הוועדה המסדרת, כנסת 24, פרוטוקול מספר 14, 2021-06-27 14:50

עידית סילמן: שלום לכולם.

עידית סילמן: התחלנו את סדר-היום.

אוסאמה סעדי: הצעה לסדר, גברתי היושבת-ראש.

עידית סילמן: אין הצעות לסדר, כרגיל, בתוך כל הישיבות שלנו.

עידית סילמן: חשבתי שכבר התרגלתם, אבל בסדר גמור.

מיכאל מלכיאלי: אמר שכרגיל יהיה מדי פעם.

עידית סילמן: עוד מעט תהיה ועדה קבועה, ואז אין שום בעיה.

עידית סילמן: צהריים טובים.

עידית סילמן: יום ראשון, י"ז בתמוז תשפ"א, 27 ביוני 2021 למניינם.

עידית סילמן: השעה 14:50 ו-43 שניות.

עידית סילמן: אנחנו פותחים את ישיבה מספר 14.

עידית סילמן: אנחנו מתחילים עם הסעיף הראשון, התפלגות חבר הכנסת אופיר סופר.

אחמד טיבי: היה דיון על ההתפלגות.

עידית סילמן: היה לנו דיון על ההתפלגות של חבר הכנסת אופיר סופר.

עידית סילמן: אם מישהו עוד רוצה להתייחס לעניין הזה, שיצביע רגע.

עידית סילמן: נעשה רשימת דוברים.

עידית סילמן: אנחנו צריכים להגיע כרגע רק להצבעה.

עידית סילמן: ההתייחסות היא בשתי דקות לכל אחד.

עידית סילמן: אנחנו ממש ממהרים, כי היום גם י"ז בתמוז וגם ערכנו דיון בנושא הזה.

איתמר בן גביר: אני עובד גם בימי צום, השאלה אם לכם זה אכפת.

איתמר בן גביר: אחמד טיבי, אתה יכול לספר לנו על י"ז בתמוז.

עידית סילמן: בגלל שי"ז בתמוז היום אז טיפה להנמיך את הטונים, חבר הכנסת בן גביר.

עידית סילמן: חבר הכנסת אוסמה סעדי, בבקשה.

אוסאמה סעדי: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, זה שאת מונעת מאתנו להעלות הצעות לסדר, אני חושב שזה לא מקובל וזה תקדים מסוכן.

אוסאמה סעדי: אנחנו עם בועז כשהיינו בצד השני, תמיד ביקשנו ונתנו לנו הצעות לסדר.

אוסאמה סעדי: אז אני לא מבין את המנהג המגונה הזה למנוע הצעות לסדר.

אוסאמה סעדי: אז אנחנו מנצלים את הפרצות שיש, ואני אדבר לא על התפלגות של חבר כנסת אופיר סופר, אלא על המחטף שאתם מנסים לעשות היום ואתם כינסתם את הישיבה הזאת היום אך ורק לצורך מחטף בהצבעה על חוק איחוד משפחות.

אוסאמה סעדי: זו כל הכוונה שלכם.

אוסאמה סעדי: אז תגידו את זה בריש גליה, ותגידו שבשביל זה הבאתם אותנו ביום ראשון, על מנת שאתם תנסו לגייס רוב לחוק הזה ותעבירו את זה לוועדת החוץ והביטחון.

אוסאמה סעדי: זו בושה וחרפה שאתם עושים דבר כזה.

עידית סילמן: תודה רבה.

עידית סילמן: חברת הכנסת אורית סטרוק, בבקשה.

אורית סטרוק: קודם כל, תבהירי בבקשה מה הכלל לגבי מסכות.

עידית סילמן: שאלה מצוינת.

עידית סילמן: אני חושבת שכדאי שכולנו נשים מסכות בחדר, ומי שמדבר ידבר.

עידית סילמן: לי הלכו להביא את המסכה, אז בואו נשים מסכות ומי שמדבר יוריד את המסכה ויוכל לדבר.

יעקב מרגי: זה הזמן להוריד את המסכות מהפנים ולומר את האמת לאנשים.

עידית סילמן: חבר הכנסת יעקב מרגי, גם איחרת וגם אתה מעיר.

עידית סילמן: שב בבקשה.

יעקב מרגי: תודה, המורה, על ציון האיחור.

יעקב מרגי: חברת הכנסת אורית סטרוק, בבקשה.

מכלוף מיקי זוהר: איך את תיזכרי בדפי ההיסטוריה של הכנסת?

מכלוף מיקי זוהר: את לא שמה לב שאת מבזה את עצמך?

עידית סילמן: אני אעזור לכם פעם נוספת באופוזיציה עם האופוזיציה.

עידית סילמן: אורית סטרוק מדברת.

עידית סילמן: נתנו לה את הכבוד, בבקשה תכבדו.

איתמר בן גביר: הוא שואל איך יזכרו אותך, זו הבעיה.

איתמר בן גביר: אנחנו דואגים לך, עידית, מה קרה?

עידית סילמן: סגרנו את סדר הדוברים.

איתמר בן גביר: מה זו הדיקטטורה הזאת?

איתמר בן גביר: את סוגרת, פותחת, לא מדברים כאן.

איתמר בן גביר: אנחנו מיותרים?

את רוצה לדבר עם אלקין לשאול אותו אם אפשר?

יעקב מרגי: אחמד טיבי, אסור לאחר לוועדות, שמעת נזיפה של המורה פעמיים?

אורית סטרוק: מה שאני רוצה להגיד, גברתי, במסגרת הצעה לסדר שאת לא מאפשרת ואני משתמשת עכשיו בזכות הדיבור, הוא שאנחנו הגשנו כבר בשבוע שעבר בקשה לדון ולהצביע על פטור מחובת הנחה לחוק יסוד: ההגירה.

אורית סטרוק: כמו שאת יודעת, גברתי, שרת הפנים ממפלגתך הודיעה לפני הבחירות שהיא תקדם את חוק יסוד: ההגירה.

אורית סטרוק: את זוכרת שהיא הודיעה את זה?

אורית סטרוק: היא הודיעה שהיא תקדם את חוק יסוד: ההגירה.

אורית סטרוק: אז אני לא מצליחה להבין למה במקום לקדם את חוק יסוד: ההגירה, שזאת הבטחת בחירות שלה – אני יודעת שאתם מפרים את כל הבטחות הבחירות, אבל עדיין אני שואלת.

איתן גינזבורג: אין אפילו פ לזה.

קריאה: למה אתה אומר את זה?

קריאה: הוגשה בקשה, חתומים 11.

עידית סילמן: מי שמפריע, זה הזמן של אורית סטרוק.

אורית סטרוק: אם איתן גינזבורג מדבר זה על הזמן שלי?

אורית סטרוק: אני רוצה לשאול למה שרת הפנים, כשהיא הלכה לבחירות, היא אמרה שהיא תביא את חוק יסוד: ההגירה.

אורית סטרוק: את לא מקשיבה לי בכלל, את עונה לטלפון כשאני מדברת.

אורית סטרוק: אני לא מוכנה.

אורית סטרוק: זו שאלה אלייך.

אורית סטרוק: אני אחכה שתסיימי את השיחה.

אורית סטרוק: אני מדברת איתך, עידית.

עידית סילמן: אני איתך, מקשיבה.

יעקב מרגי: חדשים מקרוב באו, לא שיערום אבותיכם.

יעקב מרגי: זה מה שקורה בכנסת הזאת.

עידית סילמן: אני מבקשת מכולכם, אנא התאפקו.

מה זה הדבר הזה?

את יכולה לבקש מאתנו ואנחנו לא יכולים לבקש ממך כלום?

תשני את הפאזה הזאת, מספיק.

עידית סילמן: אני לא אשנה את הפאזה, ועכשיו אורית סטרוק מדברת.

עידית סילמן: כשיגיע תורך תדבר אתה, חבר הכנסת יעקב אשר.

עידית סילמן: תודה.

אורית סטרוק: אנחנו הגשנו לך, גברתי היושבת-ראש, בקשה חתומה על ידי למעלה משליש חברי הוועדה לקדם את חוק יסוד: ההגירה.

אורית סטרוק: האמת שזו בושה שהיינו צריכים להגיש את הבקשה הזאת, כי את בתור הזרוע הפרלמנטרית של שרת הפנים היית צריכה להביא את החוק הזה לפה וועדה.

אורית סטרוק: הייתם צריכים להביא אותו למליאה לקריאה ראשונה בשם שרת הפנים שהבטיחה אותו ועכשיו היא בדיוק במעמד לקדם אותו.

אורית סטרוק: אבל מאחר שלא עשיתם את זה, ואני מבינה למה לא עשיתם את זה, כי אתם בקואליציה.

אורית סטרוק: הכיסא של שרת הפנים והכיסא של השר לענייני דתות והכיסא של ראש הממשלה יושב על הכתפיים של מנסור עבאס ושל ווליד טאהא, אז אתם לא יכולים לעשות את מה שאתם הבטחתם.

אורית סטרוק: גם הכיסא שלך, גבר לקדם את החוק שאתם הבטחתם.

אורית סטרוק: גם הכיסא שלך, גברתי היושבת-ראש, הכיסא הזה, יושב על הכתפיים של ווליד טאהא.

אורית סטרוק: אז את לא יכולה מהכיסא הזה לקדם את החוק שאתם הבטחתם.

אורית סטרוק: אבל לכל הפחות תאפשרי, מכיוון שלמעלה משליש מחברי הכנסת ביקשו, אז חובתך כיושבת-ראש הוועדה להעלות את זה להצבעה כאן בוועדה.

עידית סילמן: תודה רבה.

עידית סילמן: חברת הכנסת אורית סטרוק, נגמר הזמן.

עידית סילמן: חבר הכנסת שמחה רוטמן, בבקשה.

וליד טאהא: היא כבר מדברת 10 דקות.

וליד טאהא: כמה זמן צריך לתת לכל אחד?

עידית סילמן: שתי דקות לכל אחד.

עידית סילמן: אני מודדת זמנים.

עידית סילמן: בבקשה.

שמחה רוטמן: אני רוצה להצטרף למה שאמרה חברתי חברת הכנסת אורית סטרוק בנושא הזה שלא מעלים על סדר היום את הצעת חוק יסוד: ההגירה.

וליד טאהא: בגלל חוק האזרחות באתי עם שחור.

עידית סילמן: אפשר לא להפריע לחבר הכנסת שמחה רוטמן?

עידית סילמן: אני אעזור לך היום.

עידית סילמן: בבקשה.

שמחה רוטמן: תודה.

שמחה רוטמן: מרשים.

שמחה רוטמן: הכול היה שווה.

שמחה רוטמן: העובדה שהחוק הזה לא מועלה על סדר-היום, הפטור מחובת ההנחה, מלבד ההפרה של התקנון שיש בזה, כתוב שעל פי התקנון ואשמח לקבל על זה גם חוות דעת אישית מהיועצת המשפטית של הוועדה, כי על פי התקנון כתוב להעלות את זה בהקדם.

שמחה רוטמן: כבר עבר הרבה "בהקדם" מאז, וגם עולה נושא משיק.

שמחה רוטמן: העובדה שמתעלמים מהבקשה של שליש מחברי הוועדה המסדרת זה דבר מאוד בעייתי, ואני אשמח לקבל התייחסות של היועצת המשפטית של הוועדה.

שמחה רוטמן: אבל מעבר לזה, הצביעות האדירה לבוא ולהגיד: כיצד אתם לא מצביעים בעד החוק הציוני, החשוב, הטוב?

שמחה רוטמן: הפלסטר שגודל החורים שבו ייקבע בשיחות עד אמצע הלילה בין איילת שקד לבין מנסור עבאס, למה אנחנו לא נותנים לכם צ'ק פתוח לעשות פה זכות שיבה זוחלת.

שמחה רוטמן: זו הטענה שלכם כלפינו.

שמחה רוטמן: ולעומת זאת להעלות את חוק יסוד: ההגירה, שהיה אמור להיות אינטרס שלכם, כשם שהוא אינטרס שלנו, את זה אתם חוסמים ולא מאפשרים את הפטור מחובת הנחה.

שמחה רוטמן: כאשר אתם גם יודעים שיש לזה רוב בוועדה.

שמחה רוטמן: אתם פשוט סותמים את הפה לא רק לחברי הכנסת מהאופוזיציה, לזה כבר התרגלנו לצערי, אלא גם לחברי הכנסת מהקואליציה שמעוניינים לתמוך בחוק יסוד: ההגירה, אתם לא נותנים להם את האפשרות לתת לרצון שלהם זכות וחופש ביטוי כאן בוועדה.

שמחה רוטמן: אני אומר שזה מאוד מאוד מפתיע.

שמחה רוטמן: אני יודע שתפקידה של האופוזיציה הוא בדרך כלל להטריל את הקואליציה.

שמחה רוטמן: אתם הקואליציה הראשונה בתולדות מדינת ישראל שעסוקה כל היום להטריל את האופוזיציה.

שמחה רוטמן: לכן אתם לא יודעים לסיים משפט בלי להגיד: נתניהו עשה ככה, נתניהו עשה אחרת; סמוטריץ' עשה ככה, סמוטריץ' עשה אחרת.

שמחה רוטמן: לקחתם, גנבתם את השלטון, תשלטו בהתאם להבטחות שלכם לעצמכם, תשלטו בהתאם להבטחות שלכם לבוחרים שלכם.

שמחה רוטמן: תפסיקו להאשים את כל העולם במחדלים שלכם.

שמחה רוטמן: פני בבקשה להעלות כאן בוועדה פטור מחובת הנחה לחוק יסוד: ההגירה ותראי איך הרוב הציוני בכנסת – לא יודע אם אפשר לספור אתכם, אבל אולי עוד נשארו עוד מרכיבים ציוניים בקואליציה - - -

יוראי להב-הרצנו: אני מתרשם שהבוחרים שלנו שבעי רצון.

שמחה רוטמן: שלך בוודאי.

עידית סילמן: חבר הכנסת שמחה רוטמן, תודה רבה.

עידית סילמן: חבר הכנסת מיקי זוהר, בבקשה.

דוד ביטן: קדימה, מיקי, תן להם בראש.

מכלוף מיקי זוהר: לא באתי לתת בראש, באתי להזכיר שההתנהלות הזאת היא התנהלות באמת באמת מביכה.

מכלוף מיקי זוהר: אני חייב לומר את זה כי אני לא מבין מה אתם עושים ואני לא מבין אותך, עידית.

מכלוף מיקי זוהר: אני באמת מחזיק ממך, אבל מרגע לרגע את מאבדת יותר ויותר מהקרדיט שהיה לי אלייך.

מכלוף מיקי זוהר: איזו מן התנהלות זאת?

מכלוף מיקי זוהר: אני גם לא מצפה לאיזשהו שינוי בהתנהלות, משום שהם מוליכים אותך שולל.

מכלוף מיקי זוהר: את בטוחה שאת עכשיו מנצחת את כולם ויוצאת עם ידייך על העליונה, אבל את יוצאת מה זה קטנה.

מכלוף מיקי זוהר: את מביאה אותנו ביום צום, יש הרבה מאוד אנשים, גם אני אחד מהם, שצמים.

מכלוף מיקי זוהר: את מודיעה שסדר היום השתנה, בעצם מורידה את נושא הקמת הוועדות.

עידית סילמן: זה כדי להגיע להסכמות אתכם.

מכלוף מיקי זוהר: אבל את יודעת איך זה קרה?

מכלוף מיקי זוהר: זה קרה בזה שבא יושב-ראש הכנסת עם פטיש, נתן לך מכה על הראש ואמר לך: אני לא מקיים דיון.

עידית סילמן: ממש לא.

עידית סילמן: הפטיש אצלי ביד.

עידית סילמן: תנוח דעתך.

מכלוף מיקי זוהר: מוליכים אותך שולל, ואת כנראה לא שמה לב למלכודות שהם טומנים לך.

מכלוף מיקי זוהר: הקטע שאת בחזית, ובאמת זה לא בסדר גם מצדו של נפתלי בנט ושל איילת שקד ושל גדעון סער.

עידית סילמן: אני גאה להיות בחזית, מה זאת אומרת?

מכלוף מיקי זוהר: אבל הם מפקירים אותך בחזית, כי את בינתיים עושה מעצמך צחוק יום-יום בכל דיון.

עידית סילמן: ממש לא.

עידית סילמן: מיקי, יש לך משהו שאתה רוצה?

מכלוף מיקי זוהר: כן, אני רוצה שתתאפסי על עצמך.

עידית סילמן: תודה על ההערה.

עידית סילמן: מיקי זוהר, אני אשתדל מאוד, תודה.

עידית סילמן: דבר עניינית, לגופו של עניין.

אופיר כץ: תביאי לנו רשימה של נושאים שמותר לדבר עליהם ונושאים שאסור.

מכלוף מיקי זוהר: ההתנהלות שלכם ממאיסה אתכם על ידי אנשים שהיו אתכם שנים על גבי שנים, שותפים לאותה אידיאולוגיה שנים על גבי שנים, הלכו אתכם דרך פוליטית שנים על גבי שנים.

מכלוף מיקי זוהר: הרי מחר בבוקר אלה שעכשיו הם השותפים הפוליטיים שלכם לא יראו אתכם ממטר, ואתם מזניחים את מערכת היחסים אולי הכי חשובה שלכם עם בני הברית הטבעיים שלכם.

מכלוף מיקי זוהר: יש פה יועצת משפטית, שמה ארבל אסטרחן.

מכלוף מיקי זוהר: היא החליטה באופן עיוור לגבות את ההתנהלות הדורסנית שלכם.

מכלוף מיקי זוהר: אני באמת סבור שכולנו, חברי הוועדה, במיוחד אלו שמגיעים מהאופוזיציה, צריכים לקבל החלטה האם אנחנו יכולים להמשיך להתנהל בדיוני הוועדה כשארבל אסטרחן היא היועצת המשפטית שלנו.

רון כץ: זה לא לעניין.

רון כץ: היא לא יכולה להגיב, אי אפשר לאפשר.

עידית סילמן: זה ממש לא לעניין.

עידית סילמן: מיקי, הזמן שלך תם.

עידית סילמן: נתתי לך ארבע דקות, ואתה מתחיל לרדת לפסים אישיים.

עידית סילמן: היא לא יכולה להגיב.

קריאה: זה לא הוגן לתקוף מישהו שלא יכול לענות.

עידית סילמן: חבר הכנסת מאיר פרוש, בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: הזמן שבו אתם תוקפים פרקליטים ציבוריים נגמר.

יוראי להב-הרצנו: אתם לא תתקפו אנשי מקצוע יותר.

יוראי להב-הרצנו: הם אנשי ציבור ואתם לא תתקפו אותם.

אופיר כץ: - - -

עידית סילמן: חבר הכנסת אופיר כץ, קראתי אותך לסדר פעם ראשונה.

עידית סילמן: די.

עידית סילמן: חבר הכנסת מאיר פרוש, בבקשה.

אופיר כץ: את אומרת לו שהוא יורד לפסים אישיים.

אופיר כץ: את ירדת לפסים אישיים של 250,000 בוחרים.

מכלוף מיקי זוהר: הבאת אותנו לפה ואת לא מתביישת לומר שירדנו לפסים אישיים?

מכלוף מיקי זוהר: אני לא מבין מה עובר עלייך.

מכלוף מיקי זוהר: את עושה מעצמך צחוק כל הזמן.

מכלוף מיקי זוהר: נמאס.

מכלוף מיקי זוהר: גם האמפתיה נגמרה.

עידית סילמן: חבר הכנסת מאיר פרוש, בבקשה.

עידית סילמן: שמעו אותך כאן מספיק זמן.

יוראי להב-הרצנו: למה את לא קוראת אותו לסדר?

עידית סילמן: קראתי אותו.

יוראי להב-הרצנו: כשהוא עולב בעובדת, זה הזמן לקרוא לסדר.

יוראי להב-הרצנו: יש גבול.

אתם הכי מביישים אותה, יותר מכולם.

יוראי להב-הרצנו: הוא עולב ביועצת משפטית של הוועדה שלא יכולה לענות לו.

יוראי להב-הרצנו: זה הזמן לקרוא לסדר.

עידית סילמן: אני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה, חבר הכנסת יעקב אשר.

עידית סילמן: חבר הכנסת יוראי, אני מבקשת ממך די.

עידית סילמן: בבקשה, חבר הכנסת פרוש.

אופיר כץ: יוראי, תיגש לפרוטוקולים של ה-22 ותראה את החברים שלך מה עשו ליועצת המשפטית.

אופיר כץ: יושב פה איתן גינזבורג, גם יכול להזכיר, הוא היה בוועדה.

מאיר פרוש: לכולם ברור שלקואליציה מאוד חשוב – אין מי שיכול לקרוא לסדר את יושבת-ראש הוועדה?

אחמד טיבי: לא נעים מה שקורה פה בראשות השולחן.

אחמד טיבי: הפסקה שתי דקות.

שמחה רוטמן: הדחנו עכשיו את עידית?

שמחה רוטמן: לא שאני מתנגד, אבל הדחנו את עידית עכשיו?

בועז טופורובסקי: מאיר פרוש, בבקשה, שתי דקות.

אחמד טיבי: - - -

בועז טופורובסקי: אחמד טיבי, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

בועז טופורובסקי: כל אחד שיכבד את מי שמדבר.

בועז טופורובסקי: כרגע זכות הדיבור היא של חבר הכנסת פרוש.

איתמר בן גביר: שמעתי אותך ברדיו מתנצל על זה, עכשיו אתה עוד פעם להוציא את כולם?

בועז טופורובסקי: איתמר בן גביר, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

איתמר בן גביר: וואי, כזה מפחיד.

בועז טופורובסקי: בבקשה, חבר הכנסת פרוש.

מאיר פרוש: לכולם ברור שהקואליציה הייתה רוצה להתחיל לשלוט כאן בכנסת, והערב זה שבועיים מאז שהממשלה החדשה הזו הושבעה.

מאיר פרוש: מאחר שזה לא קרה, אז לכל אחד יש המסקנות מדוע זה לא קורה.

מאיר פרוש: זה לא קורה מכיוון שיש לא ראש ממשלה אחד ולא חליפי אחד, אלא יש ארבעה-חמישה ראשי ממשלה, כל אחד מושך לכיוון שלו.

מאיר פרוש: אבל כדי בכל זאת להתחיל לשלוט אי אפשר שתנהל את הוועדה הזאת אחת שאין לה הכישורים בכלל.

קריאה: זה לא לעניין לדבר עליה.

מאיר פרוש: אני לא מתכוון באופן אישי.

מאיר פרוש: אין לה הקול, אנשים קוראים קריאות ביניים והיא לא מסוגלת להשתלט, היא לא מסוגלת לנהל את העניין הזה.

מאיר פרוש: כולנו רוצים להתחיל לדבר והיא לא יודעת, היא קוטעת אנשים באמצע.

מאיר פרוש: מישהו צריך לנהל את העניין, אבל כך זה לא יכול להתנהל.

בועז טופורובסקי: תודה רבה.

בועז טופורובסקי: נגמרו שתי הדקות, אני מצטער.

בועז טופורובסקי: חבר הכנסת אבי מעוז.

מאיר פרוש: עכשיו אני מדבר.

מאיר פרוש: אתה לא מפריע לי.

בועז טופורובסקי: סיימת את זכות הדיבור שלך.

מאיר פרוש: יש לי זכות לדבר.

מאיר פרוש: אתה לא נתת לדבר.

