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 49), התשפ"א-2021 (מ/1412) - העברה לוועדת חוקה, חוק ומשפט.

בועז טופורובסקי: מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

בועז טופורובסקי: בעד – 17

בועז טופורובסקי: נמנעים – אין

בועז טופורובסקי: שתי ההצעות עברו לוועדת חוקה.

יעקב מרגי: רביזיה.

יעקב מרגי: << נושא >> בקשת הממשלה להקדמת הדיון בהצעת חוק שירות הביטחון (תיקון מס' 18 והוראת שעה) (תיקון), התשפ"א-2021 (מ/1416), לפני הקריאה הראשונה << נושא >>

בועז טופורובסקי: אני עובר לסעיף ב1: בקשת הממשלה להקדמת הדיון בהצעות החוק הבאות, לפני הקריאה הראשונה: הצעת חוק הדיינים (תיקון מס' 29), התשפ"א-2-21 (מ/1417).

בועז טופורובסקי: שימו לב, זה המשך דיון, זה דיון שלישי.

בועז טופורובסקי: חבר הכנסת מרגי, בבקשה.

יעקב מרגי: חוק הדיינים זה חוק שבא להדיר בצורה פוגענית חברי כנסת מהאפשרות להתמודד על להיות חברים בוועדה למינוי דיינים.

יעקב מרגי: מילא אם הממשלה הייתה באה ואומרת שהיא רוצה להגדיל את הייצוג של הנשים, אבל היא עושה מעשה זמרי ודורשת שכר כפנחס.

יעקב מרגי: מכיוון שהיא החליטה שנשים שמכהנות בממשלה לא ראויות לכהן בוועדה למינוי דיינים, החוק הזה רוצה לאפשר לממשלה למנות שני שרים ושהכנסת תמנה אך ורק נשים.

יעקב מרגי: מה שקדם לתיקון הדורסני שאתה רוצים לעשות זה שהממשלה הייתה ממנה שני נציגים - שר ושרה.

יעקב מרגי: המעשה הזה איננו.

יעקב מרגי: זה תיקון פוגעני, אבל לא אכפת לי שיעבור.

יעקב מרגי: אני אשמח אם החוק הזה יעבור, למרות שהוא פוגעני ודורסני, כי אנחנו לא היינו מעיזים לעשות את זה.

יעקב מרגי: אנחנו נקבל אותו מהמוכן.

יעקב מרגי: בכל ההבנות ובכל הדרך ארץ שנהגנו כל הזמן בוועדה למינוי דיינים, של לתת ייצוג הולם לכל החברה הישראלית, אנחנו נשתמש, כי אנחנו כנראה חלשים מכם בדורסנות.

יעקב מרגי: לא הינו חושבים לעשות חוק כזה.

בועז טופורובסקי: חבר הכנסת מלכיאלי, בקשה.

מיכאל מלכיאלי: מתחילת הכנסת הנוכחית אנחנו מגלים קואליציה שדורסת פעם אחר פעם.

מיכאל מלכיאלי: אתה יודע מה, לפעמים בתוך כללי המשחק של קואליציה ואופוזיציה יש דברים שמותר לכם לעשות, אבל כל אחד מבין שהחוק הזה נועד לסדר לאלקין ג'וב של חבר ועדה למינוי דיינים.

דוד ביטן: למה אלקין כל כך רוצה להיות חבר ועדה?

מיכאל מלכיאלי: ישבו הפיקחים וחשבו - מה נעשה בשביל שהוא ומתן כהנא יהיו חברים יחד.

מיכאל מלכיאלי: כשלחרדים ולש"ס היה רוב בוועדה למינו דיינים, הרב עובדיה, זכר צדיק לברכה, אמר שתמיד צריך לשמור על איזון במינוי של הדיינים, גם אם יש אנשים מהאופוזיציה.

מיכאל מלכיאלי: כשהבית היהודי היה באופוזיציה, ש"ס מינתה רבנים מהציונות הדתית כי היא הבינה שבתי הדין צריכים לקבל מגוון רבנים ורבנויות.

