ועדת הכספים, כנסת 24, פרוטוקול מספר 21, 2021-05-31 10:00

משה גפני: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: אני מבקש בתחילת הישיבה לשתף את החברים בזה שאין לי מצב רוח.

משה גפני: אין לי מצב רוח, כי כל השנים הייתי בטוח שאני לא כל כך עם ארץ ישראל.

משה גפני: כל הזמן הכניסו לי בראש שאני שמאלן.

משה גפני: באמת אכפת לי מארץ ישראל, אבל כל הזמן הכניסו לי בראש שאני לא עם ארץ ישראל, ולכן שמחתי על כאלה שאמרו: אנחנו ארץ ישראל.

משה גפני: הבנתי שיש לי רגיעה כזאת.

משה גפני: הרי אכפת לי ארץ ישראל.

משה גפני: בטח.

משה גפני: פתאום ירד לי המצב רוח – התברר ששיקרו אותי כל הזמן.

משה גפני: אמרו לי שארץ ישראל זה הדבר הכי חשוב, ופתאום התברר שהשנאה לביבי יותר חשובה מאשר ארץ ישראל.

משה גפני: כמו רבים מחבריי, חונכנו על זה שיש דברים עקרוניים, ובדברים העקרוניים יש כללים מתי מפירים אותם, אם בכלל.

משה גפני: עבודה זרה, גילוי עריות, שפיכות דמים – אלה דברים שעבורם צריך לעשות הכול, אבל בדברים רגילים, דברים של ארץ ישראל – מה קרה?

משה גפני: לא הבנתי.

משה גפני: איבדתי את המצב רוח, אין מי שישמור על ארץ ישראל, רק אני.

ינון אזולאי: הם קוראים לביבי ארץ ישראל.

משה גפני: פשוט ירד לי המצב רוח.

משה גפני: כל הזמן אמרו לי שמאלן.

משה גפני: ככה אמרו לי, כולם.

משה גפני: הייתי מדבר עם איילת שקד, עם בנט – אני שמאלן.

משה גפני: גם לא הבנתי למה אמרו לי את זה.

יואב סגלוביץ': עוד לא מאוחר מדי, אתה יכול להצטרף.

משה גפני: אני לא משנה מדרכי כלום, שלא תהיה טעות.

משה גפני: אני רק מדבר על המצב רוח.

ניר אורבך: בעזרת ה', אני מאמין שבימים הקרובים המצב רוח שלך ישתפר.

מיקי לוי: אולי ברמה האישית יש לו על מה להסתמך.

משה גפני: אני מאמין בקדוש ברוך הוא.

מיקי לוי: אתה תבוא בטענות לאלה שאומרים: אנחנו הציונות הדתית, אנחנו הציונות הדתית.

מיקי לוי: איזה ציונות ואיזו דתית?

משה גפני: אני לא הבנתי את זה.

משה גפני: אני באמת לא מבין את הדבר הזה.

משה גפני: חוץ מזה, ראיתי שאחד הדברים החשובים שאמרו לי שצריך לעשות, זה לעלות להר הבית.

משה גפני: זה הדבר הכי חשוב שיש בעם ישראל.

משה גפני: הסתכלתי בפוסקים, ברבנים – אולי גם פה אני טועה.

משה גפני: לא ראיתי מישהו בעל סמכות מהרבנות, מאיפה שלא יהיה, שאומר שמותר לעלות להר הבית.

משה גפני: ופתאום זה הפך להיות אחד מהדברים המרכזיים.

גלעד קריב: איזה פלא, הסכמה בין החרדים לרפורמים.

משה גפני: תעשה לי טובה, אין לי מצב רוח גם בלי שתוסיף לי.

משה גפני: לא הבנתי – על זה עומד העולם?

משה גפני: הרי זה חיוב קרב.