מאיר פרוש: באיזה שעון הסתכלת?

בועז טופורובסקי: גם התקיים דיון על זה.

מכלוף מיקי זוהר: אתה לא רוצה להתבגר?

מכלוף מיקי זוהר: חלאס, תן לאנשים לדבר.

עידית סילמן: חבר הכנסת אבי מעוז.

שמחה רוטמן: הוא רוצה לדבר את שתי הדקות שלו, מה יש לך?

עידית סילמן: סליחה.

עידית סילמן: חבר הכנסת מאיר פרוש, בבקשה.

מאיר פרוש: אני לא הייתי בוועדה שדנה בהתפלגות שדנה בהתפלגות של חבר הכנסת אופיר סופר מסיעת הליכוד.

מאיר פרוש: חברים אמרו שזה כבר עלה כאן.

מאיר פרוש: בשבועיים האחרונים זה לא נדון.

עידית סילמן: זה נדון.

עידית סילמן: אנחנו נוציא לך את הפרוטוקולים.

איתן גינזבורג: זה נדון ואתה אפילו היית פה.

עידית סילמן: אתה היית פה וגם דיברת.

מאיר פרוש: יכול להיות שהוציאו אותי.

מאיר פרוש: מה שאני רוצה לומר, שההסכם שנעשה בין אופיר סופר לסיעת הציונות הדתית זה הסכם סביר.

מאיר פרוש: ככה עושה פוליטיקאי.

מאיר פרוש: ההסכם של אופיר סופר עם הציונות הדתית זה הסכם בין פוליטיקאים.

מאיר פרוש: את מייצגת סיעה שבחיים לא קרה בפוליטיקה הישראלית כזה דבר.

מאיר פרוש: פשוט כולכם בגדתם בבוחרים שלכם, ואת יושבת פה ואת לא מתביישת לומר לנו מה לעשות.

מאיר פרוש: איך את באה לדבר על אופיר סופר עם הציונות הדתית כאשר את מייצגת פה סיעה שפשוט בגדתם בבוחרים שלכם?

עידית סילמן: תודה רבה, חבר הכנסת פרוש.

עידית סילמן: חבר הכנסת אבי מעוז, בבקשה.

אבי מעוז: תודה רבה.

אבי מעוז: גברתי היושבת-ראש, הבאת אותנו ביום ראשון באופן בהול, ואני מסתכל על סדר היום ולא רואה פה שום דבר דחוף.

אבי מעוז: היה אפשר להחליט על זה גם מחר.

אבי מעוז: מה אנחנו מרוויחים בזה שהתכנסנו פה היום?

אבי מעוז: אבל מכיוון שהבאת אותנו בי"ז בתמוז, אני רוצה לדבר רגע על י"ז בתמוז.

תעצרו כשהיא מדברת.

דוד ביטן: מה קרה, את מביאה לו הוראות מאלקין?

עידית סילמן: לא, ממש לא.

דוד ביטן: אז מה הבעיה?

את לא חושבת שזה מפריע לו?

את לא חושבת שהוא באמצע לדבר אלייך אישית?

עידית סילמן: לא, אני בסדר.

עידית סילמן: אני מנהלת את הוועדה ואני מנהלת את הדברים.

עידית סילמן: תודה.

אבי מעוז: תודה רבה, חבר הכנסת אשר.

מיכל רוזין: חבר הכנסת אשר, לנשים יש חלוקת קשב.

אבי מעוז: אחד הדברים שקרו בי"ז בתמוז זה שבטל התמיד.

אבי מעוז: קרבן התמיד התבטל ולא קרב עוד.

אבי מעוז: הייתי רוצה להאיר את עינינו בנקודה קטנה שאני חושב שהיא תהיה לנו לקח אם ניקח אותה לימי הכנסת הזאת.

אבי מעוז: מה שיש בקרבן התמיד, יש התמידיות, יש ההתמדה.

אבי מעוז: כל יום פעמיים ביום, בבוקר ולקראת ערב, קרב קרבן התמיד.

אבי מעוז: אומנם זה קרה בחוקיות מאוד עוצמתית, ואחד הדברים שאנחנו יכולים ללמוד מהטבע שאומנם הטבע הוא עיוור והוא פועל על פי חוקים, אבל מחוקיות הטבע אנחנו יכולים לקחת את יכולת ההתמדה.

אבי מעוז: גברתי, יכולת ההתמדה שלכם לקרוא לנו בזמנים לא זמנים ולהטריח את כולנו ביום ראשון, כשאני לא רואה פה שום הצדקה בנושאים שקיימים פה, אין שום הצדקה שנעשה את זה דווקא היום כי היום אין מליאה ולא הקדמתם את המליאה להיום, ואני לא מבין מדוע אנחנו צריכים היום להתכנס ולקבל ברגע האחרון תיקון לסדר היום כשהוועדה לענייני חוקה חוק ומשפט היא לא ועדה מיוחדת, אלא ועדה קבועה.

אבי מעוז: האם יש הסכמה מהאופוזיציה לוועדה הקבועה הזאת?

אבי מעוז: אני לא בטוח, כמו שאין הסכמה על כל הוועדות.

מיכאל מלכיאלי: זה לא מעניין את הקואליציה.

עידית סילמן: יש לך עוד 30 שניות, חבר הכנסת אבי מעוז.

עידית סילמן: תודה.

מיכאל מלכיאלי: יותר מטריד את מי בנט שם בראשות הוועדה הזאת.

עידית סילמן: תפריעו אחד לשני, חבר הכנסת מלכיאלי, אני אתחיל לקרוא לסדר.

עידית סילמן: חבר הכנסת אבי מעוז, משפט אחרון.

אבי מעוז: לא משפט אחרון, יש לי 28 שניות.

אבי מעוז: אני רק רוצה להגיד שאומנם ההתמדה שלכם והחתירה שלכם אל המטרה, תוך רמיסת כל מה שהיה נהוג בכנסת עד היום, היא ראויה לציון.

אבי מעוז: אני שמח שאתם לומדים מקרבן התמיד איך להתמיד אל המטרה.

אבי מעוז: אבל גם קרבן התמיד אף פעם לא היה ולא בא משה שהוא נגזל.

אבי מעוז: כי ממה שנגזל אי אפשר להקריב.

עידית סילמן: חבר הכנסת יעקב אשר, בבקשה.

עידית סילמן: יש שתי דקות לכל אחד.

עידית סילמן: זה נושא שכבר היה בדיון, הפיצול.

דוד ביטן: אני רוצה שתסביר לי את המשפט האחרון.

אבי מעוז: ברגע שאתה מביא שה גזול לקרבן התמיד, לא קיימת את המצווה.

איתמר בן גביר: גברתי היושבת-ראש, קצת דברי תורה.

איתמר בן גביר: גם בזה אתם נגד?

עידית סילמן: יעקב אשר, אם אתה יכול לכלול דברי תורה זה יהיה מצוין בשביל איתמר בן גביר.

עידית סילמן: אני אגיד את דברי התורה שלי בסוף, אל תדאג.

עידית סילמן: תסמוך עלי.

מכלוף מיקי זוהר: את באמת מקבלת על זה הודעות תמיכה מקבוצת ימינה שאומרים לך כל הכבוד עידית על הניהול האסרטיבי שלך?

עידית סילמן: מיקי זוהר, תחסוך לנו.

עידית סילמן: זה חבר הכנסת יעקב אשר, השכן שלך, שצריך לדבר עכשיו.

עידית סילמן: אתה דיברת.

מכלוף מיקי זוהר: אז איילת שולחת לך הודעה: כל הכבוד עידית?

מכלוף מיקי זוהר: הם לא רואים אותך ממטר, את לא מבינה את זה?

עידית סילמן: מיקי זוהר, קראתי אותך לסדר פעם ראשונה.

עידית סילמן: תודה.

עידית סילמן: כן, חבר הכנסת יעקב אשר, אולי אחרי שאקרא לסדר ייתנו לך מקום.

תודה רבה.

מיכל רוזין: מי לא רואה ממי?

מכלוף מיקי זוהר: בנט ושקד לא רואים אותה ממטר.

מכלוף מיקי זוהר: הם משתמשים בה.

מיכל רוזין: למה ככה?

עידית סילמן: תנוח דעתך.

איתמר בן גביר: אולי תתני לווליד טאהא את המסכה שלך.

איתמר בן גביר: הוא צריך מסכה, אולי תתני לו?

מיכל רוזין: לא נותנת לאף אחד.

איתמר בן גביר: איתמר בן גביר, זה לא הזמן שלך.

וליד טאהא: אל תזכיר את השם שלי בפה המטונף שלך.

יוראי להב-הרצנו: איתמר, אתה רוצה את המסכה אולי?

יוראי להב-הרצנו: גם לי יש, אתה רוצה אותה?

וליד טאהא: אתה זבאללה, אתה.

וליד טאהא: אל תזכיר את השם שלי בפה שלך.

איתמר בן גביר: מחבל.

וליד טאהא: יא זבאללה.

איתמר בן גביר: מחבל.

וליד טאהא: תסתום את הפה, יא זבאללה.

עידית סילמן: אתם מגזימים.

עידית סילמן: חבר הכנסת ווליד טאהא, אני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה.

עידית סילמן: לך כבר קראתי לסדר.

איתמר בן גביר: תוציאי אותו עכשיו.

איתמר בן גביר: מחבל.

וליד טאהא: יא זבאללה.

וליד טאהא: תתבייש.

וליד טאהא: אל תזכיר את השם שלי.

עידית סילמן: חבר הכנסת ווליד טאהא, אני אקרא אותך לסדר פעם שנייה.

וליד טאהא: אל תזכיר את השם שלי.

עידית סילמן: חבר הכנסת ווליד טאהא, פעם שנייה.

עידית סילמן: תודה.

עידית סילמן: אתם לא מדברים יותר.

וליד טאהא: שלא יעלה את השם שלי בפה שלו.

עידית סילמן: קראתי את כל אחד מכם לסדר פעם שנייה.

איתמר בן גביר: תוציאי אותו.

וליד טאהא: אתה תלך לעזאזל אתה.

עידית סילמן: שקט משניכם, תודה.

עידית סילמן: חבר הכנסת יעקב אשר, בבקשה.

עידית סילמן: הבא מכם שידבר פעם שלישית והוא בחוץ.

איתמר בן גביר: חבורת מחבלים תומכי טרור יושבים כאן.

וליד טאהא: תסתום את הפה, יא זבאללה.

וליד טאהא: תסתום את הפה.

שמחה רוטמן: איתמר, לא להגיד תומכי טרור, להגיד שותפים קואליציוניים.

וליד טאהא: אתה מבייש כל דיקטטורה בעולם.

איתמר בן גביר: לפנות לך את הבית?

וליד טאהא: גזען אנטישמי טרוריסט, תסתום את הפה.

איתמר בן גביר: לפנות לך את הבית?

איתמר בן גביר: נפנה אותך.

איתמר בן גביר: מחבל.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אני מבקש להרגיע את הרוחות.

איתן גינזבורג: שניכם בקריאה שנייה, אז אני מבקש לא להפריע יותר.

איתן גינזבורג: יעקב אשר, בבקשה.

אדוני היושב-ראש, אני מבקש לתת לאחרים קודם.

אני רוצה לדבר כשהיושבת-ראש נמצאת.

איתן גינזבורג: יעקב מרגי, בבקשה.

יעקב מרגי: למרות שהיא לא נמצאת, דבריי מכוונים אליה, ליושבת-ראש.

יעקב מרגי: מאחר שהיא חדשה וכמעט כל הכנסת הזאת חדשה והממשלה הזאת כולה חסרת ניסיון, חוצפה מצד היושבת-ראש שהיא מעירה לחבר כנסת.

יעקב מרגי: חבר כנסת רשאי לבחור מתי הוא יבוא לדיון, אם בכלל לבוא, והיא לא יכולה לציין: איחרת.

יעקב מרגי: עם כל הכבוד למורה עידית סילמן, שהיא לא אוהבת שאומרים לה מורה.

יעקב מרגי: היא הגיעה לכנסת, אולי היא לא יודעת.

יעקב מרגי: כל הדורסנות, כל הנהלים האלה, באים רק ממקום של זחיחות.

יעקב מרגי: נא לכבד את חברי הכנסת.

יעקב מרגי: לגופו של עניין.

יעקב מרגי: אני עובר מעידית סילמן לביקורת לליכוד.

יעקב מרגי: מה הביקורת שלי לליכוד?

יעקב מרגי: בסך הכול אני רואה שהקצב שהממשלה הזאת מביאה דברים – כנראה היא יודעת שזמנה קצר.

יעקב מרגי: אבל אני אומר חומר מחשבה לליכוד, כי בסוף תפתחו את דלתותיכם ותשלבו אותם ברשימה שלכם, תשריינו אותם על חשבון חברים שלכם, זה הנושא שאנחנו עוסקים בו.

יעקב מרגי: הרי זה המנהג שלכם.

יעקב מרגי: אל תראו להם את הדרך הביתה עוד פעם.

יעקב מרגי: אל תשלבו אותם יותר.

אבי מעוז: הם ילכו לפח ההיסטוריה הפוליטית.

איתן גינזבורג: תודה רבה, חברת הכנסת מרגי.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת דיסטל, בבקשה.

גלית דיסטל אטבריאן: גם לי צר מאוד שיושבת-ראש הוועדה לא נמצאת כאן.

גלית דיסטל אטבריאן: קודם כל, איפה הנימוסים שלי?

גלית דיסטל אטבריאן: אני רוצה להודות לראש ממששת המנדטים על זה שבזכותו כולנו חזרנו למסכות.

גלית דיסטל אטבריאן: דבר שני, יושבת-ראש הוועדה כתבה מכתב מרגש מלב אל לב אל חברי הליכוד, ושם היא כותבת כך: מבחן ערכי למי שקורא לעצמו ימין.

גלית דיסטל אטבריאן: היא פונה אלינו ואומרת: אתם הרי יודעים שלא עקרונות או ערכים הם מה שמנחה את נתניהו בשלב הזה, ומוסיפה שהיא מחפשת אנשי אמת שלא ינטשו את ערכיהם.

עידית סילמן: זה עשה לי דז'ה-וו למה שקרה בשבוע שעבר, כשעידית סילמן הגיעה עם רכב מפואר והמון המון כוח אדם שמקיף אותה ואטמה את ליבה, את חלונה ואת תשומת ליבה מהוריה של סגן שיר חג'אג' ז"ל, שעמדו שם וזעקו לתשומת הלב שלה.

עידית סילמן: אז החלטתי בכל זאת להביא את דבריהם בפני הגברת סילמן, מכיוון שהיא לא הסכימה להקשיב להם בזמן אמת, ואני מקווה שאף אחד לא יפריע לי.

עידית סילמן: אלה הם דברים של אם שכולה.

עידית סילמן: לפני מספר ימים נודע לנו על הכנס, חגיגת הניצחון של ימינה.

עידית סילמן: צמד המילים האלו כאב לי מאוד.

עידית סילמן: חגיגה כאשר אנחנו ואנשים שפעילים בשטח שכנענו אנשים לבחור בכם, וכעת מרגישים מרומים מצדכם.

עידית סילמן: מצאנו לנכון להגיע לחגיגה ולהגיד לכם תתביישו.

עידית סילמן: לעשות חגיגה זה לזרות לנו מלח על הפצעים הפתוחים.

עידית סילמן: ניצחון?

עידית סילמן: איזה ניצחון?

עידית סילמן: זאת רמאות לשמה, זאת גניבת קולות.

עידית סילמן: התקפלות לתומכי טרור רק כדי לשמור על הכיסא.

עידית סילמן: על פי הנהלים, מוסיפה אמה של שיר חג'אג' ז"ל, נרשמנו מראש, חברי ימינה אישרו אותנו בכניסה, אבל כנראה מישהו זיהה אותנו לאחר כמה דקות והם עצרו את כניסתנו והחזירו אותה לאחור.

עידית סילמן: סטלה ויינשטיין, מנכ"לית המפלגה, הגיעה ואמרה שאנחנו בפרופיל גבוה, כלומר מהווים איום.

עידית סילמן: הורים שכולים מהווים איום.

יעקב מרגי: סטלה ויינשטיין מחדרי הכושר?

גלית דיסטל אטבריאן: והיא לא רוצה לבייש אותנו ולהוציא אותנו עם משטרה.

גלית דיסטל אטבריאן: לפני שלושה שבועות היינו בפגישה עם בנט.

גלית דיסטל אטבריאן: הוא חיבק אותנו.

גלית דיסטל אטבריאן: עכשיו אנחנו איום.

גלית דיסטל אטבריאן: אז עמדנו בחוץ, דיברנו מדם ליבנו.

גלית דיסטל אטבריאן: חברת הכנסת עידית סילמן לא הביטה בנו, כך גם חבר הכנסת ניר אורבך.

גלית דיסטל אטבריאן: פשוט בושה.

גלית דיסטל אטבריאן: בשנים האחרונות קידמנו את חבילת ההרתעה, יצירת הרתעה אקטיבית למניעת הפיגוע הבא.

גלית דיסטל אטבריאן: החיבור בין בנט, שקד וימינה אלינו, המשפחות השכולות, היה מיידי.

גלית דיסטל אטבריאן: בנט היה נואם את חבילת ההרתעה שלנו.

גלית דיסטל אטבריאן: האמנו וקיווינו שסוף סוף בחירה בשלטון תקדם את הנושא.

עידית סילמן: יש לך עוד שלושים שניות.

איתמר בן גביר: הורים שכולים, את לא נותנת לה?

עידית סילמן: כן, יש לה עוד 30 שניות.

עידית סילמן: לכולם יש אותו זמן.

עידית סילמן: נתנו לה הארכה גם.

גלית דיסטל אטבריאן: לקח לנו הרבה זמן לקלוט את הבגידה בערכים.

גלית דיסטל אטבריאן: להקים ממשלה ולחבק תומכי טרור זה סדין אדום מבחינתנו.

גלית דיסטל אטבריאן: סכין בלב האנשים שהאמינו בהם.

גלית דיסטל אטבריאן: עידית סילמן, כשאת מדברת על אנשים שיש בהם אמת ושנטשו את ערכיהם, כשאת מדברת על אנשי אמת שמכנים את עצמם ימין, אני ממליצה לך לא להביט בעצמך במראה, כי לא תפגשי שם אחת כמוך.

גלית דיסטל אטבריאן: תתביישי.

עידית סילמן: תודה רבה, חברת הכנסת גלית דיסטל.

עידית סילמן: חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי, בבקשה.

מיכאל מלכיאלי: תודה, גברתי היושבת-ראש.

מיכאל מלכיאלי: ביום שישי כשפניתי אלייך, פניתי להנהלת הוועדה לדחות את הדיון הזה.

מיכאל מלכיאלי: באמת התכוונתי שהדיון הזה לא צריך להיות בי"ז בתמוז.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שהקואליציה הזאת בראשותו של נפתלי מרעננה, שרומסים לא רק את הזכויות של חברי האופוזיציה אלא גם את הדת.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שאנחנו בקואליציה התחשבנו תמיד גם באחינו המוסלמים, בבקשות שלהם, כשהיו דברים מאוד מאוד חשובים לקואליציה.

מיכאל מלכיאלי: וכשהייתה להם בקשה, ידענו לכבד את זה.

מיכאל מלכיאלי: ביום ראשון מותר לנו לעבוד, הכול בסדר.

מיכאל מלכיאלי: אבל להביא את כולם ביום שהוא לא כנסת לדיון עקר, דיון שאנחנו יודעים מה המהות שלו, ולהתייחס אלינו בהתאם, הדבר הזה הוא רמיסה לא רק של הזכויות שלנו, אלא גם איך אנחנו רוצים שהפרצוף של הממשלה שלנו יהיה.

מיכאל מלכיאלי: ואני רוצה לומר עוד משהו, ברשותך.

מיכאל מלכיאלי: אני חוזר מסיור באביתר.

מיכאל מלכיאלי: פגשתי שם עשרות ואולי מאות של בני נוער, של אנשים מבוגרים, גברים, נשים, משפחות שכולות, הסתכלו עלינו וביקשו מאיתנו לבוא לכאן ולהגיד לכם, חברי ימינה: אנחנו מרגישים מרומים מכם.

מיכאל מלכיאלי: גזלתם לנו את הכול.

מיכאל מלכיאלי: הם רוצים לעשות הכול לפגוש אתכם והם לא מצליחים.

עידית סילמן: היינו שם לפניך.

עידית סילמן: תנוח דעתך.

מיכאל מלכיאלי: כשהייתם בימין.

מיכאל מלכיאלי: כשהגעתם לשמאל, כשערקתם לשמאל - - -

עידית סילמן: אתה הגעת לשם רק היום.

עידית סילמן: היינו שם כבר לפניך, נשמה.

עידית סילמן: תנוח דעתך.

אופיר כץ: אתם בשלטון אז הם יכולים להיות רגועים?

אופיר כץ: לא תפנו אותם?

עידית סילמן: אנחנו נדאג להם ככל הנראה יותר מכם.

אופיר כץ: במה תדאגו להם?

אופיר כץ: אתם גם מפנים אותם ראשונים.

אופיר כץ: אתם חתומים על הפינוי שלהם.

עידית סילמן: ניר אורבך ואנוכי נדאג להם יותר טוב מכם.

עידית סילמן: תודה.

עידית סילמן: אתם הייתם מפנים כבר מזמן.

עידית סילמן: למצעד הדגלים אתם דאגתם.

עידית סילמן: כל מה שתגלגלו אלינו, אנחנו נטפל.

מכלוף מיקי זוהר: אני הראשון שאשבח אותך ואת ניר אם תדאגו שאביתר לא יפונה.

עידית סילמן: היינו שם לפניכם.

מיכאל מלכיאלי: יושבים שם אנשים ביום צום, בלי מזגן, בכאב גדול, מרגישים שביקרתם, עשיתם עליהם סיבוב, ביי.

מיכאל מלכיאלי: האג'נדה של השמאל הרדיקאלי מנחה את מדינת ישראל.

מיכאל מלכיאלי: יושבים שם אנשים שמעולם לא שאלתי אם הם מצביעים שלי או לא.

מיכאל מלכיאלי: יושבים שם אנשים ומרגישים שרימו אותם, ששיקרו וגנבו אותם.

מיכאל מלכיאלי: יושבים שם אנשים שאמרו:

מיכאל מלכיאלי: עמדנו בצמתים בשמש הקופחת ושכנענו אנשים להצביע לנפתלי בנט.

מיכל רוזין: וגנץ ועמיר פרץ הוריד שפם, ולא שמעתי אתכם.

מיכאל מלכיאלי: אבל נפתלי הנוכל הבטיח להם שהוא יסדיר להם את הדברים.

מיכאל מלכיאלי: הוא שיקר אותם.

אורית סטרוק: למה את לא קוראת לסדר את מיכל?

אורית סטרוק: היא ממש מבקשת.

איתמר בן גביר: את מודה שהם שקרנים?

יצחק פינדרוס: ובגלל זה לא צעקת על גנץ?

עידית סילמן: מלכיאלי, יש לך 30 שניות, בבקשה תסיים.

שמחה רוטמן: מיכל, איילת שקד אמרה שאת אופוזיציה למדינה.

מיכאל מלכיאלי: ביום צום, ביום שאנחנו אבלים על חורבן החומה ומכאן לירושלים, הגענו למקום שאנשים שמרגישים שהצבא שלהם הולך להחריב להם את הבית.

מיכאל מלכיאלי: ולא שהשמאל ניצח בבחירות.