מיכאל מלכיאלי: בועז, לכם אין עניין בבתי הדין.

מיכאל מלכיאלי: בועז, לך יש דברים אחרים שמעניינים אותך, לא בתי הדין.

מיכאל מלכיאלי: אלקין משתמש בך לחוק דורסני.

מיכאל מלכיאלי: החוק הזה אומר שהמפלגות החרדיות שנמצאות באופוזיציה, ותמיד היה נציג לאופוזיציה בוועדה, לא יוכלו להשתתף במשחק הזה.

מיכאל מלכיאלי: כשאתה מסתכל על עצמך במראה, אתה וכל חברי האופוזיציה, איך אתה לא אומר לעצמך: אנחנו נותנים יד לחוק שמדיר מפלגות שלמות בכנסת מייצוג שהוא בבחירות, שהוא לא ודאי?

מיכאל מלכיאלי: אני פונה למפלגות הערביות ולרע"ם בפרט.

מיכאל מלכיאלי: כשאתם באתם אלינו בנושאים שקשורים לדת אצלכם, תמיד הייתה לנו פינה חמה.

מיכאל מלכיאלי: למה?

מיכאל מלכיאלי: כי בסוף אנחנו מאמינים באותו אל וחשוב לנו לכבד את הדת שלכם.

מיכאל מלכיאלי: כשאתם תומכים בחוק הזה אתם נותנים יד לאותם אנשים שבוגדים בתורת ישראל, נגד תורת ישראל, כי הם מתעסקים בדבר הקדוש ביותר של מינוי דיינים.

מיכאל מלכיאלי: אתם עושים מעשה שלא עשיתם אף פעם, אתם נותנים יד לדורסנות בתוך בתי הדין.

מיכאל מלכיאלי: אין לי ציפייה מיש עתיד, ודאי לא מליברמן, אבל מכם יש לי ציפייה כי אתם מכבדים דת.

מיכאל מלכיאלי: החוק הזה הוא חוק נגד דת.

מיכאל מלכיאלי: אין רב אחד בעם ישראל שמסכים.

מיכאל מלכיאלי: אני מבקש מכם, תחשבו עוד הפעם, תהיו יחד איתנו בנושא הדתי.

בועז טופורובסקי: חבר הכנסת מלכיאלי, תודה.

בועז טופורובסקי: חבר הכנסת אוחנה.

אמיר אוחנה: שנה אחרי ההקמה של הממשלה הקודמת הייתי שר, הכרתי חלק גדול מאוד מהשופטים, פגשתי אותם, ביקרתי בבתי המשפט, שוחחתי איתם, לכן היה אך טבעי שאני אהיה חבר הוועדה למינוי שופטים.

אמיר אוחנה: אלא מה?

אמיר אוחנה: שר המשפטים היה אז אבי ניסנקורן, והוא היה שר, לא שרה, ועל פי החוק אם יש שר אז צריכה להיות שרה, ואם יש ח"כ אז צריכה להיות ח"כית.

אמיר אוחנה: אגב, גם אם יש עורכת דין צריך להיות עורך דין.

אמיר אוחנה: זה החוק.

אמיר אוחנה: האמת שאני לא מת עליו.

אמיר אוחנה: אני חושב שצריך על פי הכישורים, על פי הניסיון.

אמיר אוחנה: בכל זאת גם הופעתי 10 שנים בבתי המשפט, אני מכיר את השופטים, אבל זה החוק.

אמיר אוחנה: לא העלינו על דעתנו שמטעמים פרסונאליים נציע לשנות את החוק.

ארבל אסטרחן: צריך מינוי אחד של אישה לפחות, אבל יכולות להיות גם שתי נשים.

אמיר אוחנה: לא העלינו על דעתנו לעשות את השינוי הזה שאתם מציעים פה היום.

אמיר אוחנה: אילו היינו מעלים על דעתנו ועושים את זה, הזעקות שהיו עולות ממה שהיום מכונה קואליציה היו מרעידות את הקירות, לכן אני מציע להתנגד להצעה של הממשלה.

בועז טופורובסקי: תודה רבה.