משה גפני: הסתכלתי שוב לראות, הסתכלתי בפסקים של הרב עובדיה, זכר צדיק לברכה, אולי שם מצאו איזה משהו.

משה גפני: בדיוק הפוך – הוא כותב בחריפות רבה.

משה גפני: כולם אומרים שאסור לעלות להר הבית.

משה גפני: אני לא מדבר על השכל שבעניין.

ינון אזולאי: זה הישג שהסתכלת בפסקים של הרב עובדיה.

משה גפני: זה לא הדבר היחיד; היו הרבה דברים.

ניר אורבך: הרב גפני, אם אנחנו עושים דיון על הר הבית, בוא נעשה דיון, נזמין - - -

משה גפני: לא, אני לא עושה דיון.

משה גפני: אני רק משתף את החברים היות ואנחנו ביחד.

משה גפני: אני משתף את החברים רק במצב רוח שלי.

משה גפני: עכשיו שמעתי לגבי ועדת הכספים, אז בכלל אין בעיה.

משה גפני: הולכים לתת לישראל ביתנו גם את שר האוצר וגם את ועדת הכספים, מה שלא היה בכנסת.

משה גפני: לא היה דבר כזה.

משה גפני: ועדת הכספים תמיד הייתה ממפלגה אחרת.

גלעד קריב: חרדית.

משה גפני: גם לא חרדית.

מיקי לוי: היה לופוליאנסקי.

משה גפני: חבר הכנסת גלעד קריב, יש לי בקשה אליך.

משה גפני: לפני שאתה מתפרץ לדברים שלי, תלמד.

משה גפני: אני הייתי אצל אלי גולדשמידט, שהיה, ואני זוכר אותו.

קריאה: גם אני הייתי; הוא היה טוב.

משה גפני: הוא היה יושב-ראש ועדת כספים מעולה.

משה גפני: אני זוכר דברים שעשינו ביחד למען עם ישראל.

משה גפני: הוא היה יושב-ראש ועדה, והוא לא היחיד.

משה גפני: נכון שרבים מיהדות התורה היו בוועדת הכספים – הם לא היו שרים – אבל נניח לעניין הזה.

משה גפני: אבל לא היה דבר כזה, שגם שר האוצר וגם ועדת הכספים.

משה גפני: כלומר, זאת שצריכה לפקח על עבודת משרד האוצר – אנחנו רואים את זה בחיי היום-יום – הכול התפרץ, הכול מותר.

משה גפני: בסדר, לא משנה.

משה גפני: זה לא נוגע למצב רוח.

משה גפני: המצב רוח זה הסיפור של ארץ ישראל.

משה גפני: איך ויתרו על ארץ ישראל?

משה גפני: עכשיו גלעד קריב ישמור על ארץ ישראל של נפתלי בנט?

גלעד קריב: אני חושב - -

משה גפני: אתה אל תחשוב, אני יודע.

גלעד קריב: - - אני חושב שזאת תהיה עסקה מצוינת, אדוני היושב-ראש.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: תמר זנדברג – אני בידידות גדולה איתה.

משה גפני: היא תשמור על ארץ ישראל של איילת שקד?

גלעד קריב: אנחנו נשמור על הבטיחות של החוגגים החרדים.

גלעד קריב: נקים ועדת חקירה ממלכתית - - -

משה גפני: הינה, העלתה לי את המצב רוח עכשיו – אתם תשמרו על הבטיחות.

גלעד קריב: אנחנו נפעל בציבור החרדי לבטיחות, ללימודי ליבה, שיוכלו לעבוד ולפרנס את עצמם.

ינון אזולאי: הם גם יעזרו לליברמן להביא את המריצה.

מיקי לוי: אני יכול להעיד על עצמי, כי אני מבין לא קטן בנושא הר הבית.

מיקי לוי: הר הבית היה סגור שלוש שנים.

מיקי לוי: תאמין לי, כפות הרגליים שלי מכירות כל מרצפת, בפרט את הכניסה.