מיכאל מלכיאלי: יש חברי ימין שגנבו את הקול שלהם.

מיכאל מלכיאלי: זה מה שמפריע להם.

עידית סילמן: תודה רבה.

עידית סילמן: חבר הכנסת יעקב אשר, בבקשה.

ניר אורבך: אני הייתי שם ואף אחד מהם לא מדבר על גניבת קולות.

עידית סילמן: עזוב אותך, ניר, למה אתה לוקח ללב?

מיכאל מלכיאלי: למה אתה לא אומר אמת?

עידית סילמן: אנחנו נדאג לכל שנאת החינם שאתם מגלגלים לפתחנו.

מיכאל מלכיאלי: אני מוכן לחזור איתך אליהם.

מיכאל מלכיאלי: אמרו לנו: בנט הנוכל גנב לנו את הקולות.

ניר אורבך: עכשיו אני מוכן לבוא לשם עוד פעם.

עידית סילמן: ביום שבו נבקעו החומות, הבית שנחרב בגלל שנאת חינם, אל תעורר שנאת חינם.

עידית סילמן: תודה.

אורית סטרוק: עידית סילמן, למה את לא קוראת את ניר אורבך לסדר?

מיכל רוזין: מה נהיה מש"ס.

מיכל רוזין: הרב עובדיה מתהפך בקבר.

עידית סילמן: קשה לשמוע ילדה קטנה.

עידית סילמן: לילדה קטנה יש דציבלים מסוימים.

עידית סילמן: מה לעשות, אני ילדה קטנה אז זה עד דציבל מסוים, חבר הכנסת מאיר פרוש.

עידית סילמן: זה דציבל של ילדות קטנות.

עידית סילמן: תמתין.

עידית סילמן: אני לא צעקנית.

עידית סילמן: אני ילדה, לא? את תמתין, תנוח דעתך.

אורית סטרוק: למה את לא קוראת את ניר אורבך ואת מיכל רוזין לסדר?

עידית סילמן: חברת הכנסת אורית סטרוק, בבקשה תני לו לדבר.

עידית סילמן: אני לא קראתי אותך לסדר, הערתי לך.

עידית סילמן: אני כל הזמן צריכה לעשות סדר בתוך האופוזיציה.

עידית סילמן: זה לא נעים לי כבר.

עידית סילמן: חבר הכנסת יעקב אשר, בבקשה.

עידית סילמן: אם זה לא מסתדר נסיר את הסעיף של ההתפצלות.

עידית סילמן: אופיר סופר ביקש, אנחנו באים לקראתו.

איתמר בן גביר: עכשיו את גם מאיימת בנוסף לכל.

עידית סילמן: אי אפשר שהאופוזיציה תצטרך להציל את עצמה מעצמה כל פעם.

עידית סילמן: תנוחו.

עידית סילמן: תירגעו.

אורית סטרוק: את קוראת לסדר גם מהקואליציה?

גברתי היושבת-ראש - - -

איתמר בן גביר: את מדברת בטלפון כשיש דיון?

שמחה רוטמן: כן, ככה היא מנהלת את הוועדה.

שמחה רוטמן: ככה היא אולי גם ניהלה את הכיתה שלה כשהיא הייתה מורה.

איתמר בן גביר: קצת כבוד לאופוזיציה, קצת כבוד לאנשים כאן.

איתמר בן גביר: אני לא מאמין, את מדברת בטלפון כשיש דיון?

עידית סילמן: כן.

עידית סילמן: אני בודקת דברים משפטיים.

שמחה רוטמן: יש פה יועצת משפטית.

שמחה רוטמן: אל תזלזלי ביועצת המשפטית של הוועדה.

את הצעת להגיד דבר תורה.

אני אומר רק דבר אחד שהוא בגדר דברים שאפשר להפוך אותם, ואני חושב שיש מושג שנקרא נבל ברשות התורה.

מה שנעשה היום זה מעשה נבלה, ואני אסביר לך למה.

תסתכלי אלי, את לא צריכה להתבייש.

עידית סילמן: זה בסדר, אני מקשיבה.

עידית סילמן: חבר הכנסת יעקב אשר, תדבר.

עידית סילמן: אתה לא צריך את תשומת הלב שלי גם בעיניים, גם ברגליים וגם בידיים.

אם היה עומד בראש הוועדה הזאת יושב-ראש שהוא לא יהודי, אם היה עומד פה יושב-ראש מוסלמי - - -

עידית סילמן: איתמר בן גביר, אתה תהיה בחוץ.

עידית סילמן: אתה לא יכול להעיר לי עכשיו.

אורית סטרוק: כמה פעמים קראת לניר אורבך, עידית?

יעקב מרגי: יש פה משהו מוזר.

יעקב מרגי: יש פה שתייה אדומה לאחמד טיבי, לווליד ולאוסמה.

יעקב מרגי: זה בא לסמן משהו ביום הזה?

עידית סילמן: אני מקווה שאתה לא מתכוון לדברים לא ראויים.

יעקב מרגי: אחמד טיבי, אתה יכול להסביר לי מה השתייה הזו?

אחמד טיבי: מדובר במיץ פירות למי שמצביעים נגד באופן עקרוני.

עידית סילמן: חבר הכנסת יעקב מרגי, זו הייתה הערה ממש מיותרת.

יעקב מרגי: גם ההערות שלך מיותרות.

מכלוף מיקי זוהר: את לא רוצה שאף אחד בכנסת יכבד אותך?

עידית סילמן: לא.

עידית סילמן: אני רוצה שעכשיו חבר הכנסת יעקב אשר ידבר, כי כשאתה דיברת הוא הקשיב לך.

מכלוף מיקי זוהר: את מביישת את עצמך.

וליד טאהא: אם תבקש גם אתה תקבל.

וליד טאהא: אבל תהיה עקרוני.

אם היה עומד בראשות הוועדה אדם שהוא מוסלמי, או אפילו יהודי שהוא חילוני או נוצרי, לא הייתה היום מתקיימת הוועדה.

רק בגלל שאתם יושבים פה כגויים של שבת, ואני עומד מאחורי הדברים האלה, משתמשים בכם ואתם נותנים את זה עם כל הלב, בחוסר התחשבות.

על מה הבאתם אותנו בשעות אחר הצהריים כשגרוננו ניחר?

על מה?

מה הדחיפות הגדולה?

מה אי אפשר היה לעשות מחר ב-09:00 בבוקר?

אתם עוד לא סגורים עם עצמכם.

את מקבלת טלפונים סותרים בכל רגע, תעשי כך, תעשי כך.

וליד טאהא: התחלת להרגיש את חברי הכנסת הערבים, כל הכבוד.

אין לכם טיפת הערכה.

ואני רוצה לומר לך כמורה, ואני מנסה לכבד אותך, גברת סילמן.

גלית דיסטל אטבריאן: היא מסמסת, היא לא מקשיבה לך.

תפקידו של מורה זה לעשות סדר בכיתה, אבל תפקידו הוא לא לדכא את התלמידים שלו בבית הספר, לא לגרום להם להבין שהדבר היחיד שנשאר להם זה זלזול במורה שמזלזלת בהם.

את פשוט עושה לעצמך נזק תדמיתי שאי אפשר יהיה למחוק את זה שנים רבות.

עידית סילמן: חבר הכנסת יעקב אשר, אולי הטיול בחום באביתר הכביד על חברי הכנסת החרדים שהם מזיעים כאן כל כך הרבה.

עידית סילמן: אני לא מצליחה להבין למה הצעקות האלה.

עידית סילמן: תדברו בכבוד ובנחת.

מיכאל מלכיאלי: אם הייתם רואים מאות משפחות שהולכים לפנות אותן בראשות נפתלי הנוכל, גם אתם הייתם פה.

עידית סילמן: אני הרבה זמן לא ראיתי אתכם מזיעים ככה.

עידית סילמן: יש לך עוד 30 שניות.

את מפריעה לי.

זאת חוצפה.

עידית סילמן: אתה מפריע לעצמך.

יעקב מרגי: יושב ראש לא מדבר בטלפון באמצע דיון.

מה זה החרדים המזיעים האלה?

לא הבנתי.

מפיצי מחלות אני מכיר, עכשיו החרדים המזיעים האלה?

בושי והיכלמי לך.

עידית סילמן: חבר הכנסת יעקב אשר, אני מבקשת ממך להיות ענייני ולנצל את הזמן שלך לדיבור.

גלית דיסטל אטבריאן: חרדים מזיעים זה ענייני?

עידית סילמן: זה לא אני אמרתי, זה את אמרת.

עידית סילמן: אני אחליט מה אני אומרת.

אמרתי לך שגם כמורה אי אפשר לרמוס את הכבוד של התלמידים שלך.

אותו דבר, להבדיל אלף אלפי הבדלות, יושבים פה אנשים שמאחוריהם עומדים ציבורים ענקיים.

הם מצפים שנגיד את קולנו, הם מצפים שנשמור על דברים שאכפת לנו, ואת באה כאילו כל העניין הוא אם למשוך עוד חצי דקה או עוד שתי דקות.

כאילו אתם מוכנים.

הרי אחרי שתחתכי את כולם על שתי דקות את תבואי ותגידי שצריך התייעצות משפטית והצבעות יהיו רק בלילה.

אני מבקש ממך להתחשב ולנסות לעשות ריסטרט מחדש של הקריירה הקצרה הזאת שלך כיושבת-ראש ועדה מסדרת.

תני לאנשים להתבטא, תני לאנשים להוציא את כאבם ותתחשבי בהם.

כי לדבר ביום צום עם שפתיים יבשות, ויש לנו עוד אלף דברים לדבר, זה היה בכוונה.

רק אדם שמשוויץ עם כיפה שלא משרתת אותו כמעט בכלום יעשה את זה.

לא היה עושה את זה אדם חילוני מ"יש עתיד" ולא אדם חילוני מכל מפלגה אחרת, ובוודאי לא מוסלמי או נוצרי.

בושי והיכלמי.

תחזרי בתשובה עכשיו.

לא קורה כלום אם תחשבי עוד פעם על ההתנהגות שלך.

מה זו הדריסה הזאת?

מה זה הדבר הזה?

עידית סילמן: חבר הכנסת אופיר כץ, בבקשה.

אופיר כץ: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

אופיר כץ: ראיתי שאמרת היום שזה מבחן ערכי לכל מי שמחשיב עצמו ימין.

אופיר כץ: באמת אמרת את זה?

מיכאל מלכיאלי: מי שמחשיב עצמו ימין לא מפנה יישובים.

שמחה רוטמן: יחצ"ן של ימינה כתב לה את זה בפייסבוק.

עידית סילמן: תגיד לי, אני צריכה לתת לך דין וחשבון, חבר הכנסת אופיר כץ?

אופיר כץ: אני שואל שאלה, אני רק רוצה לשמוע אותך אומרת את המשפט הזה.

אופיר כץ: כשאת מדברת על ערכים, תגידי לי אם אמרת את המשפט הזה או לא.

עידית סילמן: חבר הכנסת אופיר כץ, אני לא חייבת לך שום דבר.

עידית סילמן: קראת את הפוסט שלי?

אופיר כץ: המשפט מופיע בפוסט?

עידית סילמן: אם קראת, אז תתייחס למה שמופיע שם.

גלית דיסטל אטבריאן: גם ההורים של שיר חג'אג' קראו את הפוסט שלך.

אופיר כץ: זה פשוט לא להאמין שאת, שאחראית פה להונאת הבחירות הכי גדולה שהייתה במדינת ישראל, שאת מעיזה לכתוב על ערכים.

אופיר כץ: את צריכה להוציא את המילה הזאת בכלל מהלקסיקון שלך.

אופיר כץ: אין לך זכות לדבר על ערכים.

אופיר כץ: את אומרת לנו: כל איש ימין זה המבחן הערכי שלו?

אופיר כץ: על איזה ערכים את מדברת?

אופיר כץ: ערכים לרמות את הבוחרים הימניים במדינת ישראל?

אופיר כץ: לקחת את הקולות שלהם, לגנוב אותם ולהעביר אותם שמאלה?

אופיר כץ: ואת מטיפה לנו על ערכים?

אופיר כץ: תתביישי לך.

שמחה רוטמן: אל תדאג, היא לא מקשיבה לך.

שמחה רוטמן: היא לא נעלבה.

אופיר כץ: דבר נוסף, היועצת המשפטית ארבל.

אופיר כץ: גם בוועדה המסדרת הקודמת פניתי אלייך לגבי אותו עניין שהחתמנו שליש מחברי הוועדה על מנת לקיים דיון בנושא שרצינו.

אופיר כץ: עכשיו שוב זה חוזר על עצמו.

אופיר כץ: אמרת לי בהקדם, אין לזה הגדרה, בסוף זה לא נקבע בכלל.

אופיר כץ: גם פה זה דבר שחוזר על עצמו.

אופיר כץ: לפי מה שאנחנו רואים בוועדה המסדרת הקודמת, את הדורסנות שלהם, שאת הקולות שלנו שאנחנו יכולים להחתים שליש ולקיים דיון רומסים את הדבר הזה.

אופיר כץ: פעם שנייה שאומרים בהקדם וזה עדיין לא נקבע.

אופיר כץ: זאת אומרת, המשמעות שהזכות הזאת של האופוזיציה להחרים שליש מחברי הוועדה כדי להעלות נושא שחשוב להם זה בעצם דבר שלא קיים.

אופיר כץ: כי זו פעם שנייה שזה קורה.

אופיר כץ: הייתי רוצה לשמוע את עמדתך לסוגיה הזאת.

עידית סילמן: תודה רבה, חבר הכנסת אופיר כץ.

עידית סילמן: חבר הכנסת דוד ביטן, בבקשה.

דוד ביטן: למרות שאני לא מסוגל לצום, אני מבין את אלה שצמים.

דוד ביטן: לבוא ביום צום לפה בדחיפות ולהישאר פה עד אחרי סוף הצום כנראה זה לא דבר מקובל.

דוד ביטן: הקואליציה קיבלה החלטה לדרוס את האופוזיציה.

דוד ביטן: אולי אתם נהנים מזה, אני לא יודע מה הסיפור.

דוד ביטן: עשיתם את זה בהצעות לסדר, אתם עושים את זה בהצבעות אי-אמון, אתם עושים את זה עכשיו בוועדות, לצערי הרב.

דוד ביטן: היום כתבנו מכתב ליושב-ראש הכנסת שאנחנו לא מקבלים את הדבר הזה.

דוד ביטן: אני רוצה לומר שכאשר אני הייתי יושב-ראש קואליציה, נתתי לאופוזיציה קרוב לשש ועדות.

דוד ביטן: אם הקמנו ארבע ועדות, נתנו לכם שתיים.

דוד ביטן: אם הקמנו שתיים, נתנו לכם אחד.

דוד ביטן: השיטה הזאת של לדרוס היא לא מקובלת, ולצערי הרב אנחנו ניכנס בכל הדברים האלה למלחמת עולם.

דוד ביטן: לגבי הנושא של חוק האזרחות.

דוד ביטן: הרי אתם רואים, אתם הקמתם קואליציה, נתתם לרע"מ את ועדת הפנים וחילקתם אותה לשתיים.

דוד ביטן: למה הם לא מסוגלים לטפל בפשיעה במגזר הערבי?

דוד ביטן: אבל החלטתם שלא.

צבי האוזר: את הפשיעה במגזר הערבי נתתם אתם להם, לא?

צבי האוזר: בוועדה המיוחדת.

וליד טאהא: הם נתנו ועדה לענייני החברה הערבית.

צבי האוזר: כולל בנושא של הפשיעה.

וליד טאהא: הם לא נתנו פשיעה, נתנו ועדה לענייני החברה הערבית.

צבי האוזר: תראה במנדט של הוועדה.

עידית סילמן: חבר הכנסת האוזר, יגיע תורך.

מכלוף מיקי זוהר: זאת ועדה בלי סמכויות, חבר הכנסת האוזר.

צבי האוזר: איזו אגדה אורבנית.

צבי האוזר: מי אמר ועדה בלי סמכויות?

צבי האוזר: יש מישהו שחושב בטעות שזאת הייתה ועדה בלי סמכויות.

יצחק פינדרוס: מה הבעיה, שיטפלו בוועדת הפנים.

יצחק פינדרוס: אנחנו מסכימים שהם יטפלו, למה אתם לא מטפלים?

וליד טאהא: ועדה עם סמכויות לכל דבר ועניין.

וליד טאהא: כולל סמכויות חקיקה.

צבי האוזר: אגדה, אגדה.

וליד טאהא: אל תסלפו את האמת.

יצחק פינדרוס: אז למה פיצלו את ועדת הפנים.

צבי האוזר: אגדה.

צבי האוזר: סמוטריץ' בעד, נתניהו בעד, גם אתה בעד.

צבי האוזר: חבר הכנסת ביטן חשב שלא.

צבי האוזר: קרעי נרדם, לא קרא את הפרק, לא היה בבית הספר כשלמדו על הוועדה הזאת.

שלמה קרעי: האוזר, אתה מומחה לדירקטיבות.

אופיר כץ: צביקה, מעבירים חיסונים לעזה.

אופיר כץ: למה אתה לא עושה דיון על החיסונים שמעבירים לעזה.

אופיר כץ: פעם שעברה צעקת, מכתבים, דיונים.

אופיר כץ: איפה אתה?

אופיר כץ: איפה אתה?

אופיר כץ: מעבירים חיסונים לעזה, לא שומעים אותך.

וליד טאהא: קרעי, תפסיק לסלף.

וליד טאהא: אני רוצה לומר תודה לחברי מיקי זוהר.

וליד טאהא: היית אמיץ, קיבלתי ממך ועדה לענייני החברה הערבית לכל דבר ועניין, גם עם סמכויות חקיקה, ועל זה אני רוצה לתת לך תודה.

וליד טאהא: למה אתה מפחד מזה?

וליד טאהא: אל תפחד מזה.

וליד טאהא: קרעי מסלף, אומר ועדה ללא סמכויות.

וליד טאהא: תענה לו, תגיד לו שהוא אומר דברים לא נכונים.

אופיר כץ: מי הולך להיות סגן השר?

וליד טאהא: אנחנו נקבע מי הולך להיות סגן השר.

וליד טאהא: יש לנו זמן לקבוע מי יהיה.

מכלוף מיקי זוהר: אני נתתי ועדה, נכון?

מכלוף מיקי זוהר: אז אני יכול להגיד משהו?

אורית סטרוק: כמה מאלה שרשמתי לך על הפתק קראת לסדר?

עידית סילמן: חברת הכנסת אורית סטרוק, שבי, תנוחי.

עידית סילמן: אני נותנת לכם קצת לדבר על עצמכם.

מאי גולן: האוזר זה לא היה בינינו.

מאי גולן: למה את לא קוראת לו קריאה ראשונה?

צבי האוזר: מביא בשורה לעולם.

מאי גולן: אדון סגן של ווליד טאהא, אולי תשב בשקט?

עידית סילמן: חבר הכנסת האוזר, שב.

עידית סילמן: חבר הכנסת דוד ביטן, בבקשה.

מאי גולן: למה את לא קוראת לו קריאה ראשונה?

עידית סילמן: קראתי לו קריאה ראשונה, מאי.

עידית סילמן: פספסת, קראתי לו קריאה ראשונה.

דוד ביטן: אני אומר לך בצורה ברורה, כשהאוזר ידבר הוא לא יצליח לדבר, ואת לא תוכלי להוציא אותי כי את אפילו לא הערת לו על זה.

צבי האוזר: היא העירה לי.

עידית סילמן: קראתי אותו לסדר פעם ראשונה.

יעקב מרגי: בהיעדר ועדת אתיקה אי אפשר אפילו להתלונן על יו"ר ועדה שלא יודע לנהל את הוועדה.

עידית סילמן: זה לא יפה.

עידית סילמן: ככה אתה אומר?

יעקב מרגי: כשהיא יורדת עלינו ומעירה לנו הערות לא במקום ומדברת בטלפון.

עידית סילמן: אני לא מדברת עליך לא במקום, חבר הכנסת יעקב מרגי.

עידית סילמן: אני מכבדת אותך ואת דעתך.

יעקב מרגי: הרגישות צריכה להיות דו צדדית.

יעקב מרגי: כשהרגישות היא חד צדדית זה מקומם אותי.

יעקב מרגי: את הערת הערות שלא במקום ויצאת.

יעקב מרגי: לא שמעת את הביקורת שלי.

יעקב מרגי: וגם כשדיברנו היית בטלפון.

יעקב מרגי: מי שיכול להעיר ליושב-ראש זה חברי כנסת.

יעקב מרגי: יו"ר לא יכול להעיר לחברי כנסת שהגיעו באיחור או לא באיחור.

עידית סילמן: עוד מעט יגיע תורך.

יעקב מרגי: הוא הגיע כבר.

עידית סילמן: אז עכשיו דוד ביטן, ובואו לא נפריע לו.

עידית סילמן: בגלל שבאמת כולם הפריעו לך, ואני קצת נתתי להם לדבר אחד עם השני, אנחנו ניתן לך שתי דקות מהתחלה.

עידית סילמן: בבקשה, חבר הכנסת דוד ביטן.

דוד ביטן: האוזר, אני מבקש ממך לא להפריע.

צבי האוזר: לא לתקן אותו גם בטעויות?

מאי גולן: לא צריך את התיקונים שלך, תודה רבה.

מאי גולן: אף אחד לא עובד אצלך, לא מבקשים את התיקונים שלך.

מאי גולן: נענה לך כשנזדקק לך.

הגיע המומחה לפיצול סיעות.

גלית דיסטל אטבריאן: אצל האוזר זה פיצול אישיות, זה לא פיצול סיעות.

גלית דיסטל אטבריאן: ד"ר ג'ייקל ומיסטר האוזר.

גלית דיסטל אטבריאן: אתה מעורר גיחוך במקרה הטוב.

דוד ביטן: צבי האוזר שינה את עמדתו לגבי תמיכת הרשימות הערביות בממשלה כשהוא היה צריך את הנדל כשר כדי שהוא ייכנס בחוק הנורבגי.

דוד ביטן: ולא, הוא לא היה משנה את עמדתו, תאמיני לי.

דוד ביטן: כשזה אישי אז זה אישי עד הסוף.

דוד ביטן: לגבי מה שהתחלתי לומר, הבאתם את רע"מ, נתתם להם קואליציה, נתתם להם ועדה, והנה בחוק הראשון שעולה לדיון יש לכם בעיה עם זה ואתם רוצים להקים ועדה מיוחדת על מנת שחבר הכנסת אלחרומי לא יכול לדון בעניין הזה.

דוד ביטן: פעמיים דופקים אותך.

דוד ביטן: פעם אחת שלוקחים לך את הוועדה, ופעם שנייה אולי אתה לא מבין מה הסמכות של היושבי-ראש.

דוד ביטן: הסמכות של היושב-ראש, שהוא יכול לעכב את הדיון בחוק הזה הרבה זמן, עד חצי שנה.

דוד ביטן: אתה יודע מה יקרה אם זה יבוא אליך ואתה לא תדון בזה?

עידית סילמן: חבר הכנסת דוד ביטן, 30 שניות.

דוד ביטן: אם הייתי חבר הכנסת אלחרומי הייתי מצביע נגד הוועדה המיוחדת הזאת.

דוד ביטן: כי ברגע שאתה מקבל את החוק, אתה יכול לעכב אותו חצי שנה.

דוד ביטן: אתה יודע מה המשמעות של זה?