בועז טופורובסקי: חבר הכנסת ניר ברקת, בבקשה.

ניר ברקת: יש מושג באנגלית שקוראים לו "it’s not done".

ניר ברקת: יש דברים שמחייבים התחשבות במיעוט.

ניר ברקת: ברור שאם יש לך שני גברים ושתי נשים אז לא יהיה ייצוג חרדי.

ניר ברקת: לא עושים דברים כאלה, זה לא נאה ולא אתי.

ניר ברקת: אני מבקש מכם לחשוב עוד פעם אם אתם רוצים להגיע לסיטואציה שבה אתם משתמשים בכוח, בעמדה שאתם נמצאים בקואליציה, כדי להפר כללי אתיקה בסיסיים.

ניר ברקת: אני אומר לך, זה לא מקרין טוב לתושבי המדינה.

ניר ברקת: תושבי המדינה צריכים לדעת שיש כנסת.

ניר ברקת: הכנסת צריכה לדעת לעבוד לא רק קואליציה-אופוזיציה.

ניר ברקת: הוועדות צריכות לעבוד ביחד.

ניר ברקת: לעיתים אין קואליציה ואופוזיציה, יש לגופו של עניין.

ניר ברקת: פה אני חושש מאוד שאתם חוצים קו אדום מאוד מאוד בעייתי.

בועז טופורובסקי: תודה רבה.

בועז טופורובסקי: חבר הכנסת אופיר אקוניס.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, הדמוקרטיה היא לפי השמאל, זה מה שקורה בכנסת מאז הוקמה הממשלה ב-13 ביוני.

אופיר אקוניס: אין דמוקרטיה לפי השמאל ודמוקרטיה לפי הימין, יש דמוקרטיה, יש כללים.

אופיר אקוניס: הבית הזה ידע כללים 73 שנים.

אופיר אקוניס: אפשר מידי פעם לעגל פינות, אבל לא בצורה הדורסנית הנוראה הזאת שקורית כאן.

אופיר אקוניס: כל החוקים שהועברו אתמול, וגם החוקים שאתם מביאים היום, אינם למען הציבור, הם למען עצמכם, הם למען ג'ובים, הם למען תפקידים מיותרים ובזבזניים.

בועז טופורובסקי: אנחנו יוצאים להתייעצות סיעתית.

בועז טופורובסקי: ההצבעה בשעה 15:14.

בועז טופורובסקי: אני מחדש את הדיון.

בועז טופורובסקי: חברת הכנסת אורית סטרוק, שתי דקות בבקשה.

אורית סטרוק: אדוני היושב-ראש, לקואליציה שלכם קראתם קואליציה של אחדות.

אורית סטרוק: פרסמתם המון פוסטים והמון דברים על זה שזה אחדות.

אורית סטרוק: אני חשבתי שלפחות יכולה להיות אחדות על דבר אחד מינימאלי שנקרא חיי אדם.

אורית סטרוק: אני לא מצליחה להבין איך קורה שהקואליציה עושה גיוס כדי להצביע נגד דיון על חיי אדם.

אורית סטרוק: זה לא יאומן.

בועז טופורובסקי: אבל אנחנו לא בנושא הזה.

אורית סטרוק: לא יכול להיות שלא תהיה אחדות סביב חיי אדם.

אורית סטרוק: אני מאוד מזועזעת מזה שאנשים כמו יום טוב חי כלפון, שבטוח אכפת לו מחיי אדם בשמעון הצדיק, גויס לפה כדי להצביע נגד.

אורית סטרוק: אפילו אחד כמוך, בועז, שאני בטוחה שאכפת לך מחיי אדם בשמעון הצדיק, מגייס אנשים כדי להצביע נגד, או בן אדם כמו יבגני, שאני בטוחה שאכפת לו מחיי אדם, מגויס כדי להצביע נגד.

אורית סטרוק: אותו דבר אני רוצה להגיד בנושא הדיינים.

אורית סטרוק: לכאורה הייתי צריכה הכי לרצות את החוק שלכם, ולמה?