משה גפני: אני יודע, היית מפקד המחוז.

מיקי לוי: שלוש שנים היה לי נוח, אבל הפוליטיקאים שיגעו אותי – תפתח, תפתח, תפתח.

מיקי לוי: ואמרתי: תהיה שפיכות דמים.

מיקי לוי: פעם באוזן אני אספר לך איך פתחתי, בלי ששריטה לא נגרמה לאף אחד.

מיקי לוי: אבל זה לקח שלוש שנים.

מוסי רז: גפני, אני מבין שהתנאי שלך להצטרף לממשלה זה ועדת הכספים.

משה גפני: ממש לא.

משה גפני: אותי לא צריך לשכנע ללכת לאופוזיציה, עם כל הכבוד.

משה גפני: ממש לא.

משה גפני: אני רק אומר, שמדברים כל הזמן על זה שאי-אפשר ללכת עם מישהו שהוא לא ישר.

משה גפני: נותנים את כל הקופה הציבורית למפלגה הכי ישרה בכנסת – ישראל ביתנו.

משה גפני: היא בכל זאת המפלגה הכי ישרה.

גלעד קריב: ראיתי שיושרה ציבורית הטרידה אותך כשישבת עם ראש ממשלה עם שלושה כתבי אישום על שוחד, מרמה והפרת אמונים.

גלעד קריב: זה העסיק אותך ואת המועצה.

משה גפני: אני לא אמרתי כלום.

משה גפני: אתה רוצה?

משה גפני: יהיה דיון על זה, אבל לא עכשיו.

גלעד קריב: אולי נידרש באמת לניצולי השואה?

מוסי רז: אפשר לקיים על זה דיון מחר?

משה גפני: אני רק ביקשתי לשתף את החברים במצב רוח שלי, בעיקר ארץ ישראל.

משה גפני: מתברר שיש בי תמימות מסוימת.

ינון אזולאי: הרב גפני, למה אין לך מצב רוח?

ינון אזולאי: בגלל שגילו שאתה לא שמאלן בסוף?

משה גפני: לא, אני לא שמאלן.

משה גפני: יש לי עמדה והעמדה שלי ברורה.

משה גפני: שמאלן או לא שמאלן?

משה גפני: בכלל לא מעניין אותי.

משה גפני: אני אומר את עמדתי.

משה גפני: אסור להתלהם, צריך להתנהל נורמלי, צריך את כל הדברים האלה לעשות, וארץ ישראל היא אחת המצוות החשובות בתורה.

גלעד קריב: הלכתית מותר למסור שטחים בשביל שלום?

משה גפני: אני לא פוסק הלכות, אתה תלך לרב שלך.

גלעד קריב: אני שואל.

גלעד קריב: את התשובה של הרב שלי אני יודע.

גלעד קריב: לשיטתך, אפשר לתת שטחים תמורת שלום?

מוסי רז: אברהם אבינו נתן.

משה גפני: תגיד, מי שלח אותך לוועדת הכספים?

משה גפני: אני יכול לדעת?

משה גפני: נפל לי העניין הזה, שיש דברים יותר חשובים מארץ ישראל.

משה גפני: מה שנשאר, זה שאני אשמור על ארץ ישראל.

משה גפני: אף אחד לא יודע לעשות את זה.

קריאה: איך תשמור?

משה גפני: נשמור.

מוסי רז: טמיר, מתי הדיון על ההצעה של גלעד לדון בכתבי האישום?

מוסי רז: אמרת שיהיה דיון על זה.

משה גפני: בסדר, נצטרך לראות מה אנחנו עושים.

משה גפני: יואב, יש לך הצעה לסדר?

משה גפני: אבל לא על הנושא שדיברתי.

משה גפני: בבקשה.

יואב סגלוביץ': דיברת עליו באריכות, אני אדבר בקצרה.