דוד ביטן: שאין חוק.

דוד ביטן: אתה לא צריך לא את בנט ולא את אף אחד כדי לקבל דברים.

עידית סילמן: תודה רבה.

עידית סילמן: חבר הכנסת יוראי להב הרצנו.

דוד ביטן: לא סיימתי.

מה בוער?

הצום נגמר רק ב-20:15.

עידית סילמן: יש לכם סנדוויצ'ים, אל תדאגו.

עידית סילמן: דאגתי לכם גם לאוכל.

עידית סילמן: בשעה שתסיימו תוכלו לקחת אותם אתכם.

יעקב מרגי: גם את הסנדוויצ'ים שלכם נחרים היום, לא נאכל אותם.

עידית סילמן: זה לא שלי, זה של הכנסת.

עידית סילמן: תנוח דעתך.

עידית סילמן: עובדי הכנסת טרחו והכינו בשבילך באהבה גדולה.

דוד ביטן: ההתנהגות שלכם כבר עכשיו מוכיחה שאין לכם קואליציה יציבה ואין לכם דבר שיש בו דבק כלשהו.

דוד ביטן: ואני אומר שאם כבר בחוק הראשון יש לכם בעיות, יהיו לכם עוד הרבה מאוד בעיות.

דוד ביטן: אני לא מדבר על גנץ, שזאת בעיה בפני עצמה, אבל בגדול מה שאני מציע לכם, תפרקו את הממשלה הזאת, תעשו פירוק של הממשלה.

דוד ביטן: הגיע הזמן שהימין יקבל את השלטון חזרה והאקזיט הזה של השמאל, שבעצם נתן לכם כמה תפקידים וקיבל את השלטון, דבר שהוא בחיים לא האמין שיהיה, האקזיט הזה צריך להיפסק.

עידית סילמן: תודה רבה.

עידית סילמן: חבר הכנסת יוראי להב, בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: תודה.

יוראי להב-הרצנו: גברתי היושבת-ראש, לא שאת זקוקה לעזרתי או להגנתי, אבל אני מוכרח לומר משהו לחבריי חברי האופוזיציה.

יוראי להב-הרצנו: אפשר להביע ביקורת בלי להיגרר למיזוגניות, אפשר להביע ביקורת בלי לזלזל בנשים, בלי לסנוט בנשים, בלי להקטין אותן או את היכולות שלהן.

יוראי להב-הרצנו: הביקורת שלכם היא חשובה והיא במקום, אבל אל תקטינו נשים, זה מקטין אתכם.

יוראי להב-הרצנו: תודה.

עידית סילמן: דווקא אנחנו נשים גדולות.

עידית סילמן: תודה רבה.

שלמה קרעי: אתה עכשיו המיזוגני הגדול.

אתה המקטין מספר אחד.

יוראי להב-הרצנו: בגלל שהיא אישה.

יצחק פינדרוס: ממש לא.

יצחק פינדרוס: רק בגלל שהיא בימינה, לא בגלל שהיא אישה.

עידית סילמן: חבר הכנסת איתמר בן גביר, בבקשה.

איתמר בן גביר: לפני הכול, אני קצת בהלם ממך, חברת הכנסת סילמן, יושבת-ראש הוועדה.

איתמר בן גביר: אני מכיר אותך שנים רבות ואני באמת מעריך אותך.

איתמר בן גביר: עם כל הכבוד וכל ההערכה, אני לא מכיר דבר כזה, בטח בעולם המשפט שאני מגיע ממנו אבל בכל מקום נורמאלי, שכאשר יש יושבת-ראש ועדה שיושבת בראש, מתחילה לשחק בטלפון, לדבר בטלפון.

איתמר בן גביר: מה זה?

איתמר בן גביר: איפה הכבוד המינימאלי?

איתמר בן גביר: זה א-ב של כבוד מינימאלי.

איתמר בן גביר: דבר שני, דיברו כאן על ביקורת לגבי עורכת הדין ארבל, וקפצו כאן כל מיני.

איתמר בן גביר: אני רוצה להזכיר לך דברים שהשופט ברק אמר.

עידית סילמן: זה נורא מפריע לי.

עידית סילמן: אני לא יכולה להקשיב, וגם הם לא יכולים להקשיב.

עידית סילמן: מה נסגר עם תרבות הדיבור בכנסת הזאת?

שמחה רוטמן: זה כמעט כמו להטיף לנו שאנחנו לא מספיק ערכיים.

הוא שאל על זלזול.

עידית סילמן: חבר הכנסת יעקב אשר, אתה מגזים.

עידית סילמן: אני קוראת אותך לסדר פעם שנייה.

עידית סילמן: חלאס.

עידית סילמן: אתה פשוט צועק.

עידית סילמן: אתה לא צם?

עידית סילמן: אתה צועק סתם.

איתמר בן גביר: כשקפצו כאן כל מיני חברי כנסת, מה אתם מבקרים את היועצת המשפטית, אני מזכיר את דברי השופט ברק בפרשת בארי, כשהוא אמר: הביקורת טובה לרשות השופטת.

איתמר בן גביר: לא שארבל היא רשות שופטת, אבל מותר לבקר גם אנשי משפט וגם עורכי דין.

איתמר בן גביר: דבר שלישי, וזאת מחאתי כאן.

איתמר בן גביר: מילא אתם עושים דילים עם רע"מ ומוכרים להם את המדינה ומוכרים להם את הנגב.

איתמר בן גביר: אבל שווליד טאהא, האפס הזה, תומך הטרור הזה, יושב כאן ומקלל וצועק ואומר כל מיני דברים, אני הייתי מצפה ממך להתערב.

אחמד טיבי: מה זה הדבר הזה?

אחמד טיבי: מה זה הסגנון הזה?

איתמר בן גביר: יש כאן תומכי טרור.

וליד טאהא: הזבאלה הזה מדבר כבר חמש דקות.

וליד טאהא: תפסיק עם התועבה הזאת כבר.

איתמר בן גביר: את שותפה שלו.

וליד טאהא: שמישהו יסתום לו את הפה, הזבאלה הזה.

עידית סילמן: איתמר בן גביר.

איתמר בן גביר: את מוכרת לו את הנגב.

וליד טאהא: אתה בושה למדינת ישראל.

וליד טאהא: אתה בושה לבית הזה.

וליד טאהא: דיקטטור טרוריסט, פאשיסט אנטישמי.

עידית סילמן: אני מבקשת לעצור את זה.

עידית סילמן: פעם שלישית אתם שניכם בחוץ.

איתמר בן גביר: שאלת אותות אם הוא מגנה פגיעה בחיילי צה"ל?

איתמר בן גביר: את יודעת שהוא בעד פגיעה בחיילי צה"ל?

איתמר בן גביר: תשאלי אותו, הוא שותף שלך.

עידית סילמן: חבר הכנסת איתמר בן גביר, תדבר, אל תצרח.

עידית סילמן: מה זה?

איתמר בן גביר: אני צורח?

איתמר בן גביר: הוא שותף שלך.

עידית סילמן: אני לא שומעת בצעקות.

מאי גולן: המיקרופונים לא טובים.

מאי גולן: ודבר שני, אולי לא לחנך בן אדם שמדבר מדם ליבו.

מאי גולן: אל תגידי לו איך לדבר.

מאי גולן: את רוצה, תוציאי אותו, אל תגידי לו איך לדבר.

מאי גולן: הוא חבר כנסת בדיוק כמוך.

עידית סילמן: אני אחליט אם צועקים בוועדה הזאת או לא צועקים, מאי גולן.

איתמר בן גביר: עידית וניר, אני מבין שתומכי הטרור הפכו להיות שותפים שלכם.

איתמר בן גביר: אבל שימו לב למה שקורה.

איתמר בן גביר: בהתחלה הם רוצים לגמור על הנגב, אחרי זה הם רוצים שלא ישיתו עליהם חוב, ועכשיו בכנסת הם עושים כאן איזושהי דיקטטורה לסתום פיות, לקרוא לחברי כנסת מיזבלה, כל מיני דברים כאלה.

איתמר בן גביר: הם קו קדמי של הטרור, קו קדמי של החיזבאללה.

איתמר בן גביר: למה לא בודקים את זה?

איתמר בן גביר: למה לא בודקים את הבן-אדם הזה?

איתמר בן גביר: הוא כמו עזמי בשארה יכול להיות.

איתמר בן גביר: האנשים האלה הם תומכי טרור.

איתמר בן גביר: אז זה נכון, אתם שותפים שלהם, אתם הולכים איתם, אתם מוכרים להם את כל הערכים.

איתמר בן גביר: אבל אתם צריכים להתבייש.

עידית סילמן: תודה רבה.

עידית סילמן: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: בשעה 10:52 קיבלנו הודעה שהישיבה הזאת מתקיימת היום ב-14:50, והופתעתי לראות על סדר היום את סעיף חוק האזרחות.

אחמד טיבי: וזה אחרי שהאופוזיציה על כל גווניה, הנורמאלי והלא נורמאלי, הודיעה שהיא לא מגיעה.

אחמד טיבי: אנחנו הודענו שאנחנו לא מגיעים.

מכלוף מיקי זוהר: מי הנורמאליים ומי הלא נורמאליים, אחמד?

אחמד טיבי: לכן אין ספק שהודעה בשעה 10:50 על נושא שהוא הנושא הקרדינאלי החשוב ביותר על סדר היום, כאשר אנשים עשו תוכניות אחרות, הוא מחטף.

אחמד טיבי: לא עושים דברים כאלה.

אחמד טיבי: אני מבין את הצורך של הקואליציה להעביר את החוק הנורא הזה.

אחמד טיבי: קואליציה רוצה להעביר את החוק.

אחמד טיבי: נורא לא נעים לה לספוג מכה ליוקרה גם של איילת שקד, גם של נפתלי בנט.

אחמד טיבי: לא נעים.

מאי גולן: אין יוקרה, אל תדאג.

אחמד טיבי: אבל יש דברים של א-ב בכנסת, בעבודת הוועדות, ולא עושים דברים כאלה.

אחמד טיבי: למרות זאת החלטנו להגיע, כי הנושא הוא חשוב.

אחמד טיבי: הוא בנפשנו.

אחמד טיבי: הוא נושא חשוב ביותר.

אחמד טיבי: עכשיו אני רוצה להעיר.

אחמד טיבי: כאשר חבר כנסת אומר על חבר כנסת אחר שהוא אפס כבר בתחילת דבריו - -

איתמר בן גביר: אבל מיזבלה מותר להגיד.

איתמר בן גביר: זה העולם על פי אחמד טיבי.

אחמד טיבי: - - מן הראוי להעיר לו בקריאה שלישית, כי היו לו שתיים.

אוסאמה סעדי: מיזבלה זה קטן עליך.

עידית סילמן: יש לך עוד 30 שניות, אחמד טיבי.

עידית סילמן: בבקשה.

איתמר בן גביר: אוסאמה, הוא אפס וגם אתה אפס.

איתמר בן גביר: אתם חבורת תומכי טרור.

איתמר בן גביר: אתם טרוריסטים כולכם.

עידית סילמן: אחמד, יש לך 30 שניות, בבקשה.

מכלוף מיקי זוהר: אני מרגיש נימה של זלזול מכיוונה של סילמן כלפיך.

אחמד טיבי: אני 20 שנה.

אחמד טיבי: תראה מה קרה לאלה שזלזלו בי במשך 20 השנה האלה.

מיכאל מלכיאלי: מי שזלזל בך נהיה ראש ממשלה.

אחמד טיבי: מי שנהיה ראש ממשלה אמר לי: כשאתם הייתם על העצים, הייתה לנו מדינה יהודית.

אחמד טיבי: והוא חייב לחזור בו, כי אתה בקואליציה איתו.

אחמד טיבי: הוא התייחס אליכם כאל קופים, ראש הממשלה הזה.

עידית סילמן: תודה רבה, חבר הכנסת טיבי.

עידית סילמן: חבר הכנסת אופיר סופר, בבקשה.

אחמד טיבי: שאלה.

עידית סילמן: אין שאלה לפרוטוקול.

עידית סילמן: חבר הכנסת אופיר סופר, בבקשה.

אחמד טיבי: האם תתקיים הצבעה?

עידית סילמן: סיימנו את הזמן.

אחמד טיבי: הם הפריעו לי באמצע.

אחמד טיבי: אני ישבתי בשקט.

אחמד טיבי: את בסגנון הזה לא יכולה לנהל חברי כנסת יותר ותיקים ממך, יותר מנוסים ממך.

אחמד טיבי: תפסיקי כבר.

עידית סילמן: שתי דקות לכל אחד.

עידית סילמן: חבר הכנסת אופיר סופר, בבקשה.

אחמד טיבי: אני רוצה לשאול האם תתקיים הצבעה על חוק האזרחות היום.

עידית סילמן: שאלה מצוינת.

עידית סילמן: הלאה, חבר הכנסת אופיר סופר.

עידית סילמן: שאלתך טובה.

יצחק פינדרוס: אלקין יעדכן אותך.

גלית דיסטל אטבריאן: את יודעת שאנחנו לא באמת תלמידים ב-ד2.

גלית דיסטל אטבריאן: אנחנו אנשים מבוגרים, אנחנו לא ב-ד2, המורה.

עידית סילמן: למה את צריכה להזכיר את זה שאת ב-ד2?

עידית סילמן: חבל.

עידית סילמן: אל תזכירי את זה שאת ב-ד2.

עידית סילמן: חבר הכנסת אופיר סופר, בבקשה.

גלית דיסטל אטבריאן: וואי, איזו שנונה.

גלית דיסטל אטבריאן: אימא, הרגת אותי.

אופיר סופר: תודה רבה.

אופיר סופר: גברתי היושבת-ראש, כפי שאת יודעת, הרי אנחנו מכירים אישית היטב, בדרך לכאן חשבתי איזה דברים אני מבקש לצד הפיצול הזה, על מה אני מדבר.

אופיר סופר: חשבתי עלייך וחשבתי על חברים נוספים במפלגה שיש לה פייק של שם שנקרא ימינה, ולאיזה תהום הידרדתרם, בקמפיין שהתחיל פעם ב"משהו חדש מתחיל", לאן הוא הגיע.

אופיר סופר: לאיזו ממשלה אנטי ציונית, לא ממשלת שמאל, ממשלה אנטי ציונית.

אופיר סופר: אי אפשר לקרוא לזה בשום מילה אחרת.

אופיר סופר: נפתלי בנט שהתחיל בתור מנכ"ל מועצת יש"ע, פשוט לממשלה אנטי ציונית.

אופיר סופר: כן, איתמר בן גביר דיבר פה על תומכי טרור.

אופיר סופר: אז מי שמבקר מחבלים הוא תומך טרור.

אופיר סופר: אין לזה שום פטנט אחר.

אופיר סופר: לי יש מ"כ שקוראים לו נועם אפטר, זיכרונו לברכה, הוא נהרג בפיגוע בעתניאל.

אופיר סופר: היה מפקד כיתה אצלי בצנחנים.

אופיר סופר: חבר הכנסת אוסאמה סעדי הולך לבקר את המחבל שתכנן את הפיגוע הזה.

אופיר סופר: שימו לב לאיזו הידרדרות.

אופיר סופר: אז תגידו לי: הוא מהמשותפת, הוא לא מרע"מ.

אופיר סופר: אבל כן, ווליד טאהא זה אותו דבר.

אופיר סופר: זו הצביעות שלכם.

אופיר סופר: נפתלי בנט, ראש ממשלת ימין?

אופיר סופר: בושה וחרפה.

אופיר סופר: ניר, אני מתבייש.

אופיר סופר: אתה יודע שאני מת עליך, אני מעריך את כל הדילמות שיש לך, אבל איבדתם את הכיוון.

אופיר סופר: אתם בוורטיגו מטורף.

אופיר סופר: תתפצלו מהדבר ההזוי הזה.

עידית סילמן: תודה רבה.

עידית סילמן: חבר הכנסת שלמה קרעי, בבקשה.

אופיר כץ: דיברת כל כך יפה, עכשיו הליכוד לא יוותרו עליך.

איתמר בן גביר: ניכרים דברי אמת.

שלמה קרעי: תודה, גברתי היושבת-ראש.

שלמה קרעי: אני רוצה לומר לכם שאתם בעצם קואליציית החתול והשמנת.

שלמה קרעי: אחרי שמיניתם את ליברמן לשר האוצר, ואת עבאס ואת מועצת א-שורא למקבלי ההחלטות בכל עניין לאומי וביטחוני של מדינת ישראל, אחרי שגם משהו שהתהדרתם בו שכביכול באתם לעשות טוב, מתברר כי עוד חתול במושבת החתולים השומרים על השמנת.

שלמה קרעי: כן, אני מדבר על מה שקרה הבוקר.

שלמה קרעי: הנשיאה חיות מינתה את מרים נאור ליושבת-ראש ועדת חקירת אסון מירון.

שלמה קרעי: בדיוק כל מה שהתרענו קרה.

שלמה קרעי: מי אלה חיות ונאור?

שלמה קרעי: הן השתיים שישבו בהרכב שדחה את בקשת המדינה להלאים את מתחם קבר הרשב"י.

שלמה קרעי: אז עכשיו עוד חתול בא לשמור על השמנת.

מיכאל מלכיאלי: בנט אמר שהוא רוצה לרסן אותם.

שלמה קרעי: ועכשיו, גברתי היושבת-ראש, אחרי שמכרתם את הכול, ביום הזה שבו שרף אפוסטמוס את התורה, ביום הזה י"ז בתמוז על סדר-היום כאן נמצאת הקמת ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת.

שלמה קרעי: ואת מי אתם הולכים לשים בראשות הוועדה הזו?

שלמה קרעי: את זה שרוצה לשרוף את התורה, את זה ששונא את היהדות, עוכר ישראל, אותו אתם רוצים למנות בי"ז בתמוז לזה שיהיה אחראי על בתי הדין הרבניים.

שלמה קרעי: בושה וחרפה.

מיכאל מלכיאלי: איך בנט לא מתבייש מהדבר הזה?

מיכאל מלכיאלי: איך בנט ממנה רביי רפורמי להיות בוועדת חוקה?

מיכאל מלכיאלי: הכול אני מוכן לסלוח, על זה אי אפשר לסלוח.

שלמה קרעי: ביום שבו שרף אפוסטמוס את התורה.

מיכל רוזין: מי שרף את התורה?

שלמה קרעי: אפוסטמוס.

יעקב מרגי: כי במערכת החינוך מלמדים רק על בודהיזם.

מיכל רוזין: אני יכולה ללמד את רובכם יהדות.

שלמה קרעי: המסר הוא ברור, החתול שומר על השמנת.

שלמה קרעי: הוא רוצה להרוס את היהדות בי"ז בתמוז.

שלמה קרעי: אומות העולם מתפלאות, למה צריך בכלל את המדינה הזאת?

שלמה קרעי: מדינת ישראל למה היא?

שלמה קרעי: בדיוק כמו שהמשותפת ורע"מ שואלים, מה צריך מדינה של העם היהודי אם הורסים את היהדות, הורסים כל סממן יהודי?

שלמה קרעי: אבל אתמול קראנו בפרשה "כעת ייאמר ליעקב ולישראל מה פעל אל".

שלמה קרעי: כשתגיע ממשלה כזאת, ממשלת זדון, שתרצה להחריב את הכול ולא יבינו למה צריך בכלל, מה פעל אל, למה אלוקים עשה בכלל את המדינה היהודית הזאת, אז יתקיים "הן עם כלביא יקום וכארי יתנשא".

שלמה קרעי: כשאתם מביאים את העם היהודי הזה לשפל, לדיוטה התחתונה, זה סימן שהגיע הזמן ובעזרת השם נחזור ונקים כאן ממשלת ימין לתפארת מדינת ישראל.

עידית סילמן: אני מבקשת מכולם שקט.

עידית סילמן: חברת הכנסת מאי גולן, בבקשה.

מכלוף מיקי זוהר: קבוצת הווצאפ "רצות ומשפיעות בין מפלגתי" זו קבוצה שהיא ימין או שיש בה קצת יותר משמאל?

מכלוף מיקי זוהר: כי הן משבחות אותך על הניהול החריף.

עידית סילמן: מיקי זוהר, זה קשה לך.

עידית סילמן: אני אסביר לך.

עידית סילמן: יש שם הרבה ליכודניקיות דווקא.

עידית סילמן: סיפור לי"ז בתמוז, באהבת חינם ננצח.

עידית סילמן: הרי לכל מפלגה יש מטה נשים משלה, איזשהו פורום נשים משלה.

עידית סילמן: אני חשבתי לנכון שאי אפשר שנשים תפעלנה לבד, כל אחת בתוך העולם שלה, ולכן לפני אי אילו שנים הייתי שותפה לקבוצת נשים מכל הקשת הפוליטית ויש שם נציגה מכל מפלגה, שהקמנו את "רצות ומשפיעות", שזה פורום הנשים הבין-מפלגתי.

עידית סילמן: יש שם נשים מהליכוד.

מכלוף מיקי זוהר: זה מבורך בעיני.

אחמד טיבי: אין ספק שההסבר הזה יותר חשוב מהשאלה שאני שאלתי.

מכלוף מיקי זוהר: את מקבלת חיזוק מהשמאל.

עידית סילמן: זה לא מהשמאל.

עידית סילמן: יש שם נשים מכל הקשת הפוליטית.

אחמד טיבי: על מה אתם מדברים?

אחמד טיבי: אתם מבזבזים את הזמן.

אופיר כץ: יש תשובה מהיועצת המשפטית לשאלה שלי?

עידית סילמן: לא, כי מאי מדברת עכשיו.

אופיר כץ: אבל אנחנו צריכים לדעת.

אופיר כץ: אלה הליכים של הכנסת, של הוועדה.

מאי גולן: עידית, אני רוצה להגיד לך בנימה אישית, אני אומרת לך את זה ממקום אותנטי וכן.

מאי גולן: אני לא ארד לרזולוציות אישיות, אני לא אתקוף אותך על מקום אישי.

מאי גולן: את קודם כל אישה, את חברת כנסת, את גם חברה של מרבית האנשים בקואליציה ובאופוזיציה.

עידית סילמן: תודה, חברת הכנסת מאי גולן.

מאי גולן: אני רוצה להגיד לך מאיפה זה נובע ספציפית איתך.

מאי גולן: זה לא נובע כי חס ושלום שונאים או כועסים.

מאי גולן: זה אפילו לא משם.

מאי גולן: אפילו לא מאוכזבים.

מיכאל מלכיאלי: למה לא?

מיכאל מלכיאלי: אנחנו כועסים.

מיכאל מלכיאלי: מאוד כועסים.

מאי גולן: תנו לי לסיים.

מאי גולן: לא דיברתי בשמך.

מאי גולן: מלכיאלי, תודה, לא ביקשתי עזרה.

מאי גולן: אני אומרת את זה דווקא מההערכה כלפייך, מהחברות שהייתה איתך, מהמקום שאני יודעת שאת אשת ימין בתוך תוכך.

עידית סילמן: ברור.

עידית סילמן: גם בחוץ אני אשת ימין.

מאי גולן: היו לנו המון שיחות, ואני אפילו יודעת, ואת לא צריכה להגיב על מה שאני אומרת עכשיו אם זה לא מתאים לך, שאת עושה את מה שאת עושה בלב כבד ובמצפון לא פשוט.

עידית סילמן: לא, לא.

מאי גולן: ידעתי שתגידי לא, ולכן אמרתי שאני מדברת בשם עצמי.