אורית סטרוק: כי אם חייבים שתי חברות כנסת, אז אני לכאורה מועמדת, ואני גם מאוד רוצה שיהיו דיינים מהציונות הדתית, אבל אני נגד, כי אני חושבת שזה לא אחדות.

אורית סטרוק: אחדות זה אומר שאתה נותן ביטוי לכולם, זה לא אומר שאתה לוקח את החרדים ודורך עליהם.

בועז טופורובסקי: אני מעלה להצבעה את בקשת הממשלה להקדמת הדיון בהצעת חוק הדיינים (תיקון מס' 29), התשפ"א-2021 (מ/1417), לפני הקריאה הראשונה.

בועז טופורובסקי: מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

בועז טופורובסקי: בעד – 17

בועז טופורובסקי: נמנעים – אין

בועז טופורובסקי: ההצעה עברה.

בועז טופורובסקי: אני מגיש רביזיה.

בועז טופורובסקי: הרביזיה תהיה בשעה 15:49.

בועז טופורובסקי: אני עובר לדיון בבקשת הממשלה להקדמת דיון, לפני הקריאה הראשונה, בהצעת חוק שירות ביטחון (תיקון מס' 18 והוראת שעה) (תיקון), התשפ"א-2021 (מ/1416).

בועז טופורובסקי: חבר הכנסת אוחנה, בבקשה.

אמיר אוחנה: אני רוצה שתבינו על מה אתם הולכים להצביע עכשיו.

אמיר אוחנה: חובת שירות החובה בצה"ל הייתה 36 חודשים, כשלאורך השנים היא קוצרה.

אמיר אוחנה: תמיד מה שעמד לנגד זה הצורך להבטיח את קיומה וביטחונה של מדינת ישראל, שעל זה אין פשרות, והאפשרות לתת לאוכלוסייה להשתלב כמה שיותר מהר באזרחות, בלימודים, במשק.

אמיר אוחנה: תמיד האוצר דחף לקצר את משך שירות החובה, ולכן הגיעו להסכמה, ואני אומר את זה כמי שהיה יושב-ראש ועדת משנה לכוח אדם בצה"ל בכנסת ה-20, על 30 חודשי שירות חובה בצה"ל.

אמיר אוחנה: הייתה הסכמה בין שר האוצר כחלון לשר הביטחון בוגי יעלון, בהסכמת הרמטכ"ל גדי אייזנקוט, על 30 חודשים.

אמיר אוחנה: בתמורה להסכמה הזאת, אם אני זוכר נכון את המספר, ניתנו 650 מיליוני שקלים לצה"ל כדי שיהיה מסוגל להשאיר בשירות סדיר נוסף את אלה שהוא צריך, את אלה שהוא רוצה, כדי שלא תהיה פגיעה בביטחון.

אמיר אוחנה: זאת הייתה ההסכמה.

אמיר אוחנה: הצבא קיבל את הכסף הזה מהאוצר.

אמיר אוחנה: עכשיו באים, אחרי שהכסף הזה התקבל, ומבקשים לבטל את ההסכמה.

אמיר אוחנה: אני מציע לכל מי שהולך להצביע פה לשאול כמה משרתים בצה"ל אחרי הקיצור הזה.

אמיר אוחנה: אתם יודעים מה התשובה?

אמיר אוחנה: יותר, בגלל גידול האוכלוסייה.

אמיר אוחנה: אין שום הצדקה, זולת הרצון של הצבא - -

מאיר פרוש: ראית את הנייר שעליו מדובר?

אמיר אוחנה: אני יודע על מה אני מדבר.

מה החוק שעומד עכשיו להצבעה?

מירב בן ארי: ביטול קיצור השירות.

צבי האוזר: זה לא החוק על סדר היום.

מאיר פרוש: החוק הוא על משהו אחר.

מירב בן ארי: נציג משרד הביטחון, עו"ד ישי יודקביץ', יסביר את דחיפות העניין.

ישי יודקביץ': הצעת החוק עולה מאחר והוראת השעה שמסדירה את ההסדר פוקעת ב-6 ביולי.