יואב סגלוביץ': שמעתי אותך ברוב קשב, והגיע הזמן לא להסתתר.

יואב סגלוביץ': בוא אלינו כשמאלן, מקומך בשמאל עם כל הקבוצה הזאת.

יואב סגלוביץ': אתה יכול לעשות עכשיו תיקון, וסוף סוף להתנער מכל מה שהעיק עליך.

ינון אזולאי: הרב גפני, אתה נמצא בתסבוכת עם השמאלנים, עם הרפורמים.

גלעד קריב: אפילו אני מתחייב להתנהג יפה.

מוסי רז: גם אתה מוזמן, ינון.

גלעד קריב: הרב עובדיה יוסף הוא זה שפסק, שתמורת שלום אפשר למסור את שטחי ארץ ישראל.

גלעד קריב: זאת פסיקה מפורשת של הרב עובדיה.

משה גפני: יואב, היות ואמרת את זה ברצינות, אני רוצה להגיד לך ברצינות, שאני בכנסת 33 שנים.

משה גפני: מעולם לא הלכתי עם השמאל לקואליציה, לא בגלל הדעות המדיניות ולא בגלל שאני חושב שהשמאל יעשה לנו בעיות.

משה גפני: להפך.

משה גפני: השמאל יעזור לנו ולא יהיו התקפות בעיתונים נגדנו.

משה גפני: העיתונאים הבכירים בעיתונות החילונית ישבחו את הממשלה שעוזרת לחרדים.

משה גפני: בתוך עמי אני יושב.

משה גפני: אני ישראלי, נולדתי בתל אביב ואני מכיר את הכול.

משה גפני: אי-אפשר להפתיע אותי בדברים האלה.

משה גפני: למה אני הולך עם הימין?

משה גפני: אני הולך עם הימין מכיוון שהציבור המסורתי נמצא שם.

משה גפני: אני מחובר לציבור המסורתי בישראל.

גלעד קריב: אתה לא הולך עם האמת שלך.

משה גפני: נכון.

משה גפני: עוד פעם אחת שאני אגיד "נכון" על מה שאמרת, אני הולך לחזור בתשובה.

גלעד קריב: אז אני יכול לפרוש.

משה גפני: רעיון לא רע.

משה גפני: לכן אני הולך עם הימין.

משה גפני: אני נגד התלהמות, אני בעד "ואהבתם את הגר, כי גרים הייתם בארץ מצרים", וצריך לסייע למיעוט הערבי.

משה גפני: אני תמיד בעד זה.

משה גפני: מעולם לא שמעו אותי – מעולם.

משה גפני: 33 שנה פה, ואתה יודע, ההתלהמות היא נוראה.

משה גפני: מעולם לא שמעו אותי באמירה גזענית.

משה גפני: לא תפסו אותי, לא בפרוטוקול, לא בוועדה ולא במליאה.

משה גפני: ואני חושב שצריך להתנהל נורמלי בעניין הזה.

משה גפני: זאת עמדתי.

משה גפני: אבל אני מחובר לציבור המסורתי, והציבור המסורתי – מה לעשות – נמצא בימין.

משה גפני: הוא נמצא בימין ואני איתו.

משה גפני: אם יהיה שינוי דמוגרפי במדינת ישראל והמצב יהיה שונה, אז המצב יהיה שונה.

משה גפני: ויתרתי על תפקידים, ויתרתי על כיסאות, ויתרתי על הרבה מאוד דברים.

משה גפני: ויתרתי על תקציבים, ויתרתי על דעת קהל, ויתרתי על הכול כדי להיות מחובר לציבור המסורתי.

משה גפני: שם אני נמצא, ומה שאמרת זה נכון.

משה גפני: אני אומר את דבריי ולא חוזר בי.

משה גפני: אני לא מזגזג.

משה גפני: אני לא הולך פתאום בזמן מלחמה לשבת עם יאיר לפיד בשקט.