מאי גולן: ולכן אני אומרת לך ממקום כן, שהאכזבה היא שוברת לב.

מאי גולן: מעבר להכול, האמיני לי שהליכוד יפרח באופוזיציה.

מאי גולן: האמיני לי שהממשלה הזאת לא תישאר הרבה זמן.

מאי גולן: האמיני לי שאנחנו נילחם, נהיה פה בכל מחטף שתעשו, גם אם תגידו לנו דקה לפני.

מאי גולן: זה שובר את הלב לראות מישהי כמוך יושבת, יחד עם שמאל קיצוני, עם אנשים שכל הזהות והמהות שלהם היא אנטי ציונית, אנטי מדינת ישראל.

מאי גולן: ומה שאת רואה פה זה לא אישי, זה אידיאולוגי ערכי.

גלית דיסטל אטבריאן: מאי, אין שם לב.

גלית דיסטל אטבריאן: אין כלום, בדקתי, זה ריק, זה חלול.

גלית דיסטל אטבריאן: העיקר שבת של שלום.

גלית דיסטל אטבריאן: קיטש ועוד קיטש ומכונת ירייה של קלישאות, ואין שם שום לב או מצפון.

עידית סילמן: גלית דיסטל, קראתי אותך לסדר פעם שנייה.

עידית סילמן: ואת לא יכולה לדעת שזה חלול, כי אף פעם לא ניסית.

עידית סילמן: אז קודם כל תבדקי, אחר כך תדברי.

גלית דיסטל אטבריאן: 200 אלף קולות ניסו ותראי איפה הם נמצאים היום.

גלית דיסטל אטבריאן: עומדים הורים שכולים, את אפילו לא מסתכלת עליהם.

עידית סילמן: בתור אחת שנכנסה לרשימה מתוך היותך עיתונאית – תשפטי את עצמך קודם כל.

מאי גולן: אני רוצה לדבר.

מאי גולן: לא הפרעתי לאף אחד.

עידית סילמן: אל תפריעו לה.

עידית סילמן: היא באמת אמרה מדם ליבה והיא חברה קרובה והכול בסדר.

עידית סילמן: וגם אני במקום הערכי האידיאולוגי שלי.

מאי גולן: רק רציתי להגיד לך את זה ממקום כנה ואישי.

אחמד טיבי: שלום פעמים את אומרת "כנה".

אחמד טיבי: אין כנה בעברית, כן.

מאי גולן: לא רוצה ממך שיעורים בעברית.

מאי גולן: אני יודעת שאתה מורה ללשון, אל תלמד אותי עברית.

מאי גולן: לא רוצה שיעורים ממך.

אחמד טיבי: אל תעשי טעויות בעברית.

מאי גולן: לא רוצה שיעורים ממך, לא מצביקה האוזר.

מאי גולן: לא לימדתי אותך ערבית, יודעת לדבר ערבית בדיוק כמוך.

מאי גולן: בת של עירקית גאה, לא מלמדת אותך ערבית אל תלמד אותי עברית.

מאי גולן: הולך?

מאי גולן: תודה.

אחמד טיבי: זה מביך שערבי מתקן פנאטית כמוך.

מאי גולן: כשאתה אומר שמשהו מביש, אני גאה.

מאי גולן: לך תתמוך בטרור.

מאי גולן: לא תמכת בטרור בשעה האחרונה.

מאי גולן: מחבל, בחוץ.

איתמר בן גביר: לך לתקן בערב הסעודית.

איתמר בן גביר: בערב הסעודית תהיה מורה לעברית.

מאי גולן: אני רוצה לומר עקרונית ליום הזה.

מאי גולן: זה נכון שאנחנו יכולים לעבוד בצום.

עידית סילמן: כמו כל עם ישראל.

מאי גולן: נכון, אני מצדיקה אותך.

מאי גולן: חוץ מדוד ביטן, שלא מסוגל.

מאי גולן: אבל אנחנו לא דוד ביטן.

מאי גולן: אבל זאת לא עבודת כנסת תקינה.

מאי גולן: לכולנו היום, מעבר לחברי הכנסת מש"ס שצמו והיה להם קשה, לכולנו היה לו"ז.

מאי גולן: לא עושים מחטף שכזה.

מאי גולן: זה לא תקין.

עידית סילמן: קיבלתם הודעה ביום שישי.

מאי גולן: לא נכון.

מאי גולן: את ראית את הקושי שם, ראית מה הלך שם בוועדות.

מאי גולן: התחשבות תוביל את כולנו רחוק.

עידית סילמן: נא לסיים.

מאי גולן: לא סיימתי.

מיכל רוזין: תנו ליושבת-ראש הוועדה לנהל.

מאי גולן: שקט, מיכל.

מיכל רוזין: מאי, את לא תגידי לי שקט.

מאי גולן: בסדר, שמענו אותך, את לא מעניינת כרגע.

מאי גולן: עידית, כשאנחנו לא יודעים מה ההרכב של הוועדה, מי בוועדה, מקבלים התרעה של כמה שעות, זה לא יכול להמשיך ככה.

מאי גולן: אנחנו נהיה פה כל הזמן.

מאי גולן: אתם לא יכולים לעשות מחטפים.

מאי גולן: זה לא קרה בתקופת הליכוד מעולם.

מאי גולן: בטח שלא עם ועדת חוקה.

מאי גולן: אני מסיימת במשפט.

עידית סילמן: לא רוצה שתסיימי במשפט.

עידית סילמן: גבי לסקי, בבקשה.

מאי גולן: אני רוצה לסיים במשפט.

עידית סילמן: לא.

עידית סילמן: אני קוראת אותך לסדר פעם שנייה.

מאי גולן: תושבי אביתר זועקים לך היום, עידית סילמן, ולניר אורבך.

מאי גולן: תושבי אביתר עומדים להיות מפונים מבתיהם, זה יירשם על ההיסטוריה שלך.

מאי גולן: זה יירשם על ההיסטוריה הרעה שלך.

מאי גולן: את עושה עוול להיסטוריה היהודית.

ניר אורבך: מתי היית באביתר בפעם האחרונה?

מאי גולן: תושבי אביתר מחכים שתצילי אותם.

מאי גולן: אנחנו הולכים לשם מפה היום.

מאי גולן: אל תעשי את זה.

עידית סילמן: הגיע הזמן שגם את תלכי לשם.

עידית סילמן: תודה.

עידית סילמן: חברת הכנסת גבי לסקי, בבקשה.

גבי לסקי: פעם ראשונה שאני מדברת בוועדה.

גבי לסקי: אני רוצה להיות עניינית.

גבי לסקי: אני יושבת פה כבר יומיים, עד עכשיו לא ראיתי ממש דיונים ענייניים.

גבי לסקי: אנחנו בסעיף 1 על סדר-היום.

מאי גולן: ככה זה, כשלא מייצגים מחבלים טרוריסטים אין דיונים ענייניים, מה לעשות?

מאי גולן: אף אחד לא רצח עכשיו מישהו כדי שתלכי לייצג אותו.

מאי גולן: יש עוד מלא רוצחים בכנסת.

מאי גולן: מה את עושה פה בכלל, עוכרת ישראל?

מאי גולן: מייצגת רוצחים ומחבלים עם דם על הידיים.

מאי גולן: בושה וחרפה שאת בכנסת הזאת.

מאי גולן: איך את יכולה לשבת עם אחת כזאת?

מאי גולן: מייצגת רוצחים.

עידית סילמן: אני קוראת אותך לסדר פעם שלישית.

עידית סילמן: מאי גולן, את בחוץ.

מיכל רוזין: תוציאו אותה החוצה.

איתמר בן גביר: למה הוצאת אותה?

איתמר בן גביר: אני לא מבין.

איתמר בן גביר: היא מדברת מדם ליבה, למה הוצאת אותה?

אופיר סופר: למה הוצאת אותה?

אופיר סופר: האוזר דיבר חמש דקות, לא אמרת מילה.

אופיר סופר: למה הוצאת אותה?

אופיר סופר: (חברת הכנסת מאי גולן יוצאת מהוועדה)

אורית סטרוק: ניר אורבך לא בחוץ.

אורית סטרוק: עידית סילמן, תגידו לנו מראש איך את מוציאה אותה בצורה כזאת.

אורית סטרוק: איך את עושה את זה?

מיכל רוזין: אורית, אני מציעה לך לא להגן עליה.

אורית סטרוק: תגידי מראש מתי את מוציאה ומתי את נהנית מהצעקות.

מיכל רוזין: כשאנשים משתוללים בלי גבולות אז צריך להוציא אותם.

עידית סילמן: אל תגני על מי שלא מגיע לו הגנה.

עידית סילמן: חברת הכנסת גבי לסקי, בבקשה.

מיכל רוזין: אורית, אל תרדי לרמה הזאת.

מיכל רוזין: את לא ככה.

עידית סילמן: כדי שנוכל לקיים את שאר הדיון מאוד מאוד ענייני, אני אקציב עכשיו ממש שתי דקות לכל אחד.

עידית סילמן: מי שיפריע ייקרא לסדר ופשוט יצא מהדיון במידה שהוא מפריע.

עידית סילמן: אני לא מתכוונת להתחיל להתמודד אתכם אם אתם לא מכבדים אחד את השני.

עידית סילמן: זו תהיה התמודדות פנימית אישית שלכם.

עידית סילמן: מי שירצה לדבר, אנחנו נראה אם אפשר, למרות שהוא יצא, להכניס אותו בסוף הדיון כדי שהוא יגיד את השתי דקות שלו.

עידית סילמן: גבי לסקי, חברת הכנסת, בבקשה.

גבי לסקי: אנחנו בסעיף 1 על סדר-היום, התפלגות חבר הכנסת אופיר סופר מסיעת הליכוד, מיזוג עם סיעת הציונות הדתית.

גבי לסקי: אני שואלת את היועצת המשפטית של הוועדה, על פי חוק הכנסת, יש כמה מקרים שבהם ניתן להתפלג.

גבי לסקי: לא בכל מקרה.

גבי לסקי: ואני רוצה להבין מאיזה סעיף הוא מתפלג.

גבי לסקי: כי הרי סעיף 59(1) זו התפלגות של קבוצה של שני חברי כנסת או יותר.

גבי לסקי: סעיף 59(2) זה התפלגות - - -

מיכל רוזין: יעקב אשר, תפסיק להפריע לה.

מיכל רוזין: זו פעם ראשונה שהיא מדברת בכנסת.

עידית סילמן: חבר הכנסת יעקב אשר, תהיה לך פעם שלישית ואתה בחוץ.

עידית סילמן: אני לא רוצה להוציא אותך, זה לא נעים לי.

גבי לסקי: חבר הכנסת סופר, לא כתוב לי סיעה.

גבי לסקי: וסעיף 59(3) זה התפלגות נעשית בעת שהסיעה מתמזגת עם סיעה אחרת, זה גם לא המקרה.

דוד ביטן: גבי, יש הסכם.

גבי לסקי: גם אם יש הסכמים כאלה בצד שלי, אני חושבת שזה לא בסדר שאנשים ממפלגה אחרת יתמודדו במסגרת מפלגה אחרת.

מה עם סעיף 2?

גבי לסקי: אבל פה לא כתוב סיעה.

עידית סילמן: חברת הכנסת גבי לסקי, יש לך 30 שניות.

עידית סילמן: תודה.

תני לה לדבר.

עידית סילמן: האחרון משה ארבל, בבקשה.

עידית סילמן: זה נושא שכבר דנו עליו בעבר.

משה ארבל: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, כאדם שומר מצוות, כאשר נחשפתי לראשונה לסמל של אוניברסיטת ייל בארצות הברית, ובלוגו של אוניברסיטת ייל מופיעות המילים אורים ותומים, והיה לי מאוד קשה שלוקחים את האורים ותומים שהיו על חושן הכוהן הגדול כאשר היה נכנס לעבודת הקודש לפניי ולפנים ומשתמשים בשם אורים ותומים ללוגו של אוניברסיטה גדולה בארצות הברית.

אורית סטרוק: תקשיבי לו, כי זה מה שאתם עושים עכשיו.

עידית סילמן: אל תפריעי.

משה ארבל: יש לי חשיבות לאקדמיה, יש לי חשיבות לאוניברסיטאות, אבל הלוגו הזה זה עוד כלום.

משה ארבל: לקחו את המונח אורים ותומים שיושב על חושן הכוהן הגדול והשתמשו במונח אורים ותומים למבצע החרבת היישוב אביתר.

משה ארבל: לא יכלו למצוא שם אחר?

משה ארבל: מה הדמגוגיה הזולה הזו?

אורית סטרוק: תסתכלי עליו כשהוא אומר את זה.

עידית סילמן: תנשמי, אורית.

עידית סילמן: אל תחנכי אותי.

שמחה רוטמן: הם חשבו שזה יפה כי אביתר היה כוהן גדול.

שמחה רוטמן: הם חשבו שזה וורט יפה.

עידית סילמן: אל תחנכי אותי, תחנכי את עצמך.

עידית סילמן: אני אחראית על עצמי.

שמחה רוטמן: אל תחנכי אותנו.

שמחה רוטמן: את מחנכת פה את כולם מהבוקר.

משה ארבל: גברתי היושבת-ראש, אני מבקש רק לומר שאם יש היכרות עם ראש הממשלה ושרי הממשלה הזו, תקראי להם לעצור את החרפה הזו ולפחות בנרטיב לא להשתמש בשם הזה.

משה ארבל: זו בושה וחרפה.

משה ארבל: תודה.

עידית סילמן: תודה.

עידית סילמן: אנחנו עוברים להצבעה.

אורית סטרוק: תתביישו.

ניר אורבך: מה תתביישו?

ניר אורבך: את יודעת איך זה עובד, מה זה תתביישו?

ניר אורבך: די כבר, מספיק עם זה כבר.

אורית סטרוק: אורים ותומים זה השם לפנות יישוב בארץ ישראל?

אורית סטרוק: בושה, תתביישו.

עידית סילמן: אורית סטרוק, אני קוראת אותך לסדר פעם שנייה.

עידית סילמן: פעם שנייה את נקראת לסדר.

ניר אורבך: את מוזילה את המילה בושה.

משה ארבל: ניר אורבך, הייתי מצפה שלא תענה.

משה ארבל: בושה וחרפה.

אורית סטרוק: אתם מחריבים יישוב, אתם קוראים לזה אורים ותומים.

עידית סילמן: אורית, אם את תמשיכי לצעוק את תצאי החוצה.

עידית סילמן: זה לא נעים.

אורית סטרוק: אני אצא החוצה?

אורית סטרוק: אתם מחריבים יישוב, זה משנה אם אני אצא החוצה?

אורית סטרוק: אתם הורסים יישוב, אתם קוראים לזה אורים ותומים.

אורית סטרוק: איך אתם לא מתביישים?

ניר אורבך: בוא לא נחזור 15 שנה אחורה.

ניר אורבך: איפה הייתם.

אורית סטרוק: תיסע לאביתר, תתחבק עם האנשים שם אחר כך תפנה אותם.

אורית סטרוק: בושה.

ניר אורבך: לא מבקש ממך רשות.

ניר אורבך: כשאני אצטרך לבקש ממך רשות זו תהיה בושה.

אורית סטרוק: יש בתים ערבים מסביב לאביתר ואתם לא הורסים אחד.

עידית סילמן: אני מבקשת ממך, אורית, את מפריעה ליועצת המשפטית.

עידית סילמן: אם את לא תפסיקי אנחנו נקרא אותך לסדר פעם שלישית כדי לאפשר ליועצת המשפטית לענות.

עידית סילמן: את לא רוצה לתת לה לענות?

אורית סטרוק: אני לא רוצה.

עידית סילמן: אני מבקשת ממך לצאת.

אוסאמה סעדי: כי זו הקרקע שלהם, אין מה להשוות.

אוסאמה סעדי: הם יושבים על הקרקע שלהם, על מה את מדברת?

וליד טאהא: למה, יש מצווה להרוס בתים של ערבים?

וליד טאהא: לפי הדת שלך יש מצווה להרוס בתים של ערבים?

וליד טאהא: יא גזענית.

איתמר בן גביר: זה לא שלכם.

עידית סילמן: את מפריעה ליועצת המשפטית וחבל.

עידית סילמן: עוד מישהו לא רוצה לכבד כאן את היועצת המשפטית ולצאת אחר כבוד?

עידית סילמן: (אורית סטרוק יוצאת מהדיון)

עידית סילמן: ארבל, בבקשה.

עידית סילמן: הבא שיפריע ייקרא לסדר.

עידית סילמן: בבקשה.

אורית סטרוק: הורסים יישוב וקוראים לזה אורים ותומים.

איזוגניות.

עידית סילמן: זו לא מילה יפה מה שאמרת עכשיו.

עידית סילמן: חבר הכנסת יעקב אשר, אתה יודע את הפירוש של המילה שאמרת בכנסת ישראל בשולחן הזה?

עידית סילמן: זו לא מילה מתאימה מה שאמרת עכשיו.

עידית סילמן: זה לא מכבד אותך וזה לא מכבד את הכנסת.

עידית סילמן: אני בשוק ממה שאמרת עכשיו.

עידית סילמן: אני מאוד מקווה שעם ישראל לא שמע אותך.

עידית סילמן: תאמין לי שאני בהלם.

מה הבעיה?

תגידי.

עידית סילמן: לא, אני לא אחזור על מילה כזאת.

עידית סילמן: אני לא מעיזה לחזור עליה בכנסת ישראל.

עידית סילמן: מה זה הדבר הזה?

יעקב מרגי: כשזה בא מיוראי להב, זה בסדר?

עידית סילמן: על אישה ככה להגיד?

עידית סילמן: זה לא יפה וזה לא מכבד.

עידית סילמן: קדימה, ארבל.

עידית סילמן: תכבדו את עצמכם ביום שכזה.

עידית סילמן: ובכלל, גם לא ביום שכזה.

עידית סילמן: תכבד את עצמך עם השפה.

עידית סילמן: זה לא מכבד.

עידית סילמן: תן בבקשה לארבל לדבר.

עידית סילמן: ואם אתה תפריע אתה בחוץ.

מכלוף מיקי זוהר: תכבדי לפני שאת אומרת לנו לכבד את עצמנו.

עידית סילמן: מיקי, אתה נקרא לסדר פעם ראשונה.

עידית סילמן: תנו לה לדבר, בבקשה.

עידית סילמן: תכבדו את ארבל, תודה.

מכלוף מיקי זוהר: יש שלב שהיא מכבדת אותנו?

עידית סילמן: אני קוראת אותך לסדר פעם שנייה.

עידית סילמן: תודה.

ארבל אסטרחן: נשאלתי שתי שאלות.

ארבל אסטרחן: לגבי השאלה שנשאלתי על ידי חבר הכנסת כץ וחבר הכנסת רוטמן לגבי מצב שבו יושבי ראש התבקשו לשים נושא על סדר היום.

ארבל אסטרחן: סעיף 111 לתקנון הכנסת קובע כי יו"ר ועדה יכנס את הוועדה לישיבה על פי דרישה של הממשלה בהודעה בכתב של מזכיר הממשלה, או של שליש מחברי הוועדה שבה יפורט נושא הישיבה.

ארבל אסטרחן: כשקבעו את הסעיף הזה בתקנון הייתה התלבטות האם לקבוע תוך כמה זמן על יו"ר ועדה לשים נושא על סדר-היום כאשר באה אליו דרישה של שליש מחברי הוועדה, ונקבע שלא ייקבע מועד.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת, הדבר מסור לשיקול דעתו של יו"ר הוועדה, כמו דברים נוספים שמסורים לשיקול דעתו.

ארבל אסטרחן: כמו כאשר עובר נושא מהמליאה, כמו הצעת חוק או הצעה לסדר, והוא צריך לשים על סדר היום.

ארבל אסטרחן: ופה הזכיר חבר הכנסת ביטן שליו"ר ועדה יש חצי שנה.

דוד ביטן: אבל זה מוגבל בזמן.

ארבל אסטרחן: זה לא מוגבל בזמן.

ארבל אסטרחן: יש הוראה בחוק הפרשנות שאומרת הסמכה או חיוב לעשות דבר בלי קביעת זמן לעשייתו, משמען שיש סמכות או חובה לעשותו במהירות הראויה.

ארבל אסטרחן: זו הוראת העל שיש לנו.

אופיר כץ: אבל בוועדה המסדרת הקודמת הגשנו הצעה כזאת והם בכלל לא קבעו את הדיון.

אופיר כץ: עכשיו נראה שאנחנו גם בדרך לשם.

אופיר כץ: זה תקין לדעתך שפעם שעברה לא היה בכלל ועכשיו אנחנו בדרך לזה?

אופיר כץ: מה הדד-ליין, איפה הקצה?

ארבל אסטרחן: היות שהתקנון לא קבע דד-ליין, אני גם לא יכולה לומר.

איתמר בן גביר: אבל מה לדעתך הזמן הסביר?

עידית סילמן: אני מבקשת לא להתערב.

איתמר בן גביר: שואלים את היועצת המשפטית, מה את רוצה?

עידית סילמן: היא תסיים את הדברים שלה ואחר כך תעיר.

ארבל אסטרחן: זה תלוי בנושאים שעל סדר-היום.

איתמר בן גביר: בנסיבות האלה, בשים לב למצב שאנחנו נמצאים בו, ארבל.

ארבל אסטרחן: הדבר מסור לשיקול דעת רחב של יו"ר הוועדה.

ארבל אסטרחן: לנושא השני שהעלתה חברת הכנסת לסקי, פה אני רוצה לעשות סדר לפני ההצבעה.

אופיר כץ: אבל שיקול רחב זה אומר עד כדי שהיא יכולה לא לקבוע את הדיון הזה?

ארבל אסטרחן: לא, צריך לקבוע.

אופיר כץ: אבל בפעם שעברה לא נקבע דיון.

ארבל אסטרחן: אני נראית לך יושבת-ראש הוועדה?

ארבל אסטרחן: אני אומרת שיו"ר הוועדה צריך לקבוע.

אופיר כץ: אז אני שואל, פעם שעברה הם לא קבעו, האם זה תקין?

עידית סילמן: אני מבקשת שקט.

שמחה רוטמן: תקשיבי לה.

עידית סילמן: אל תחנך אותי, חבר הכנסת שמחה רוטמן.

עידית סילמן: אני לא אחנך אותך ואתה אל תחנך אותי.

אופיר כץ: ארבל, זה נשמע כאילו יש כאן התחמקות וזה לא לעניין.

עידית סילמן: חבר הכנסת אופיר כץ.

אופיר כץ: סליחה, אפשר לדבר עם היועצת המשפטית.

אופיר כץ: מה קרה?

עידית סילמן: תן לה לסיים ואחר כך תעיר.

אופיר כץ: לא, אני לא יכול לתת לה לסיים כי היא עברה נושא.

מיכל רוזין: אבל בכבוד.

עידית סילמן: אבל בכבוד.

עידית סילמן: אתה יכול לא לצעוק?

אופיר כץ: בכבוד, כן.

אופיר כץ: את גורמת לי לצעוק.

עידית סילמן: אל תרים את הטון.

אופיר כץ: אז אל תפריעי ואף אחד פה לא ירים את הטון.

עידית סילמן: לא, לי זה מפריע.

עידית סילמן: אתה לא תצעק על היועצת המשפטית.

אופיר כץ: ארבל, ביקשנו ולא נקבע וכבר החליפו יו"ר ועדה.

אופיר כץ: השאלה האם זה תקין.