ישי יודקביץ': מדובר במועמדת לשירות ביטחון שהצהירה על זה שהיא שומרת שבת ונמצא שהיא הצהירה הצהרה כוזבת אחרי שניתן לה הפטור.

ישי יודקביץ': החוק המקורי נחקק ב-2012 יחד עם חברי הכנסת מהסיעות החרדיות.

ישי יודקביץ': ב-2018 הותקנו התקנות.

ישי יודקביץ': ההסדר הזה נקבע לשלוש שנים.

ישי יודקביץ': התקנות ב-2018 קבעו את הרכבה של הוועדה שמאשרת לבטל את הפטור שניתן על בסיס תצהיר כוזב למועמדת לגיוס.

ישי יודקביץ': החוק קבע שהוא יהיה בתוקף לשלוש שנים מיום פרסומן של התקנות.

ישי יודקביץ': בגלל שהתארכו ההליכים להתקנת התקנות בכנסת, אז המינוי של הוועדה התעכב עד 2020 והיא התחילה לעבוד רק בינואר 2021.

ישי יודקביץ': בגלל שההוראה הוארכה עד ה-6 ביולי 2021, אנחנו מבקשים הארכת תוקף של ההסדר הזה.

ישי יודקביץ': כרגע אין הרבה בקשות, רק איזו בקשה שהייתה תלויה ועומדת.

מירב בן ארי: אנחנו עוסקים בפטור משירות ביטחון.

מירב בן ארי: לכמה זמן הפיילוט?

ישי יודקביץ': לשלוש שנים, עד יולי 2024.

אמיר אוחנה: אני רוצה בכל זאת, גברתי יושבת הראש, לנצל את הבמה ולהתריע מפני הכוונה לבטל את הבשורה הגדולה שהייתה בקיצור תקופת השירות שעליה עמלנו שנינו ורבים נוספים בוועדת החוץ והביטחון של הכנסת ה-20.

דוד ביטן: הם רוצים לבטל את הקיצור הזה?

אמיר אוחנה: כן, הם רוצים לבטל את הקיצור.

דוד ביטן: למה?

דוד ביטן: יש יותר מידי חיילים.

אמיר אוחנה: אגב, הקיצור כבר קיים.

אמיר אוחנה: מי שהתגייס החל מיולי 2020, התגייס ל-30 חודשים.

אמיר אוחנה: עכשיו הבקשה היא, לפי מה שאני קורא, לפי מה שאני רואה, וזה עדיין לא בפנינו, להחזיר את זה ל-32 חודשים.

מירב בן ארי: אני מאמינה שיהיה לנו דיון ארוך בוועדת חוץ וביטחון.

מירב בן ארי: אני מאמינה שגם שם תאמר את הדברים החשובים האלה.

אמיר אוחנה: אני רוצה להתריע בפני הכוונה הזאת.

מירב בן ארי: חבר הכנסת שמחה רוטמן, בבקשה.

שמחה רוטמן: אני אשמח לקבל נתונים על כמה בקשות היו לביטול בתקופה שכבר הוועדה פעילה והסטטיסטיקות לגביהן, כדי שנראה האם בכלל יש טעם לקיומן.

ישי יודקביץ': ארבע בקשות.

צבי האוזר: באיזו תקופה?

ישי יודקביץ': מינואר 2021.

דוד אמסלם: האם בחורה בת 30 או בת 35 עדיין נמצאת על הבסיס הזה שהפוקד יכול לבוא ולהגיד לה?

דוד אמסלם: מה קבוצת ההתייחסות?

דוד אמסלם: האם שנתיים, שלוש?

צבי האוזר: פטור זה פטור.

צבי האוזר: בגיל גיוס היא מצהירה.

מירב בן ארי: אנחנו עוברים להצבעה על הרביזיה לא'1 ולא'2.

מירב בן ארי: חבר הכנסת יעקב אשר, בבקשה.

החוק הזה לוקח שוויון מגדרי והופך אותו לכלי פוליטי בידיו של אלקין, שלא רואה כלום חוץ מנקמה מול עיניו.