משה גפני: פשוט לא להאמין, אבל את זה נשאיר לעידן הרכילות, מה עשה בנט במשך כל השבועות האלה.

משה גפני: תודה רבה, ואל תעשו אותי שמאלן.

משה גפני: ינון, בבקשה.

ינון אזולאי: הרב גפני, אני מצהיר שאתה לא שמאלן, אתה מרכז.

ינון אזולאי: אתה שומר על התורה ועל הר הבית, וזאת השמירה.

ינון אזולאי: אני רוצה לדבר על אחד הדברים שבאמת חשובים לנו בימים האלה.

ינון אזולאי: בשבוע שעבר דנו בכל נושא הפיצויים לערים המעורבות.

ינון אזולאי: פנה אליי לוינסון ממלון עכותיקה, זה המלון שנפגע ונשרף.

מוסי רז: הייתי אצלו.

ינון אזולאי: גם אני הייתי אצלו.

ינון אזולאי: אגב, עדיין ממשיכים לבזוז שם.

ינון אזולאי: בשבוע שעבר נכנסו ולקחו לו את המזגנים.

ינון אזולאי: המשטרה לא עושה כלום, חוץ מלשבת שם ולהסתכל.

משה גפני: זה המלון?

ינון אזולאי: כן.

ינון אזולאי: לא מסעדת אורי-בורי אלא המלון.

ינון אזולאי: הוא הגיש בקשה לקבל החזרים עבור הציוד שלו.

ינון אזולאי: אמרו לו: תמציא קבלות, ואין בעיה.

ינון אזולאי: אתה יכול להמציא קבלות עבור טלוויזיות וריהוט שהיה לו שם.

ינון אזולאי: אבל מה קורה?

ינון אזולאי: אם הטלוויזיה עלתה לו אז 3,000 שקל, עושים חישוב של הבלאי וישלמו לו רק 500 שקל.

ינון אזולאי: אני חושב שרשות המסים לא אמורה לתת לו את השווי הנוכחי, אלא את השווי של זה כדי לקנות חדש.

משה גפני: יגיעו התקנות ונדבר על זה.

ינון אזולאי: זה לא מופיע בתקנות.

משה גפני: שלומית, התקנות הגיעו?

שלומית ארליך: לא.

ינון אזולאי: כנראה הן תגענה עם שר האוצר הבא ועם יושב-ראש ועדת הכספים, ויחד הם יסגרו את הכול.

ינון אזולאי: בטח יהיה יותר קל במדינה לכל עם ישראל, שהם יסגרו ביניהם.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מוסי רז, בבקשה.

מוסי רז: אדוני יושב-הראש, ביקרתי ביום שישי במלונית באשקלון.

מוסי רז: משוכנים שם בצפיפות אנשים שאיבדו את בתיהם או שבתיהם נפגעו מהטילים – אני אקרא להם פליטים.

מוסי רז: אני לא רוצה לבוא בטענה ספציפית לאף אחד, ואני בטוח שפקידי מס רכוש עושים כמיטב יכולתם, אבל התרשמתי שרוצים לפנות את האנשים האלה מהמלונית.

מוסי רז: דיברתי גם עם ראש העירייה, שנכנס לעזור בעניין הזה.

מוסי רז: רוצים לפנות אותם בעוד בתיהם עדיין לא מוכנים.

מוסי רז: חלק מהאנשים דיווחו לי שהפיצויים שלהם מתעכבים.

מוסי רז: אני חושב שכוועדה אנחנו צריכים לפנות לאנשי מס רכוש – אולי הם יהיו פה היום – ולהודות להם על מה שהם עושים.

מוסי רז: אני לא אומר שמישהו עושה משהו רע בכוונה, אבל צריך לבקש מהם לזרז עניינים כמה שיותר מהר, ולעזור לאנשים האלה, שבשבילם המלחמה טרם הסתיימה.