ארבל אסטרחן: אני אפילו לא יודעת על איזה נושא מדובר.

אופיר כץ: הנושא היה בזמן המהומות על החמרת ענישה, והיו כמה הצעות חוק כדי לקדם אותן כמה שיותר מהר.

אופיר כץ: בקבוקי תבערה, אבנים, דברים כאלה.

ארבל אסטרחן: אגב, יכול להיות שבינתיים כבר עברו 45 ימים ואין משמעות יותר לבקשה.

שמחה רוטמן: אז ממילא אפשר לדעת ש-45 זה לא נקרא מהירות ראויה.

שמחה רוטמן: יש פטור מחובת הנחה והיא לא מניחה 45 יום, היא לא עשתה את זה במהירות הראויה ולא קיימה את חובתה, נכון?

שמחה רוטמן: אז זה צריך להיות פחות מ-45 יום?

ארבל אסטרחן: פעמים רבות מאוד יושבי-ראש ועדת הכנסת לא שמו על סדר-היום את הנושא הזה.

אופיר כץ: אז אני מסכם שזה תקין אם מגישים שליש.

ארבל אסטרחן: לא.

ארבל אסטרחן: אני חושבת שכאשר שליש מחברי ועדה דורשים לשים נושא על סדר-היום, על יו"ר הוועדה לשים אותו על סדר-היום.

מתי?

קריאה: במהירות הראויה.

אופיר כץ: עידית, אני מקווה שאת שמעת.

עידית סילמן: כן.

אופיר כץ: כרגע את בניגוד לעמדת היועצת המשפטית.

משה ארבל: אתה מדבר על בניגוד לעמדת היועצת המשפטית?

משה ארבל: הם משקרים על בג"ץ, מותר להם הכול.

משה ארבל: מוציאים הודעה שקרית לבג"ץ.

עידית סילמן: עכשיו לנושאים שעל סדר-היום.

עידית סילמן: ארבל, בבקשה.

ארבל אסטרחן: הסברתי את העניין הזה גם בישיבה הקודמת שהתקיימה ב-16 ביוני, אבל אני אחזור על זה כעת לפני ההצבעה.

ארבל אסטרחן: הבקשה כעת להתפלגות היא לפי סעיף 59(2) לחוק הכנסת, שמאפשר למפלגות שהגישו רשימת מועמדים משותפת והגישו הסכם ליו"ר ועדת הבחירות בעת הגשת רשימת המועמדים להתפלג לפי ההרכב המפלגתי גם אם בקשת ההתפלגות לא באה משליש מחברי הוועדה.

אוסאמה סעדי: אבל זה לגבי סיעות, לא?

ארבל אסטרחן: כן.

ארבל אסטרחן: רשימת המועמדים של הליכוד הוגשה על ידי שתי מפלגות.

גבי לסקי: איזו סיעה מתפלגת?

ארבל אסטרחן: אני אומרת עכשיו.

ארבל אסטרחן: רשימת המועמדים שנקראה "הליכוד בהנהגת בנימין נתניהו לראשות הממשלה" הוגשה על ידי שתי מפלגות, מפלגת "הליכוד תנועה לאומית ליברלית", ומפלגת "עתיד אחד – עתיד טוב לישראל".

ארבל אסטרחן: כעת הוגשה בקשה על ידי חבר הכנסת אופיר סופר, שהוא הנציג היחיד בכנסת של מפלגת "עתיד אחד", להתפלג.

ארבל אסטרחן: בהתאם לסעיף 59(2) הדבר הזה הוא אפשרי, ובעצם ועדת הכנסת נדרשת לבדוק את התקיימות התנאים ולאשר את ההתפלגות.

ארבל אסטרחן: הבקשה הנוספת היא של חבר הכנסת אופיר סופר לאחר אישור ההתפלגות, לאשר מיזוג של סיעתו, סיעת "עתיד אחד" - - -

גבי לסקי: זה לא על סדר היום.

גבי לסקי: אי אפשר להצביע היום.

ארבל אסטרחן: זה על סדר היום.

עידית סילמן: על סדר היום התפצלות ומיזוג.

שמחה רוטמן: את צודקת שזה לא היה אמור להיות בי"ז בתמוז, אבל זה קרה.

ארבל אסטרחן: הבקשה כעת היא בקשה משותפת של הסיעה של חבר הכנסת אופיר סופר, שבעצם מוקמת לרגע בסיעת הציונות הדתית, להתמזג לסיעה אחת שתיקרא "הציונות הדתית", ובעצם אותה סיעה תהיה מורכבת באותו רגע מארבע מפלגות.

ארבל אסטרחן: כרגע היא מורכבת משלוש מפלגות שהגישו ביחד את רשימת המועמדים, מה שנקרא סיעות נפרדות, ו"עתיד אחד" תצטרף לאותה סיעה כסיעה נפרדת נוספת.

אחמד טיבי: אגב, הפרוגנוזה של סיעה עם ארבע מפלגות היא לא מי יודע מה, לפי ניסיון.

ארבל אסטרחן: המשמעות היא שהמימון משולם לכל אחת מהמפלגות בנפרד, וגם ציינתי בישיבה הקודמת שהסיעות מסרו שלא יחול שינוי בזהות באי הכוח שלהן או ממלאי מקומן.

אוסאמה סעדי: זה היה צריך להיות התפלגות סיעת "עתיד אחד", ולא התפלגות של חבר הכנסת.

עידית סילמן: תודה רבה.

עידית סילמן: חבר הכנסת דוד ביטן, אתה עדיין מבקש את ההתייעצות הסיעתית שביקשת?

דוד ביטן: כן.

עידית סילמן: חמש דקות התייעצות סיעתית.

עידית סילמן: עכשיו 16:35.

עידית סילמן: ב-16:40 אנחנו כאן.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: מי בעד התפלגות חבר הכנסת אופיר סופר מסיעת "הליכוד" ומיזוג עם סיעת "הציונות הדתית"?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: מי נמנע?

איתן גינזבורג: בעד – 19

איתן גינזבורג: נמנעים – 1

איתן גינזבורג: התפלגות חבר הכנסת אופיר סופר מסיעת "הליכוד" ומיזוג עם סיעת "הציונות הדתית" אושר.

איתן גינזבורג: אני עובר לסעיף ב' בסדר היום: תיקון החלטת הכנסת בדבר הסמכת ועדה לדיון בהצעת הממשלה להאריך את תוקפו של חוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה), התשס"ג-2003.

איתן גינזבורג: חברים, לפני שאנחנו מתחילים, ברשותכם אני רוצה להציג בקצרה במה דברים אמורים.

איתן גינזבורג: חוק האזרחות והכניסה לישראל נחקק לראשונה בשנת 2003 כהוראת שעה.

איתן גינזבורג: בהוראת השעה נקבעו מספר הוראות המגבילות את שר הפנים במתן אזרחות ורישיונות לישיבה בישראל במקרים של איחוד משפחות שאחד מבני הזוג הוא תושב אזור יהודה ושומרון או חבל עזה, או כשאחד מבני הזוג הוא תושב או אזרח של איראן, לבנון, סוריה או עיראק.

איתן גינזבורג: נקבע בהוראת שעה הסדר שונה מההסדרים בדבר הסמכויות ושיקול הדעת הנתונים לשר הפנים לפי חוק האזרחות ולפי חוק הכניסה לישראל.

איתן גינזבורג: בנוסף, נקבעו בהוראת השעה מגבלות על מתן היתרי שהייה בישראל במקרים של איחוד משפחות ועל מתן היתרים לתושבי האזור לפי תחיקת הביטחון.

איתן גינזבורג: סעיף 5 לחוק קובע מנגנון מיוחד של הארכה לפיו הממשלה רשאית, באישור הכנסת, להאריך בצו את תוקף החוק לתקופה שלא תעלה על שנה כל פעם.

איתן גינזבורג: מאז שנחקק החוק הוארך החוק מידי שנה.

איתן גינזבורג: עכשיו הוא עומד בתוקף עד ליום ה-6 ביולי 2021.

איתן גינזבורג: בשנת 2015 החליטה הכנסת, לפי הצעת ועדת הכנסת, כי כדי לשפר את הליך החקיקה בנושא יתקיים דיון בהארכת תוקף החוק בוועדה המשותפת של ועדת חוץ וביטחון וועדת הפנים בראשות ועדת חוץ וביטחון, והיא זאת שתגיש את המלצתה למליאת כנסת.

איתן גינזבורג: משלא הוקמה עדיין ועדת הפנים הקבועה של הכנסת, וגם לא ניתן להקים ועדה משותפת, מוצע כעת לקבוע, לפי סעיף 141 לתקנון הכנסת, כי הדיון יתקיים בוועדה הזמנית לענייני חוץ וביטחון.

למה אתם לא מקימים ועדות?

איתן גינזבורג: אנחנו פותחים את הדיון.

מאיר פרוש: אולי שהערבים ידברו קודם.

איתן גינזבורג: ראשון הדוברים הוא ווליד טאהא, בבקשה.

למה אתם לא מקימים את ועדת הפנים היום?

איתן גינזבורג: זה לא על סדר היום.

מיכאל מלכיאלי: למה זה לא על סדר היום?

מיכל רוזין: כי האופוזיציה מתנגדת.

יעקב מרגי: אני הייתי פורש מהקואליציה על דבר כזה.

וליד טאהא: בניגוד לרבים מאלה שיושבים כאן ורוצים לעשות שימוש פוליטי בנושא כל כך קריטי וחשוב עבורי כאזרח מדינת ישראל, כאזרח ערבי במדינת ישראל, אני רוצה לדבר על הנושא הזה באופן מהותי.

וליד טאהא: מה שנקרא חוק האזרחות הוא למעשה חוק אנטי אזרחי, חוק אנטי אזרחות, חוק גזעני, חוק שמבייש כל ספר חוקים בכל מדינה עלי אדמות.

וליד טאהא: החוק הזה, שהוא הוראת שעה שחוזרים לאשרר אותה כל שנה מחדש, ויש להם סיבה כי יש להם במה להתבייש בדבר הזה - -

איתמר בן גביר: אתה צודק, אני מסכים איתך, צריך לעשות את זה קבוע.

וליד טאהא: אתה אנטישמי, גזען, טרוריסט.

וליד טאהא: אתה מתגאה בגזענות שלך.

וליד טאהא: בושה וחרפה אתה.

וליד טאהא: הוראת השעה הזאת, שכל הגזענים מתגאים בה, שיש פה הרבה חברי כנסת שגאים בה על רקע גזעני, בגללה עשרות אלפי אנשים חיים סבל יום-יומי.

וליד טאהא: נשים, ילדים, זקנים חיים סבל יום-יומי בהתנהלות החיים השוטפים שלהם.

וליד טאהא: יש פה מי שחושב שהפלסטינים הולכים לעמוד בתור כדי לקבל אזרחות ישראלית.

וליד טאהא: אני רוצה לאכזב אתכם ולומר שהפלסטינים גאים בפלסטיניות שלהם, הם לא מתכוונים לעמוד בתור כדי לבקש את האזרחות שלך.

וליד טאהא: מה שהם מבקשים זה לחיות כמו בני אדם, להתאחד כמו בני אדם.

וליד טאהא: ילד שאימא שלו לא יכולה לרשום אותו בתעודת הזהות שלה, אבא שהמשפחה שלו לא רואה את הילדים שלו זמן רב - יש הסדרים אזרחיים שאפשר לעשות בנוגע אליהם שלא קשורים לזהות הישראלית, שלא קשורים לשום דבר.

וליד טאהא: בגלל הגזענות לא מוכנים לשמוע על זה.

וליד טאהא: אני מבטיח לכל אלה שרוצים לנצל את זה פוליטית, שאני לא אסייע לדבר הזה בשום מצב ובשום מקרה.

וליד טאהא: אם מישהו רוצה להעביר אותו, הוא מוזמן לעשות עליו את התיקונים הנדרשים כדי שהוא יעבור.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: אני הייתי ב-2003 כאשר החוק הזה חוקק בהוראת שעה.

אחמד טיבי: לאחר מכן עתרנו לבג"ץ.

אחמד טיבי: חמישה שופטים לפחות החליטו נגד החוק.

אחמד טיבי: השישי, אדמונד לוי, היה נגד החוק, אבל הסתמך על הוראת השעה.

אחמד טיבי: לא מדובר מסיבות ביטחונית, מדובר מסיבות דמוגרפיות, אבל מכיוון שדמוגרפי לא תופס בבג"ץ מישהו החליף את זה לביטחוני.

אחמד טיבי: אם כניסה ויציאה לארץ תלויה בסכנות ביטחוניות, אז אולי צריך לבטל בהוראת שעה את חוק השבות כי ברוך גולדשטיין היגר לכאן על פי חוק השבות.

יעקב מרגי: אני מוכן לתקן את חוק השבות עכשיו.

אחמד טיבי: גם אם החוק לא יעבור, לא יקרה כלום לקואליציה.

אחמד טיבי: מקסימום הפרסטיז'ה, היוקרה של נפתלי בנט ואיילת שקד ייפגעו.

אחמד טיבי: איילת שקד אמרה היום שהיא לא תשנה נקודה וגם לא פסיק בחוק, מה שאומר שהאכזריות של החוק הזה תימשך.

אחמד טיבי: אנחנו היינו נגד אז.

אחמד טיבי: אני מקווה שכל מי שהיה אז איתנו נגד - -

יעקב מרגי: כמו מי?

אחמד טיבי: מרצ למשל.

איתמר בן גביר: אבל הם קיבלו סגני שרים.

אחמד טיבי: ווליד, שאמר את דעתו, יצביע נגד.

אחמד טיבי: אסור להעביר את זה לשום ועדה - לא לוועדת הפנים, לא לוועדת חוץ וביטחון, כי בסוף אני לא סומך על הימין, הם יצביעו בעדו.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, החוק הזה, שהוא חוק גזעני ביותר שפוגע וסותר זכויות חוקתיות, אושר על ידי בג"ץ מאז 2003 ברוב של שישה שופטים נגד חמישה שופטים, כאשר השופט שהכריע את הכף היה השופט אדמונד לוי שאמר שהוא תומך בהוראת השעה הזאת רק בגלל הזמניות של הצו הזה.

אוסאמה סעדי: אם היה חוק קבוע לא היה רוב בבית המשפט העליון.

אוסאמה סעדי: השופט אדמונד לוי ב-2012, בגלגול השני של העתירה, אמר ככה, ואני מצטט: "המשך קיומו של חוק האזרחות והכניסה לישראל מטיל צל כבד על סיכוייה של הדמוקרטיה בישראל".

אוסאמה סעדי: זה השופט שנתן את הרוב לאישור החוק.

אוסאמה סעדי: חברת הכנסת רייטן, את זה בג"ץ אמר.

שלמה קרעי: אז מה אם בג"ץ אמר?

אוסאמה סעדי: אתה מצידך רוצה להרוס את בג"ץ, אבל אני מפנה את דבריי לחברי הכנסת שכן אכפת להם משלטון החוק ומבג"ץ ועומדים היום להעביר את החוק הזה בוועדת חוץ וביטחון.

אוסאמה סעדי: אני אומר לך, חברת הכנסת רייטן, ולשתי חברות שלי שאינן כאן, למיכל רוזין ולגבי לסקי, שעל אחריותכן ועל הכתפיים שלכן מוטלת החובה לא להעביר את החוק הזה לוועדת חוץ וביטחון.

הם פחדנים.

אוסאמה סעדי: אפשר להקים ועדת פנים וועדה משותפת.

אוסאמה סעדי: חברת הכנסת שהייתה הכי תקיפה נגד החוק בוועדה המשותפת לפני שנה הייתה השרה מרב מיכאלי.

אוסאמה סעדי: לא יעלה על הדעת שבקולות שלכם ושל מרצ תעבירו את החוק, תעבירו את השרץ הזה.

אוסאמה סעדי: כשמדברים על ביטוחי בריאות ועל רישיון נהיגה, זה כבר קיים בחוק היום.

וליד טאהא: איך אתה יודע שמדברים בכלל על זה, אוסאמה?

שלמה קרעי: קנו אותם עם כיסא.

אוסאמה סעדי: אסור להעביר את החוק הזה.

אוסאמה סעדי: מדובר בעשרות אלפי משפחות שסובלות.

אוסאמה סעדי: שמעתי ונפגשתי יחד עם חבריי עם מאות מהמשפחות האלו.

אוסאמה סעדי: לא יעלה על הדעת שמשפחות שהגישו איחוד משפחות מלפני 20 שנה, מלפני 15 שנה, עדיין כל שנה צריכות לעבור ויה דולורוזה, ייסורי מצפון.

אוסאמה סעדי: מבקשים מהם כל שנה אישורים על מגורים, על לימודים, על בתי ספר.

אוסאמה סעדי: אנשים שעברו את גיל 50, את גיל 55 עדיין צריכים לעבור את כל הייסורים האלה על מנת שיאשרו להם כל שנה עוד שנה ועוד שנה ועוד שנה.

שלמה קרעי: אוסאמה, הם נאמנים למדינה האנשים האלה, נאמנים למדינת ישראל?

אוסאמה סעדי: אתה תראה בדיון בוועדה המשותפת שמספר המקרים שיש בהם מעורבות ביטחונית הוא כאין וכאפס לעומת עשרות אלפי משפחות שאין להן מעורבות ביטחונית.

אוסאמה סעדי: תפסיקו להשתמש בשיקול הביטחוני הזה.

איתמר בן גביר: חצי הולך לטרור, היה תחקיר על זה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יבגני סובה, בקשה.

יבגני סובה: אם אתם כל כך נגדם, תהיו איתנו.

מיכאל מלכיאלי: מי זה "איתנו"?

מיכאל מלכיאלי: במריצות רציתם לזרוק אותנו.

מיכאל מלכיאלי: איתנו במריצות?

מיכאל מלכיאלי: במריצות אנחנו ביחד.

יבגני סובה: אם אתם בעד מדינת ישראל, תצביעו בעד.

איתן גינזבורג: האם מישהו רוצה לדבר בנושא הזה?

איתן גינזבורג: אם לא, תם הדיון בנושא הזה.

אחמד טיבי: פחדנים.

אחמד טיבי: אין להם רוב אז אין הצבעה.

איתמר בן גביר: פחדנים, פחדנים, פחדנים.

איתן גינזבורג: הנושא הבא על סדר היום: הקמת ועדת חוקה, חוק ומשפט.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת טופורובסקי יסביר את הרכב הוועדה.

בועז טופורובסקי: מכיוון שעדיין לא הגענו להסכמה עם האופוזיציה על הקמת הוועדות הקבועות, ומכיוון ויש מספר לא מבוטל של דברים שעומדים לפוג תוקף ב-6 ביולי ועוד תקנות קורונה שצריכות לעבור בכנסת ישראל ועוד הצעות לשינוי חקיקה, החלטנו בסופו של דבר להביא לכאן להצבעה את הקמת ועדת החוקה.

משה אבוטבול: ולא צריך ועדת פנים?

משה אבוטבול: מה עם ועדת פנים לחוק האזרחות?

לא היה מעולם.

מאי גולן: מעולם לא קרה.

בועז טופורובסקי: לאחר ששקלנו את כל האפשרויות גם עם הייעוץ המשפטי של הכנסת, זאת האפשרות הסבירה ביותר - שאנחנו נקים ועדה.

בועז טופורובסקי: אנחנו ממליצים להקים ועדת חוקה קבועה, לפי המפתח הבא: יש עתיד – שני חברים; כחול לבן – חבר אחד; עבודה – חבר אחד; ישראל ביתנו – חבר אחד שיהיה מטעם תקווה חדשה; ימינה – חבר אחד; תקווה חדשה – שני חברים; מרצ – חבר אחד.

בועז טופורובסקי: סך כל הקואליציה תשעה חברים .

בועז טופורובסקי: המשותפת – חבר אחד; הליכוד – שלושה חברים; ש"ס – חבר אחד; יהדות התורה – חבר אחד; הציונות הדתית – חבר אחד.

בועז טופורובסקי: סך הכל לאופוזיציה שבעה חברים.

בועז טופורובסקי: גודל הוועדה הוא 16 אנשים.

שלמה קרעי: בועז, מה המפתח?

שלמה קרעי: אין מפתח.

מיכאל מלכיאלי: מה המפתח של החלוקה?

בועז טופורובסקי: המפתח מחולק, לפי מה שהבנתי מהשר אלקין, על פי נוסחה שקיימת בהרבה מאוד כנסות קודמות.

בועז טופורובסקי: החלוקה נעשתה לפי איזו שהיא נוסחה.

בועז טופורובסקי: אני לא אפרט את כולה עכשיו, אבל אני בטוח שדוד ביטן מכיר אותה.

בועז טופורובסקי: בגלל שזו ועדה עם מספר חברים זוגי, הקואליציה כדי שתוכל לתפקד צריכה רוב נורמאלי של שני חברים.

דוד ביטן: איזו נוסחה אני מכיר?

בועז טופורובסקי: שימו לב שהמפלגה שמקבלת הכי הרבה חברים היא מפלגת הליכוד, וזה בהתאם לגודלה.

שלמה קרעי: מה הנוסחה?

שלמה קרעי: בועז, אתה לא יכול להציע הקמה בלי נוסחה.

שלמה קרעי: אתה לא יכול לקבוע מספר חברי ועדה זוגי ואז לתת אי שוויון כל כך בוטה לאופוזיציה.

איתן גינזבורג: חברים, אני לא יודע מה הנוסחה, וגם לא חשובה הנוסחה.

איתן גינזבורג: יש פה הצעה להרכב הוועדה.

מיכאל מלכיאלי: היועצת המשפטית, אנחנו רוצים חוות דעת.

איתן גינזבורג: אנחנו פותחים את הנושא לדיון.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת פינדרוס הוא ראשון הדוברים.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, אמר לי פעם מישהו חכם שבמדינת ישראל החוקים מחייבים אך ורק את מי שהוא לא אשכנזי, לא לבן, לא חילוני ולא מהמרכז.

יצחק פינדרוס: אם אתה משהו אחר, מאיזה צד אחר של המפה, החוק מחייב אותך.

יצחק פינדרוס: הדת הדמוקרטית החדשה שבה אתם מנופפים כל הזמן היא בדיוק מה שאנחנו רואים פה עכשיו.

יצחק פינדרוס: אם הייתה ממשלת ימין שבה היו 72, 73 חברים, הייתה דמוקרטיה, היה כיבוד זכויות מיעוט, היו דיונים.

יצחק פינדרוס: כשנתנו בפעם הקודמת רק שלוש ועדות לאופוזיציה, אתם לא יודעים איזו מלחמה הייתה.

יצחק פינדרוס: אני מזכיר לך שהקואליציה הייתה אז שבעים וכמה חברים.

יצחק פינדרוס: כל התקשורת וכל הדת החדשה הזאת קראו לזה אז קנאות.

יצחק פינדרוס: כשקמה ממשלת מיעוט שבה יש 60 חברים, שבה יושבות מפלגות שבמקרה הטוב מייצגות מחצית מהכנסת ובמקרה הגרוע גם פחות, אז אומרים לך: "לא, החצי הזה צריך שיהיה לו רוב של שניים".

יצחק פינדרוס: לא מחלקים את כל הוועדות, מקימים ועדה אד-הוק, כל הכנסת משותקת, הכל משותק.

יצחק פינדרוס: בראשות הוועדה הזאת אמור לעמוד אדם שחושב שהדת היהודית היא פלסטלינה כמו אותה דת דמוקרטית שאומרת שתלוי במי מדובר, אם מדובר על הגזע הלבן המרכזי האשכנזי או על משהו מעבר.