מכלוף מיקי זוהר: התייעצות סיעתית.

מירב בן ארי: אנחנו נפגשים פה ב-15:45.

מירב בן ארי: אנחנו מצביעים על הרביזיה לקביעת ועדות לדיון בהצעה החוק הבאה, לשם הכנתה לקריאה השנייה והשלישית: הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון מס' 51) (מ/1411).

מירב בן ארי: מי בעד הרביזיה, מי נגד, מי נמנע?

מירב בן ארי: בעד – 9

מירב בן ארי: נמנעים – אין

מירב בן ארי: הרביזיה נדחתה.

מירב בן ארי: מלכיאלי, שתי דקות יש לך לנמק את הרביזיה שלך על קביעת ועדה לדיון בהצעת החוק הבאה, לשם הכנתה לקריאה שנייה ושלישית: הצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 49), התשפ"א-2021.

מיכאל מלכיאלי: גברתי היושבת בראש, זה לא סוד שכשמסתכלים על מחקרים רבים בשנים האחרונות, רואים שהציבור פחות ופחות מאמין להבטחות של נציגי ציבור.

מיכאל מלכיאלי: יש ביקורת מאוד-מאוד קשה עלינו.

מיכאל מלכיאלי: אני מזהה שבחודש-חודשיים האחרונים האמון שהיה לציבור בנו התרסק באופן משמעותי.

מיכאל מלכיאלי: אני יותר ויותר פוגש אנשים ברחוב שאומרים לי: תקשיב, אין לנו אמונה בפוליטיקאים אחרי מה שראינו בחודש האחרון.

מיכאל מלכיאלי: ממשלת ישראל מגישה הצעת חוק שכל המהות שלה זה עידוד גניבה ועידוד של פילוגים בתוך המחנה.

מיכאל מלכיאלי: עכשיו אני רוצה להגיד לך, מרב, שאין אזרח במדינת ישראל שהלך לקלפי והצביע מלכיאלי או מירב בן ארי.

מיכאל מלכיאלי: מי שהצביע לש"ס, הצביע לי בתור קבוצה.

מיכאל מלכיאלי: אף אחד לא הלך עם השם שלו לבחירות.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו הלכנו כתנועה, כסיעה.

מיכאל מלכיאלי: כשאנחנו מעודדים התפלגות של חברי כנסת, ולא משנה כמה במספר, הדבר הזה מעודד שני דברים.

מיכאל מלכיאלי: אחד, אפשרות לשוחד בחירות.

מיכאל מלכיאלי: כשעושים חוק לבן אדם מסוים בגלל הסכם קואליציוני, כמו שפעם עשו לאלקין, זה סוג של שוחד בחירות.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו בכנסת, שאנחנו גם ככה נמצאים בהתרסקות אמיתית של אמון בנו, הולכים ומעבירים חוק יסוד שמעודד חתרנות בתוך הבית הזה, מעודד אנשים לעשות מעשה נגד רצון המצביעים, כמו נפתלי.

מכלוף מיקי זוהר: התייעצות סיעתית.

מירב בן ארי: אנחנו מחדשים את הישיבה.

מירב בן ארי: מי בעד הרביזיה על קביעת ועדה לדיון בהצעת החוק הבאה, לשם הכנתה לקריאה שנייה ושלישית: הצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 49), התשפ"א-2021.

מירב בן ארי: מי נגד, מי נמנע?

מירב בן ארי: בעד – 13

מירב בן ארי: נמנעים – אין

מירב בן ארי: הרביזיה נדחתה.

מירב בן ארי: כעת אנחנו עוברים לרביזיה על בקשת הממשלה להקדמת הדיון בהצעות החוק הבאות, לפני הקריאה הראשונה: הצעת חוק הדיינים (תיקון מס' 29), התשפ"א-2021 (מ/1417).

מירב בן ארי: מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

מירב בן ארי: בעד – 12

מירב בן ארי: נמנעים – אין

מירב בן ארי: הרביזיה נדחתה.

מירב בן ארי: הוועדה יוצאת להפסקה, תודה רבה לכולם.