מוסי רז: רציתי גם לשבח אותך, אתה מתרגל טוב את תפקיד מרכז האופוזיציה בוועדת הכספים.

ינון אזולאי: אתה תהיה בתפקיד הזה?

משה גפני: מה פתאום?

משה גפני: ראשית, עוד לא הלכתי לאופוזיציה.

משה גפני: לך תדע, יש שם את הוועדה למינוי שופטים, שרבים עליה.

משה גפני: חקלאות.

מוסי רז: גם הנאום של נתניהו היה נאום של יושב-ראש אופוזיציה.

משה גפני: לא, אני לא כמו הנאום של נתניהו.

משה גפני: נאום כזה הייתי נואם גם לפני ארבעה חודשים, גם לפני חצי שנה.

משה גפני: אמרתי את זה כל הזמן ולא שיניתי.

משה גפני: באמת הייתי בקואליציה, ונכון לעכשיו אני בקואליציה, אבל אני תמיד אומר את עמדתי.

משה גפני: רבותיי, אני רוצה להעיר את תשומת ליבכם לסעיף הראשון בסדר-היום.

משה גפני: אנחנו מדברים על עדכון שיעורי התגמולים לנכי רדיפות הנאצים ולנכי המלחמה בנאצים.

משה גפני: הנושא הזה התגלגל כבר זמן רב, וכבר היה כאן על שולחן הוועדה.

משה גפני: בסופו של דבר, המשרד לשוויון חברתי הביא תקנות, וכמו תמיד היה חתום עליהן איציק שמולי.

משה גפני: כשזה הגיע לשר האוצר, שהיה צריך לאשר את העדכון, איציק שמולי כבר לא היה השר לשוויון חברתי, והיה שר אחר.

משה גפני: כל הזמן לחצתי, אנחנו לחצנו, וגם בלשכה המשפטית ביקשו את התקנות, אבל התקנות לא הגיעו.

משה גפני: מכיוון שהתקנות לא הגיעו, ביקשתי – אם שמתם לב לסדר-היום – לשים את הנושא עצמו על סדר-היום, על אף שהתקנות עדיין לא הגיעו.

משה גפני: כדי שהתקנות יגיעו, צריך שהשר לשוויון חברתי יעביר אותן.

משה גפני: זאת גם תוצאה של ההסכם הקואליציוני המשונה הזה – השר לשוויון חברתי עוסק בנכי רדיפות הנאצים?

משה גפני: הרי קיימנו על זה דיון ואמרנו שזה צריך להישאר בינתיים במשרד האוצר.

משה גפני: בממשלה הבאה צריך לקבל החלטה מי מטפל בנושא של נכי רדיפות הנאצים.

משה גפני: העניין התגלגל והתגלגל ואנחנו לחצנו וביקשנו.

משה גפני: דיברתי עם השר מיכאל ביטון, דיברתי עם השר ישראל כץ, ואמרתי שהמקום היחיד שבו אין עדכון, זה נכי רדיפות הנאצים.

משה גפני: עדכנו את הקצבה של נכי צה"ל, עדכנו את הקצבה של הנכים במדינת ישראל, והדבר היחיד שלא עדכנו, זה את הקצבה לנכי רדיפות הנאצים.

משה גפני: ביקשתי שישלחו את התקנות.

משה גפני: היה ויכוח האם צריך פחות או יותר, ואני לא נכנס לעניין, אבל קודם כל ביקשתי את העדכון.

משה גפני: העדכון הגיע אתמול ובלשכה המשפטית אמרו לי שלא בטוח שאני יכול להצביע היום, כי צריך זמן כדי שהחברים ילמדו את זה, כמו שאנחנו נוהגים תמיד.

משה גפני: לכן אנחנו נקיים את הדיון, ואני אשאל את החברים.

משה גפני: אם יהיה אחד שיערער על העניין ויגיד שהזמן לא מספיק, וצריך לדחות את זה, אני אקיים הצבעה ביום רביעי.