מיכאל מלכיאלי: זאת הקואליציה שלכם.

יצחק פינדרוס: הטיעונים של אלקין והנוסחה, שהיא נוסחה סודית שיש בכספת של ביטן, כנראה ישכנעו את שופטי בג"ץ שהם חלק מאותה אליטה, אבל לא ישכנעו את אזרחי ישראל.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת דוד ביטן, בבקשה.

דוד ביטן: אני מוחה על כך שאחרי שהוא אמר שזאת נוסחה שאני מכיר אתה לא נותן לי להגיב.

דוד ביטן: אתה לא יכול להטעות את חברי הוועדה כאן.

דוד ביטן: אי אפשר להקים ועדה כך, אין דבר כזה, כי כשאתה מקים את הוועדות אתה צריך לראות את התמונה הכוללת.

דוד ביטן: אתם מקימים ועדה אחת על מנת שתהיה עם מספר חברים זוגי.

דוד ביטן: אם מקימים ועדה אחת, זה צריך להיות אי-זוגי.

דוד ביטן: אם היה אי-זוגי, היינו בהפרש של אחד, לא בהפרש של שניים.

דוד ביטן: אתם עושים את זה ברגע האחרון, כשלא דיברתם איתנו.

דוד ביטן: תמיד מקובל בהקמת ועדות לשבת עם האופוזיציה.

דוד ביטן: לאן אתם רוצים להגיע?

דוד ביטן: בוועדת חוקה ב-2015 ההפרש בין הקואליציה לאופוזיציה היה בן- אדם אחד.

דוד ביטן: בוועדת הכלכלה נתנו רוב בוועדה לאופוזיציה.

מיכל רוזין: היה גם פער של שניים ושלושה.

מיכל רוזין: ביטן, אל תבלבל את מי שלא היה פה בעובדות.

דוד ביטן: בוועדת הכלכלה נתנו יושב-ראש לאופוזיציה, לאיתן כבל, וגם הרוב בוועדה היה של האופוזיציה.

דוד ביטן: איפה הולכים לקראת?

דוד ביטן: איפה הולכים לפי הנוהל המקובל?

דוד ביטן: בוועדת הכנסת, שהיא מאוד חשובה לקואליציה, יש רוב יותר גדול מהיחס, אבל לא בהרבה.

דוד ביטן: אם היחס הוא 59-65, נותנים שם עוד אחד, על מנת שבוועדת הכנסת יהיה לקואליציה רוב כי היא מנהלת את הכנסת יחד עם יושב-ראש הכנסת.

דוד ביטן: רבותי, אני מציע לכם לרדת מכל המילים האלו.

דוד ביטן: זה לא מכובד להביא לנו את ההצעה הזאת.

דוד ביטן: אם כן, אנחנו נגיש הצעה נגדית להצעת הקואליציה, הצעה שונה לגמרי, ונראה מה יהיה.

דוד ביטן: אנחנו תכף נכין ונגיש אותה ליושב-ראש להצבעה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אופיר כץ, בקשה.

אופיר כץ: בשעה 10:50 בבוקר קיבלנו את הזימון.

אחמד טיבי: ב-10:52.

אופיר כץ: בסדר היום היה רשום הקמת ועדה מיוחדת, הקמת ועדה זמנית לחוק, חוקה ומשפט.

אופיר כץ: בשעה 14:40 קיבלנו את סדר היום החדש.

שמחה רוטמן: 10 דקות לפני תחילת הישיבה.

אופיר כץ: בסדר היום החדש נכתב שמדובר בהקמת ועדה קבועה.

אופיר כץ: הקמת ועדה קבועה זה ממש לא דבר קטן.

אופיר כץ: זמנית זה זמני.

אופיר כץ: נושא כזה כבד ומשמעותי צריך להיות כמו הנושא הקודם.

אופיר כץ: אם נתתם בנושא הקודם התראה של ארבע שעות, גם פה הייתם צריכים להודיע ארבע שעות לפני, כי זה לא שינוי קטן, זה שינוי מאוד מאוד משמעותי.

אופיר כץ: אני מבקש לשמוע את חוות הדעת של היועצת המשפטית אם זה תקין.

איתן גינזבורג: מכיוון שאנחנו מתורגלים בשליחת סדר היום, בשינוי סדר היום, ומכיוון שאנחנו כבר דנים פה למעלה משלוש שעות בכל מיני נושאים והנושא הזה היה על סדר היום - -

אופיר כץ: לא, בסדר היום היה ועדה זמנית.

איתן גינזבורג: אמרת ש-10 דקות לפני תחילת הדיון שינו את הנושא הזה.

איתן גינזבורג: שינויים בסדר היום זה דבר מקובל.

איתן גינזבורג: אין כאן גם עניין מהותי.

ארבל אסטרחן: אין בתקנון הכנסת, ובכוונה חברי הכנסת עשו את זה, את הזמן המינימאלי לזימון לוועדות.

ארבל אסטרחן: כמובן שהדבר האידיאלי הוא לזמן ועדות זמן ניכר מראש, אבל הדבר הזה פעמים רבות לא נעשה, בוודאי לא בוועדת הכנסת ובוועדה המסדרת.

ארבל אסטרחן: כאשר מדובר בימי כנסת, פעמים רבות הזימון יוצא בהתראה קצרה.

ארבל אסטרחן: כאשר מדובר בימים שבהם לא מתכנסת מליאת הכנסת, אנחנו משתדלים שזה יהיה בסביבות השלוש שעות, על מנת לאפשר לחברי הכנסת להגיע כי לא מצופה מהם להיות במשכן הכנסת.

ארבל אסטרחן: במקרה הזה אנחנו אמנם בכמעט שלוש שעות, אבל צריך לזכור שהזימון לוועדה נמסר, חברי הכנסת ידעו שמתקיימת ישיבה של הוועדה.

ארבל אסטרחן: נכון שחל שינוי בסדר היום, אבל היות ובכל זאת מדובר בפרק זמן משמעותי וחברי הכנסת היו כאן, אני לא חושבת שזה משהו שלא ניתן לקיים בו דיון.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת רוטמן, בבקשה.

שמחה רוטמן: רציתי לשאול את היועצת המשפטית דווקא לעניין הוראות חוק יסוד: הכנסת.

שמחה רוטמן: אני לא זוכר אירוע שמקימים ועדה קבועה ובודדת.

איתן גינזבורג: היה פעמיים.

שמחה רוטמן: אני בוודא ובוודאי לא מכיר שעושים את זה כאשר אין הסכמה והמפתח לא ברור לחלוטין.

שמחה רוטמן: אך ורק לפני דקה וחצי, שתי דקות, 10 דקות גדל חלקנו בסיעה שלי, בסיעת הציונות הדתית.

שמחה רוטמן: אנחנו סיעה של שבעה חברים.

שמחה רוטמן: למיטב ידיעתי, תקווה חדשה, שהיא הרבה פחות, מקבלת פי שניים מאיתנו.

שמחה רוטמן: המפתח לא ברור לחלוטין, הוא לא הוצג.

שמחה רוטמן: מספרים לנו על מפתח לא הגיוני, על מפתח שלא מסתכל בתפיסה כוללת על כלל הוועדות, כשם שבדרך כלל עושים, ואין הסכמה, ולא מעלים את זה להסכמה.

שמחה רוטמן: אני מבקש התייחסות לנושא הזה מהבחינה המשפטית.

שמחה רוטמן: אני רוצה לברך את חברי סיעת מרצ שידעו לצמצם נזקים ולברוח כשהם ראו שהקואליציה עומדת להפסיד בהצבעה.

שמחה רוטמן: זה מראה על ציפייה למרחוק, על תבונה ועל השקפת עולם סדורה.

שמחה רוטמן: אני מקווה שלמרות ההוראה החדשה על המסכות, מיכל, אתם תסתובבו הרבה ליד חבריכם בקואליציה, בייחוד ליד סיעת ימינה וסיעת תקווה חדשה, בלי מסכה.

מיכל רוזין: שנידבק?

שמחה רוטמן: כדי שאולי הם יידבקו מהתבונה שלכם, מהצפייה למרחוק, מההבנה שהולכים להפסיד בהצבעות ולכן כדאי לצמצם הפסדים.

מיכל רוזין: הממשלה הזאת תאריך ימים, תזכור מה שאני אומרת לך.

שלמה קרעי: היא תאריך ימים, לא שנים.

משה ארבל: מכובדי היושב-ראש, חברי הכנסת, אני ברשות

משה ארבל: כם רוצה לשתף אתכם בעבודה האינטנסיבית שלי בנושא זכויות אסירים.

משה ארבל: לא פעם ולא פעמיים, גם לאחר הקמת הכנסת הנוכחית, יצא לי לסייר ולבקר במתקני כליאה.

משה ארבל: פניתי בכתב לקארין אלהרר בתפקידה הקודם כיושבת-ראש הוועדה המסדרת, ואמרתי לה: תקשיבי, הגורם המוסמך בחוק להיות מבקר רשמי במתקני כליאה זה יושב-ראש ועדת הפנים של הכנסת.

משה ארבל: נכון לעכשיו אין לכנסת כלי אפקטיבי לפיקוח יעיל על זכויותיהם של אסירים.

מיכל רוזין: לא נכון, היושב-ראש יכול לאפשר.

משה ארבל: מקרים רבים שצריכים פיקוח אפקטיבי, במקרים שצריכים להגיע לבית סוהר לביקור בלי הודעה מראש - לי אין סמכות כזאת היום כחבר כנסת.

משה ארבל: ליושב-ראש ועדת הפנים יש.

משה ארבל: אצה ורצה הדרך לא להקים את ועדת הפנים ולהקים ועדות אחרות רק בגלל שזה מסתדר פוליטית.

משה ארבל: בואו נסתכל עכשיו עניינית על חובתנו כנבחרי ציבור.

משה ארבל: אני לא אומר שתקימו ועדת פנים בראשות חבר האופוזיציה.

משה ארבל: אין לי בעיה שתקימו בראשות חבר הקואליציה, אבל שתהיה פונקציה כזאת בקרב חברי הכנסת, כדי שבשירות בתי הסוהר ובמשטרת ישראל ידעו שיש גורם פרלמנטרי שיכול לבצע אכיפה, שיכול לבצע בדיקה.

משה ארבל: הדבר הזה איננו.

משה ארבל: אנחנו מחויבים לדבר הזה.

משה ארבל: אני קורא לכם להקים את ועדת הפנים לפני ועדת חוקה.

אחמד טיבי: אני מסכים איתך.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת ארבל, אני מצטרף לקריאתך להקים את ועדת הפנים, שהיא מאוד קרובה לליבי ויקרה, ואת כל שאר הוועדות.

איתן גינזבורג: אני קורא לחברי הכנסת מהקואליציה ומהאופוזיציה להתגייס להרכיב את כל הוועדות, כדי שנוכל להתחיל לתפקד בצורה טובה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יעקב אשר, בבקשה.

מה שקורה היום זה דבר שהוא לא נכון, בלתי אפשרי.

לא פעם ולא פעמיים יכולתי לחטוף הצבעות, יכולתי לבוא ולהודיע סדר יום בדקה ה-90.

לא נהגתי ככה, כי היה יועץ משפטי לידי שהתריע בפניי כל הזמן, שאמר לי: אתה לא חייב, אבל אתה ככה צריך לעשות.

וישב לידי מנהל ועדה ותיק שאמר לי מתי אפשר לשנות סדר יום תוך כדי תנועה, מתי לא.

גרוני ניחר מחוסר מים, ניחר באמת, ואנחנו יושבים פה וצריכים לדבר על הדברים האלה.

מה עומד על סדר היום?

מינוי ועדה קבועה של ועדה אחת כי עוד לא הגעתם להסכמות.

כל דבר שהיה מקובל פה הלך פייפן.

גברתי היושבת בראש הייעוץ המשפטי, מתי בוועדת חוקה היה פעם הרכב זוגי?

האם ברוב הפעמים היה מקובל למצות את כל הדרכים כדי להגיע להסכמות ככל האפשר?

חבר'ה, גדלנו במקום הזה על כל מיני דברים סטנדרטים.

בכל מיני דברים אמרו לנו: ככה זה עובד.

יכולתי כיושב-ראש לדרוס המון סטנדרטים, אבל לא עשיתי את זה.

אפילו הפקידים שלי, שאני מודה להם היום כמו שהודיתי להם אז גם כשהתרגזתי, אמרו לי: אל תנצל את סמכותך יותר מידי.

אני אמנם לא למדתי ליבה, אבל אני יודע ש-60 מול 59 זה הפרש של אחד.

איך יכול להיות שבוועדות הרבה יותר מצומצמות ההפרש הופך לשניים?

חבר'ה, קצת היגיון, קצת מסורת בבניין הזה.

זה שאתם רוצים לקחת את כל המסורת שלנו ולמכור אותה על מזבח האחדות כביכול, זה משהו אחר, אבל את המסורת של הכנסת תזכרו.

היום בשעה 14:50 דיברו פה על החרדים המזיעים.

חלקנו כאן נמצאים בצום.

לא צום של 30 יום רצוף, שאז אנחנו מכבדים את חברי הכנסת בהפסקה, אלא צום של י"ז בתמוז.

וליד טאהא: מכבדים רק בהפסקה.

אנחנו יודעים מה זה דבר דחוף ומה זה דבר לא דחוף.

זה לא דחוף, זה פוליטיקה קטנה ומכוערת.

אולי כדי שמפלגת העבודה לא תעשה בעיות עם חוק איחוד משפחות אמרו להם לבוא לאשר את הקמת ועדת חוקה.

למי זה בוער, איתן?

איתן, ידידי, קום, זה לא שייך לך התפקיד הזה.

תן להם להתבזות לבד, אתה הרבה יותר אינטליגנט.

אורית סטרוק: אנחנו בסיטואציה מאוד משונה.

אורית סטרוק: היינו אמורים להיות עכשיו בסיטואציה שבה חברתי הטובה איילת שקד, שסוף סוף הגיעה להיות שרת הפנים, מגישה אל הכנסת את חוק יסוד ההגירה.

אורית סטרוק: היא אמרה שהיא תביא אותו לכנסת.

אורית סטרוק: זה היה אמור להיות המצב הנורמאלי היום.

אורית סטרוק: במקום זה היא גם מביאה את החוק המחורר, את חוק האזרחות (הוראת שעה), וכדי להשיג רוב היא מחוררת אותו עוד יותר בעזרת חברי הכנסת של רע"ם, וגם זה לא מצליח לה.

אורית סטרוק: למה קורה המצב הזה שאנחנו הם אלה שמביאים את הצעת החוק שגם שרת הפנים עצמה וגם חבר הכנסת האוזר היו אמורים להביא?

אורית סטרוק: איך זה קרה?

אורית סטרוק: זה קרה בגלל שהכיסא שהיא יושבת עליו, וגם הכיסא שאתה יושב עליו, אדוני היושב-ראש, וגם הכיסא שניר אורבך יושב עליו וכל הקואליציה, יושב על הכתפיים של רע"ם.

אורית סטרוק: מכיוון שאתם יושבים על הכתפיים שלהם, אתם לא יכולים לעשות את מה שבמציאות נורמאלית הייתם עושים.

אורית סטרוק: שרת הפנים הגדירה את המפלגה הזאת שהיא אופוזיציה למדינה.

אורית סטרוק: היא אמרה שמי שמצביע נגד החוק הוא בעצם אופוזיציה למדינה.

אורית סטרוק: מי זו האופוזיציה למדינה?

אורית סטרוק: מפלגות שהיא בעצמה הכניסה לתוך הקואליציה.

אורית סטרוק: מה יכולה לעשות מפלגה שקוראים לה ימינה כשהיא יושבת על הכתפיים של רע"ם?

אורית סטרוק: איך היא יכולה לבטא את הימניות שלה?

אורית סטרוק: איך היא יכולה לבטא את הזהות היהודית שלה?

אורית סטרוק: איך היא יכולה לעשות משהו כשהיא כל הזמן יושבת על הכתפיים של רע"ם ואם משהו יזוז היא תיפול?

אורית סטרוק: כשהיא באה להחריב יישוב בארץ ישראל, את היישוב אביתר, היא קוראת למבצע הזה אורים ותומים.

אורית סטרוק: יש מאות בתים מסביב של ערבים שהם באותו סטטוס, שהיה צריך להרוס אותם קודם, אבל הם לא יעשו את זה כי הם כל הזמן יושבים על הכתפיים של ווליד טאהא.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת שלמה קרעי, בבקשה.

שלמה קרעי: תודה, אדוני יושב הראש.

שלמה קרעי: בסעיף הקודם נשמעה כביכול טענה כלפינו, אנשי האופוזיציה, איך אתם מתכוונים להצביע נגד חוק שהוא לכאורה לטובת מדינת ישראל.

שלמה קרעי: זה כמו במשפט שלמה, שיש את האימא שגנבה את הכל.

שלמה קרעי: אתם הרי מכרתם את הכל.

שלמה קרעי: לא אתה, אדוני היושב-ראש, אלא היושבת-ראש וחברי אורבך שיושב לידי.

שלמה קרעי: מכרתם את הבוחרים, מכרתם את מדינת ישראל, מכרתם את הנגב למנסור עבאס, מכרתם את הביטחון למועצת השורא, מכרתם את היהדות לגלעד קריב, ועכשיו אתם באים ואומרים לנו: בואו תצילו אותנו.

שלמה קרעי: אתם הרי לא האימא האמיתית, אתם האימא שרק מנסה לגנוב את הילד.

שלמה קרעי: אתם אומרים כמו אותה אחת במשפט שלמה: לא מעניין אותנו כלום, רק הכיסא מעניין, מדינת ישראל לא מעניין.

שלמה קרעי: לכאורה אנחנו, המחנה הלאומי שדואג למדינת ישראל, צריכים לבוא ולהגיד כמו שהאימא האמיתית אמרה: אנחנו צריכים לתמוך בחוקים שהם לטובת מדינת ישראל כמפלגת שלטון שאכפת לה מהמדינה.

שלמה קרעי: אלא מה?

שלמה קרעי: אנחנו יודעים שלא משנה איזה חוק תעבירו, הוא תמיד יהיה אחיזת עיניים, הוא יהיה כאילו לטובת מדינת ישראל.

שלמה קרעי: אם ווליד טאהא ומנסור עבאס מאפשרים לכם, גם אם לא באצבע שלהם, להעביר חוק כזה, ברור שהחוק יהיה מחורר, ברור שהחוק לא יהיה באמת, וברור שבסופו של דבר ועדת חריגים תאשר את כל מה שהם ירצו.

שלמה קרעי: זה כמו אם אותה אימא הייתה שומעת את האימא השנייה אומרת: אני אחר כך אפגע בתינוק שאני אקבל.

שלמה קרעי: זה בדיוק מה שאתם עושים כאן, נכון, ווליד?

שלמה קרעי: אתה מחייך, כי אתה יודע שזה חוק שהוא אחיזת עיניים, אתה יודע שקיבלתם 53 מיליארד שקל, שקיבלתם את הנגב, שתקבלו הכל.

שלמה קרעי: לא לקנות את הממשלה - -

וליד טאהא: לא קנינו כלום.

שלמה קרעי: הם קנו אתכם, לא אתם קניתם, לכן אנחנו נצביע נגד הסעיף הזה.

שלמה קרעי: חבל שאתם משתמשים בדמוקרטיה כנגד הדמוקרטיה ולא מביאים להצבעה כשאתם רואים שאין לכם רוב.

שלמה קרעי: לגבי הרכב הוועדה הזאת – אם לא הייתי רואה את הדורסנות שלכם לאורך החודש האחרון, הייתי חושב שהמפתה כאן שהכנסתם לתקווה חדשה של שני חברים לתוך הוועדה הזאת זה איזו עז שהכנסתם כדי שתבואו אחר כך בהסכמה ותוציאו אותה.

שלמה קרעי: אם תעשו מפתח של אחד ל-9, אחד ל-10, אחד ל-11, אתם מגיעים להרכב הוועדה הזה.

שלמה קרעי: מכיוון שראינו את הדורסנות שלכם לאורך הדרך, אני מבקש את הסעד של הייעוץ המשפטי של הוועדה על חריגה כל כך בוטה מכללים תקינים, ממפתח תקין.

שלמה קרעי: זה שתקווה חדשה, שיש לה רק שישה מנדטים, מקבלת שני חברים לעומת כל השאר – דבר כזה הוא בלתי מתקבל על הדעת.

איתן גינזבורג: מיקי זוהר, בבקשה.

מכלוף מיקי זוהר: זה לא סביר ולא הגיוני שחברת הכנסת עידית סלמן, כנראה מקשיי הצום בהנחה שהיא צמה, לא מנהלת את הדיון.

מכלוף מיקי זוהר: היא מאפשרת לך, שאני מניח שאתה לא צם, לנהל את הדיון, כשיש פה הרבה צמים שצריכים להשתתף בדיון.

מכלוף מיקי זוהר: זה לא רק חוסר כבוד בסיסי ומינימאלי לאנשים שצמים את הצום, זה גם חוסר כבוד, חוסר קולגיאליות בין חברי כנסת.

מכלוף מיקי זוהר: זה עיקרון שאני חושב שתמיד ידעו לכבד פה.

מכלוף מיקי זוהר: זה לא מכובד מה שעושה חברת הכנסת.

מכלוף מיקי זוהר: למטב ידיעתי, ומאינפורמציה שהובאה לידיעתי, הגברת ארבל אסטרחן, שמשמשת כיועצת של הוועדה, הייתה צריכה להתמנות להיות משנה למנכ"ל משרד המשפטים בראשות אבי ניסנקורן.

מכלוף מיקי זוהר: האם הדבר הזה נכון?

מכלוף מיקי זוהר: האם אתה יכול לאשר את הדברים?

איתן גינזבורג: תשאל את אבי ניסנקורן.

איתן גינזבורג: תתקשר ותשאל אותו.

אחמד טיבי: מיקי, אם מדברים על קולגיאליות, לא היית צריך להעיר את ההערה הזאת על היועצת המשפטית.

איתן גינזבורג: מיקי החליט לעשות קמפיין.

מכלוף מיקי זוהר: כשהם מקבלים גיבוי מוחלט וחסר כל פרופורציות על ידי יועצת משפטית, בי זה מעלה תהיות, בי זה מעלה חדשות, ולכן האמת צריכה להיחשף.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת סובה, בבקשה.

יבגני סובה: חבר הכנסת קרעי, ההשוואה שלך היא בדיוק הפוכה.

יבגני סובה: אתם מתנהגים כמו האימא שלא איכפת לה מהילד, אתם רוצים שיישרף המועדון.

יבגני סובה: זאת בדיוק ההתנהגות.

יבגני סובה: אם אתה רוצה לשמור על הילד, שזאת מדינת ישראל, תחשוב בהיגיון, אל תגיד: אם אנחנו לא בקואליציה - שתישרף המדינה.

שלמה קרעי: כשמי שעומד מולי רוצה לפגוע בילד, אני לא מפקיר אותו בידיים שלו.

יבגני סובה: תראו, כבר שבועיים הממשלה פועלת.

יבגני סובה: אם האופוזיציה הייתה מתנהגת כמו אופוזיציה ולא עושה דה לגיטימציה מהבוקר עד הערב, יכול להיות שהיו כבר סיכומים.

יבגני סובה: אנחנו יודעים שהסיכומים לא יגיעו מהדיון הזה, אבל אנחנו יודעים שאפשר להגיע לסיכומים ולהביא את זה לוועדה המסדרת, לוועדת הכנסת.

יבגני סובה: אתם עושים פה קרקס, אתם מתעסקים בדה לגיטימציה של הממשלה.

יבגני סובה: אחר כך אתם מתפלאים שאנחנו רוצים להתקדם ולא להישאר בסעיף 2 כמו חבר הכנסת ד"ר שלמה קרעי.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מאיר פרוש, בבקשה.

מאיר פרוש: זה לא סוד שהיהדות החרדית כבר כמה וכמה שנים מגבשת כל מיני הסכמים שנעשים פה בכנסת כדי להכניס את פסקת ההתגברות.

מאיר פרוש: אנחנו חושבים שבית המשפט לוקח לעצמו סמכויות, עושה דברים שהם לא בסמכותו.

מאיר פרוש: מכיוון שאנחנו בדרך כלל גם יודעים מה הוא קו המחשבה של השופטים, אנחנו מבקשים תמיד את הנושא הזה של פסקת ההתגברות.

מאיר פרוש: אני אומר כל פעם לחברים שכל פעם כשבית המשפט פוסק משהו שכואב לציבור החרדי, עם כמה שזה כואב, טוב שהוא עושה את זה.

מאיר פרוש: למה טוב?

מאיר פרוש: כי ככה אנחנו גורמים לכך שעוד ועוד מעגלים בציבור יכולים להגיד שצריכים לצמצם את הכוח ואת הסמכות של בית המשפט העליון.

מאיר פרוש: בשבועיים האחרונים הכנסת מתבזה.

מאיר פרוש: אתם לא שמים לב איך שאתם נראים ואיך אנחנו נראים.

מאיר פרוש: גם אני מתבזה כאשר הכנסת כך נראית.

מאיר פרוש: היא נראית כך, מכיוון שאתם לא מסוגלים לשלוט.

מאיר פרוש: הקמתם קואליציה שמורכבת מכל כך הרבה הפכים ודברים מנוגדים אחד לשני, שאתם לא מסוגלים לשלוט.

מאיר פרוש: גם כשאתם צריכים להביא לפה הצבעה, אתם לא מסוגלים לעשות את זה.

מאיר פרוש: למה אתם לא מסוגלים?

מאיר פרוש: כי אין לכם רוב.

מאיר פרוש: מה הדבר הזה גורם?

מאיר פרוש: מה האוכלוסייה במדינה חושבת?

מאיר פרוש: מה האזרחים חושבים כאשר כך אנחנו נראים, כאשר כך הכנסת נראית?

מאיר פרוש: אנחנו מתבזים בהתנהגות הזאת.

מאיר פרוש: קודם זה היה עם היושבת-ראש, עכשיו אתה באת והחלפת אותה.

מאיר פרוש: אין לכם כלים למשול, הציבור לא אתכם.

מאיר פרוש: אין לכם אצבעות בכנסת כדי להביא את מה שאתם חושבים שהוא טוב.

מאיר פרוש: מוטב היה אם היית סוגר את הישיבה, מודיע על הפסקת הישיבה, ולא לשעה או לשעות, וכשהייתם מסיימים את כל הוויכוחים שיש לכם בקואליציה הייתם באים אלינו והיינו מתווכחים על מה שיש.

מאיר פרוש: כך אתם רק מתבזים.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.

מיכאל מלכיאלי: תודה , אדוני היושב-ראש.

מיכאל מלכיאלי: אני זוכר שבתחילת הכנסת הקודמת אנחנו היינו באותו צד.

איתן גינזבורג: ואיך היה?

מיכאל מלכיאלי: היה נחמד.

מיכאל מלכיאלי: היו בינינו חילוקי דעות, אבל אף אחד לא טען שגנבו את הקולות.

מיכאל מלכיאלי: היום יש ממשלה שגנבה קולות.

מיכאל מלכיאלי: זה ההבדל בין הקואליציה של היום לקואליציה של פעם.

מיכאל מלכיאלי: אז היו דיונים מאוד מאוד גדולים סביב כל הנושא של ההרכבה של הוועדות ומפתח החלוקה.

מיכאל מלכיאלי: כשמגיע ידידי בועז עם כזה מסמך שאומר שתקווה חדשה מקבלת שני נציגים בוועדה וש"ס מקבלת רק אחד - אין שום מפתח נורמאלי, אי אפשר להגיד שזאת החלוקה ההגיונית.

מיכאל מלכיאלי: אם אתם מתכונים בכוח הרוב שלכם להגיד שמהיום והלאה לא תהיה יותר חלוקה הגיונית אלא חלוקה דורסנית כי אתם הקואליציה ואתם מחליטים, אז אוקי, אבל אתם לא אומרים את זה.

מיכאל מלכיאלי: אתם השתמשתם באיזה שהוא מפתח כאילו יש בו היגיון.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה להבין מה זה.

מיכאל מלכיאלי: עצם הקמת ועדת החוקה היא בסמכות

מיכאל מלכיאלי: כם, אבל זה שחלילה באצבע של אנשים חובשי כיפות וראש ממשלה שחובש כיפה תהיה ועדת חוקה שבראשה יעמוד מי שמתוכנן לעמוד, זאת בושה קודם כל למי שנמצא בראש הממשלה הזאת.

נעמה לזימי: זה חרם קטגורי.

מיכאל מלכיאלי: אני מעולם בקואליציה הזאת לא פניתי לחברי כנסת, רק לראש הממשלה, כי הוא אחראי על הכל.

מיכאל מלכיאלי: אני קורא לכל חברי הכנסת שיש להם קצת אמונה, לא משנה אם הם דתיים או לא דתיים, לא להצביע בעד זה שאותו איש יהיה יושב-ראש ועדת חוקה.

מיכאל מלכיאלי: זאת בושה וביזיון לתת לו סמכות להביא את בתי הדין לכאן.

מיכל רוזין: למה, הוא לא אזרח המדינה?

מיכאל מלכיאלי: יש גבול מה אתם בקואליציה מסוגלים לעשות.

מיכאל מלכיאלי: אליך, איתן, אין לי שום טענות.

מיכאל מלכיאלי: אני קורא למפלגת ימינה ולמפלגת תקווה חדשה - אל תתנו לאדם כזה להיות יושב-ראש ועדה כזאת, זאת בושה, זאת כלימה.

מיכאל מלכיאלי: אני קורא לכל חברי הכנסת שאכפת להם מהמסורת שלנו, שאכפת להם מהדת שלנו, מעם ישראל, לא לתת לביזיון הזה לקרות, זאת בושה וחרפה.

שלמה קרעי: ועוד ביום י"ז בתמוז.

מיכאל מלכיאלי: בושה וביזיון שאותו נוכל ראש ממשלה נותן לו סמכות להיות יושב-ראש ועדת חוקה.

מיכאל מלכיאלי: בושה וחרפה.

מיכאל מלכיאלי: יושב ראש הוועדה איתן, אני קורא לך לא לתת לזה יד, זה לא מתאים לך.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת גלית דיסטל אטבריאן, בבקשה.

גלית דיסטל אטבריאן: אני שומעת פה את האנלוגיה על האימא והתינוק.

גלית דיסטל אטבריאן: זאת אנלוגיה מעניינת, רק יש לי בעיה אחת איתה, והיא שרגש איננו מדיד בצורה קשיחה.

גלית דיסטל אטבריאן: אף אחד לא יודע מי אוהב את התינוק יותר, אם הקואליציה או האופוזיציה.

גלית דיסטל אטבריאן: כשרגש לא יכול להיות פקטור אמפירי, אני פונה ללוגיקה.

גלית דיסטל אטבריאן: אני רוצה לבנות פה עכשיו טיעון לוגי משלי.

גלית דיסטל אטבריאן: גברת סילמן כתבה הבוקר טור מאוד מאוד יפה.

גלית דיסטל אטבריאן: היא פנתה אל הלב של הליכודניקים, והיא אמרה לנו כך: "נתניהו הוא אופורטוניסט, נתניהו חושב על הכיסא שלו, אבל אתם הליכודניקים, איך אתם מסוגלים לא להצביע בעד חוק אלמנטרי שמגן על עצם רעיון הציונות, על רוב דמוגרפי יהודי, על הרעיון הגדול של מדינת לאום יהודי בארץ ישראל?

גלית דיסטל אטבריאן: איך אתם אופוזיציה אופורטוניסטית מסוגלים בגלל כיסאולוגיה ופוליטיקה קטנה לא להצביע בעד החוק הזה?

גלית דיסטל אטבריאן: " זאת טענה אחת.

גלית דיסטל אטבריאן: טענה שנייה - הקואליציה של הגברת סילמן, של אדון אלקין, של גדעון, של בנט, לא מסוגלת להעביר חוק שהוא הבסיס של הציונות, שהוא הבסיס של ביטחון עם ישראל, שהוא האתוס של הרעיון הציוני.

גלית דיסטל אטבריאן: לא מסוגלת.

גלית דיסטל אטבריאן: מה המסקנה?

גלית דיסטל אטבריאן: שאותם אנשי ימין בחרו ביודעין להקים קואליציה, ממשלה שאיננה מסוגלת להגן על הרעיונות הציוניים הבסיסים.

גלית דיסטל אטבריאן: פשוט לא מסוגלת.

גלית דיסטל אטבריאן: למה להם לעשות החלטה כזאת ביודעין?

גלית דיסטל אטבריאן: האם הייתה להם אלטרנטיבה?

גלית דיסטל אטבריאן: ועוד איך.

גלית דיסטל אטבריאן: גוש של 30,40,53 אנשי ימין ציוני עמדו ואמרו: בואו אחים ונקים ביחד ממשלה ציונית כגוש לאומי, אבל הם אמרו: לא, ופנו למרצ, ופנו לעבודה, ופנו לרע"ם, ופנו לאחים המוסלמים ביודעין ומתוך בחירה.

גלית דיסטל אטבריאן: למה הקמתם קואליציה אנטי ציונית?

גלית דיסטל אטבריאן: באיזו חוצפה ובאיזה עור של פיל אתם באים עכשיו לאופוזיציה וטוענים שהיא לא ציונית?

גלית דיסטל אטבריאן: מה עשינו רע?

גלית דיסטל אטבריאן: כי ראש הממשלה היוצא קיבל סיקור אוהד על השמלה של שרה נתניהו?

גלית דיסטל אטבריאן: בגלל זה פוסלים 30 מנדטים והולכים עם רע"ם?

גלית דיסטל אטבריאן: מישהו מאמין לכם?

גלית דיסטל אטבריאן: מאז קום המדינה לא קם לגוש הלאומי אויב, ואני משתמשת במילה "אויב", גדול יותר מהימין של תקווה חדשה ושל ראש ממששת המנדטים אשר הביא לנו את הקורונה חזרה יחד עם כל הכישלונות שלו.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת לזימי, בבקשה.

נעמה לזימי: רק להשיב לחבר הכנסת מלכיאלי.

נעמה לזימי: אי אפשר לדבר על חרם פעם אחר פעם ועל איפה האחדות.

נעמה לזימי: כאישה מסורתית לימדו אותי שחביב אדם שנברא בצלם.

מיכאל מלכיאלי: חד-משמעית.

נעמה לזימי: מה שאתם עושים לרב קריב הוא חרם קטגורי.

שלמה קרעי: דוד המלך אמר: "הלא משנאיך ה' אשנא ובתקוממיך אתקוטט".

שלמה קרעי: אדם שרוצה למחוק את היהדות הוא השונא שלנו, הוא האויב של היהדות והשונא.

נעמה לזימי: קטגורית אני מתביישת, כי הכבוד שרוחשים לאדם הזה הוא גבוה מאוד.

נעמה לזימי: הוא גם מעולם לא יצא באמירות כאלו קשות כלפיכם.

מיכאל מלכיאלי: את חדשה כאן, יש לי ניסיון עם האיש.

שלמה קרעי: כדאי שתקבלי תמיכה מאבתיסאם מראענה חברה שלך, שרוצה להשמיד ערים בישראל.

נעמה לזימי: לא מגיע לבן אדם הזה לחוות את האלימות הזאת פעם אחר פעם, את האלימות של הבריונות והדורסנות.

מיכאל מלכיאלי: אני לא חוזר בי מאף מילה.

מיכאל מלכיאלי: האיש זה מסוכן ליהדות.

מיכאל מלכיאלי: לצערי, ראש ממשלה דתי נותן לזה יד.

מיכאל מלכיאלי: אם יש לך כבוד למסורת, את צריכה להימנע מזה.

שלמה קרעי: הדרך שלו היא לבולל את העם היהודי כך שעוד שני דורות לא יהיו יהודים בכלל.

שלמה קרעי: זאת הדרך שלכם.

איתן גינזבורג: אוסאמה סעדי, בבקשה.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, לפני שאני אתייחס לגופה של ההצעה להקמה של ועדת חוקה, חוק ומשפט, אני שמעתי כבר כמה פעמים משלמה קרעי ואחרים על מכירת הנגב, על כך שמכרו את הנגב.

אוסאמה סעדי: היום הרסו את כפר אל-עראקיב בפעם ה-189, אז תפסיקו לדבר על מכירת הנגב.

אוסאמה סעדי: מדובר בעוד הריסות ועוד הריסות.

אוסאמה סעדי: חוץ מהעניין הזה של הריסות, יעקב אשר, היה לנו סוף שבוע מדמם ביותר.

אוסאמה סעדי: אנחנו מדברים על חיי אנשים, ותראו במה אנחנו מתעסקים.

אוסאמה סעדי: איבדנו משפחה שלמה, את משפחת ג'רושי.

אוסאמה סעדי: לפני זה היה רצח של אישה ממשפחת אבו-ערר בערערה.

אוסאמה סעדי: היום עוד בחור צעיר ממשפחת זברגה.

אוסאמה סעדי: שישה נרצחים בסוף שבוע, ועל מה אנחנו מדברים.

אוסאמה סעדי: על ועדה?

אוסאמה סעדי: למה הממשלה הזאת לא מקימה את כל הוועדות?

אוסאמה סעדי: גם את ועדת פנים וגם את ועדת חוקה, חוק ומשפט.

אוסאמה סעדי: תביאו את כל הוועדות, נאשר את זה, כדי שהכנסת סוף סוף תתחיל לעבוד, ריבונו של עולם.

מיכל רוזין: אוסאמה, האופוזיציה לא מסכימה.

מיכל רוזין: זה בגללכם.

אוסאמה סעדי: אני הייתי בכל ועדות החוקה מאז הכנסת ה-20.

אוסאמה סעדי: ועדת החוקה חשובה מאוד.

אוסאמה סעדי: פה נמצא היושב-ראש הקודם שעם כל המחלוקת עבדנו והעברנו מאות חוקים.

אוסאמה סעדי: אני מתפלא למה היום מביאים לנו רק עוד ועדה אחת.

אוסאמה סעדי: תקימו את כל הוועדות, אנחנו נתמוך, ונתחיל לעבוד.

יעקב מרגי: אני מציע להקים ועדת חינוך, כי בתחילת שנת לימודים לא יודעים להיערך עם גביית תשלומי הורים, עם השאלת ספרי לימוד.

איתן גינזבורג: חברים, לפני שנעבור להצבעה, אני רוצה שארבל, היועצת המשפטית, תשיב לדברים שהועלו כלפיה במהלך הדיון.

ארבל אסטרחן: אני רוצה להתייחס לדברים שאמרו כמה ח"כים, ובעיקר חבר הכנסת ביטן וחבר הכנסת אשר.

ארבל אסטרחן: עשינו בדיקה מהירה וראינו שבכנסת ה-20, שכיהנה כארבע שנים, מ-2015 עד 2019, ועדת החוקה מנתה בתחילת הכנסת 13 חברים, ובמחצית הכנסת, זאת אומרת במאי 2017, מנתה 16 חברים.

ארבל אסטרחן: נשאל אם היה מקרה שוועדת חוקה הייתה במספר זוגי.

יעקב מרגי: את יכולה להגיד לנו מה היו הסיבות?

ארבל אסטרחן: אני יודעת מה הסיבות, אבל אם תרצה אחר כך.

ארבל אסטרחן: הדבר הנכון והמקובל הוא להקים את כל ועדות הכנסת הקבועות ביחד, שאז נעשית בדיקה של ההרכבים של כל הוועדות ולפעמים סיעות שיש להן מקום בוועדה מסוימת מוותרות על המקום בוועדה אחת לטובת ועדה אחרת.

ארבל אסטרחן: כך נכון לעשות, כך צריך לעשות.

ארבל אסטרחן: צריך לומר שיש לנו שני תקדימים שאני לפחות זוכרת מהשנים האחרונות שבהן הוקמה רק ועדה אחת.

ארבל אסטרחן: בכנסת ה-21 הוקמה רק ועדת החינוך, התרבות והספורט.

שלמה קרעי: ארבל, יכול להיות מפתח כל כך מעוות?

שלמה קרעי: האם המפתח יכול להיות כל כך מעוות?

ארבל אסטרחן: בכנסת ה-22 הוקמה רק ועדת הכנסת.

ארבל אסטרחן: זה לא משהו שנכון להגיד שלא ניתן לעשות אותו.

ארבל אסטרחן: אף פעם הוועדות לא יכולות לשקף אחד לאחד את הרכב המליאה, ולכן זה עוד דבר שבגללו נכון להקים את כל הוועדות ביחד.

מיכאל מלכיאלי: לא אחד לאחד, אבל לא מפתח כל כך מעוות.

מיכל רוזין: 9-7 זה מעוות?

שלמה קרעי: לא, שתקווה חדשה מקבלת שניים.

מיכל רוזין: זה לא קשור אליכם, זה על חשבוננו.

מיכל רוזין: זה בתוך הקואליציה.

דוד ביטן: הסיבה ששינינו לאחר שנתיים וחצי את הרכב הוועדה נבע מזה שבני בגין היה תמיד עם האופוזיציה.

דוד ביטן: כששינינו ל-16, עדיין נשמר הפער של אחד.

איתן גינזבורג: אני רוצה לעבור להצבעה.

אורית סטרוק: התייעצות סיעתית.

איתן גינזבורג: אנחנו יוצאים להתייעצות סיעתית.

איתן גינזבורג: בשעה 18:10 דקות אנחנו מתכנסים להצבעה.

איתן גינזבורג: אני מחדש את הישיבה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: אני מעלה להצבעה את הקמת ועדת חוקה, חוק ומשפט קבועה.

איתן גינזבורג: מי בעד ההצעה כפי שהוצגה על ידי חבר הכנסת טופורובסקי, ירים את ידו?

איתן גינזבורג: מי נגד, מי נמנע?

איתן גינזבורג: בעד – 17

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: ההצעה אושרה ותעבור למליאה לאישור.

מיכאל מלכיאלי: רביזיה.

איתן גינזבורג: חברים, רביזיה על שתי ההצבעות שנדונו היום תתקיים בשעה 19:00 בערב, לאחר תפילת מנחה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, הישיבה יוצאת להפסקה.

עידית סילמן: אני מחדשת את הישיבה.

עידית סילמן: חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי, אתה רוצה לנמק את הרביזיה?

מיכאל מלכיאלי: אני לא רוצה לנמק, כי אני רוצה - -

עידית סילמן: הצבעה על הרביזיה.

עידית סילמן: מי בעד הרביזיה, שירים את היד?

עידית סילמן: מי נגד, מי נמנע?

עידית סילמן: בעד – 14

עידית סילמן: נמנעים – אין

עידית סילמן: הרביזיה נדחתה.

עידית סילמן: חבר הכנסת שלמה קרעי, האם אתה רוצה לנמק את הרביזיה שהגשת על הקמת ועדת חוקה, חוק ומשפט?

שלמה קרעי: כן.

שלמה קרעי: תודה, גברתי היושבת-ראש.

שלמה קרעי: י"ז בתמוז זה היום שבו נשתברו הלוחות, הובקעה העיר, ואפוסטמוס שרף את התורה.

שלמה קרעי: שריפת התורה הייתה ביום הזה.

שלמה קרעי: כל יום עד י"ז בתמוז שבו נפרצו החומות היהודים מתוך חומות ירושלים היו משלשלים ארגז של דינרי זהב לרומאים והרומאים היו מעלים להם כבש שהיו מקריבים אותו לקורבן תמיד.

שלמה קרעי: בי"ז בתמוז הרומאים העלו להם חזיר במקום כבש בתוך התיבה.

שלמה קרעי: החזיר הזה כשהגיע לאמצע החומה נעץ את הטלפיים שלו בחומת ירושלים והזדעזעה הארץ 400 פרסה על 400 פרסה.

שלמה קרעי: מה שאתם עושים היום כשאתם מקימים ועדת חוקה, חוק ומשפט ושמים בראשה אדם שכל מטרתו בחיים היא לקעקע את יסודות היהדות - -

מיכל רוזין: אתה מבזה את היהדות בהשוואה הזאת.

שלמה קרעי: הוא מבחינתו שכל היהודים יתחתנו בחתונות של כומר ורבי רפורמי.

מיכל רוזין: תתבייש לך, אתה מבזה את היהדות.

מיכל רוזין: תתבייש לך על ההשוואה הזאת.

שלמה קרעי: זה אדם שאתם שמים אותו כאחד שיהיה אחראי על בתי הדין הרבניים, על הרבנות הראשית.

מיכל רוזין: הוא יותר דתי ממך.

מיכל רוזין: אם היית מכיר אותו, היית יודע שהוא יותר דתי ממך.

שלמה קרעי: אתם נועצים טלפיים של חזיר בבית קודשי הקודשים, זה מה שאתם עושים עם ועדת החוקה בראשות הרמאי והנוכל והשקרן שרוצה לקעקע כאן את יסודות היהדות.

שלמה קרעי: התרגלנו שראש ממשלה שקרן מציב שקרנים ונוכלים ורמאים גם במקומות הכי קדושים לעם ישראל.

נעמה לזימי: השנאה שלך מבזה את היהדות.

שלמה קרעי: אני כמו דוד המלך, שאמר בדיוק לאנשים כמוך - -

מיכל רוזין: אתה לא דוד המלך.

מיכל רוזין: בוא נרגיע, אתה רחוק מאוד.

שלמה קרעי: כשאת מדברת על הרפורמי ואת חושבת שזו שנאה, אז כן, זו שנאה.

שלמה קרעי: דוד המלך אמר: "הלא משנאיך ה' אשנא ותקוממיך אתקוטט, תכלית שנאה שנאתים לאויבים היו לי".

שלמה קרעי: זה הרפורמי שאת מוכנה שיהיה יושב-ראש.

שלמה קרעי: הוא לא אח שלי.

שלמה קרעי: הוא רוצה להרוס את היהדות.

שלמה קרעי: מתוך האהבה שלי לעם ישראל השנאה שלי אליו מאוד מאוד גדולה.

מיכל רוזין: העיקר שאתם צמים לזכר המצור וחורבן ירושלים כשאתם מדברים ככה.

מיכל רוזין: תתבייש לך.

שלמה קרעי: ואתם מנסים להחריב פה את היהדות.

שלמה קרעי: תתביישו לכם.

מיכל רוזין: אתה זה שמחריב את היהדות.

עידית סילמן: מי בעד הרביזיה?

עידית סילמן: מי נגד, מי נמנע?

עידית סילמן: בעד – 14

עידית סילמן: נמנעים – אין

עידית סילמן: הרביזיה נדחתה.

עידית סילמן: ניפגש מחר ב-08:30.