משה גפני: אם אף אחד לא יתנגד לזה, אני אשאל את היועצת המשפטית ונראה אם אנחנו כן יכולים להצביע.

משה גפני: בינתיים אני רוצה להתחיל בדיון.

גלעד קריב: אני מבין מקריאת החומר, שיש פה איזשהו פער בין הצו והתקנות, לבין ההערכה של המשרד לשוויון חברתי, לגבי השחיקה הריאלית.

גלעד קריב: הרי לא מדובר פה בדיון של חודשים עם האוצר, ולכן אני שואל האם לא הגיוני, שהחברים יישלחו ליומיים למצות את הדיון?

גלעד קריב: מדובר באוכלוסייה לא גדולה, מעט יותר מ-50,000 ניצולי שואה.

גלעד קריב: דומני שברור לכל מי שכאן, שאי אפשר לשחוק ריאלית את הקצבה של הקבוצה הזאת, שהיא בגיל מבוגר מאוד.

גלעד קריב: אני מניח שבשנים הקרובות, לצערי, היא תלך ותצטמצם דרמטית מבחינת המספרים.

גלעד קריב: כל הוויכוח הוא בין 2.45% לבין 4%?

גלעד קריב: יתכבדו אנשי האוצר והמשרד לשוויון חברתי, יישבו ב-24 השעות הקרובות, תביא את זה ביום המוחרת ותצביע.

גלעד קריב: אני פשוט חושש שבדינמיקה שתהיה, נצביע היום על 2.45% וכולם ירגישו שאפשר להוריד את הנושא מסדר-היום.

שגית אפיק: בכל מקרה חשוב לשמוע את הפערים, גם להבין את הסיבות, ולהבין מה עשו במקרים קודמים.

שגית אפיק: לדיון יש חשיבות, והוא לא חייב להצביע בסופו.

גלעד קריב: כשאני רואה שצריך להשלים דיון בין האוצר לבין משרד ממשלתי אחר, אני יודע שאם היושב-ראש לא ייתן לוח זמנים, זה יהיה בשנה הבאה.

משה גפני: אני מבקש להגיד, שמה שאומר חבר הכנסת גלעד קריב, נעשה כבר זמן רב.

משה גפני: זה לא שעכשיו מתחיל הדיון.

משה גפני: הטענה שעולה על סדר-היום, היא שהיה סיכום לגבי העניין הזה.

משה גפני: הטענה היא שכל הנכים מקבלים את העדכון הזה, וכל שינוי בעניין, אין לנו תקנות כאלה שעומדות על סדר-היום.

משה גפני: כולל לא השר לשוויון חברתי, ששולח תקנות על 2.45%.

משה גפני: הוא רק מוסיף הערה פילוסופית, שאומרת שהיה צריך לתת יותר.

משה גפני: אומרים חלק מאנשי המקצוע בעניין, שהמשמעות היא שצריך להעלות גם את העדכון של הנכים ואת העדכון של נכי צה"ל.

משה גפני: המשמעות היא שאני פוחד מאוד.

משה גפני: למה שמתי את זה על סדר-היום?

משה גפני: מכיוון שאני רואה יום אחרי יום ושבוע אחרי שבוע, שהיחידים שאין בכלל עדכון לקצבה שלהם, גם לא 2.4%, הם רק נכי רדיפות הנאצים.

משה גפני: רק הם.

משה גפני: כולם קיבלו כבר את העדכון.

משה גפני: נכי צה"ל קיבלו; הנכים הרגילים במדינת ישראל קיבלו את העדכון.

משה גפני: מי לא קיבל את העדכון?

משה גפני: רק הם.

משה גפני: תכף נשמע את הצדדים, אבל הוויכוח הזה מתנהל כבר חודשים.

משה גפני: התחלפו שרים – אני לא כל כך מבין בפוליטיקה.

מיקי לוי: גם אנחנו לא.

מיקי לוי: כשאתה אומר שהכול נפרץ – ועדת כספים והאוצר – אני נזכר סתם ככה שלא קיבלנו את ועדת הכלכלה, אחרי כל כך הרבה שנים, לא קיבלנו נציג שלנו בוועדה למינוי שופטים.

מיקי לוי: הכול נפרץ.

מיקי לוי: והלוואי ונצליח להתכנס, ולא חשוב מי, ולעשות יסודות איתנים בבית הזה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מי מציג את נושא עדכון התגמולים?

יעל מבורך: אני אציג.

יעל מבורך: אני מנכ"לית המשרד לשוויון חברתי.

ינון אזולאי: שלא מכבדת את ההחלטות של ועדת הכספים.

ינון אזולאי: חשוב שתדעו.

יעל מבורך: כמו שאתם יודעים, העדכון של התגמולים לניצולי השואה, נעשה על פי מדד השכר בסקטור הציבורי הקהילתי.

יעל מבורך: בשנה שעברה הוא נעשה באוקטובר 2020, ובדרך כלל הוא נעשה אחת לשנה.

יעל מבורך: כלומר, העדכון הזה מתחיל מוקדם.

יעל מבורך: בדרך כלל הוא נעשה רטרואקטיבית, והוא גם צופה פני עתיד לתקופה שטרם קרתה.

יעל מבורך: בהקשר הזה הוא הוקדם פעם נוספת, והוא לא עדכון רטרואקטיבי לעדכון לפני שהתקופה קרתה.

יעל מבורך: בעבר הוא נעשה יחד עם נכי צה"ל בשיעור המדד.

יעל מבורך: בשנה הזאת קרה לנו מקרה חריג, כי בעקבות משבר הקורונה, הנתונים של המדדים לא שיקפו נכון את המצב.

יעל מבורך: השיעור של הגידול במדד היה מאוד גבוה – 14%.

יעל מבורך: משרד האוצר בא לוועדת הכספים, ובעצם עשה החרגה נומינלית של כל הקצבאות והתגמולים שמוצמדים לשכר, וועדת הכספים החריגה שתי אוכלוסיות – את נכי צה"ל ואת ניצולי השואה.

יעל מבורך: לכן, הם מובאים היום לעדכון.

יעל מבורך: יתר האוכלוסיות בכלל לא מוצמדות השנה למדד, בגלל אותו פער במדדים.

יעל מבורך: מה גרם לפער במדדים?

יעל מבורך: הייתה ירידה בשיעור המועסקים במשק, ורוב האנשים יצאו לחל"ת.

יעל מבורך: אלה שיצאו לחל"ת היו משתכרים בשכר נמוך יותר, וזה הקפיץ את המדדים כלפי מעלה.

יעל מבורך: עכשיו, עם חזרתם של העובדים האלה לעבודה – מדד השכר המשולב הוא מדד של עובדי מדינה, חברות ממשלתיות, בתי חולים ממשלתיים, כלומר מדד של שכר ציבורי – שיעור המועסקים זהה למה שהיה ערב משבר הקורונה.

יעל מבורך: לכן, בניגוד למה שראינו באפריל 2020, כשהוועדה דנה בנושא, המדד היום הוא מדד נורמלי.

יעל מבורך: 2.45% שנמצא בצווים לפניכם – זאת ההצעה של השר ביטון, שקיבלה את הסכמתו של משרד האוצר כמתחייב לפי חוק.

יעל מבורך: זהו מספר שרירותי, שאומר: אין לנו מדד למ"ס להתייחס אליו, ולכן ניקח את מה שהיה בשנים 2018 ו-2019.

יעל מבורך: זאת הייתה תמונת המצב לכולנו לפני מספר חודשים, ולכן נקבע העוגן הזה.

יעל מבורך: אנחנו נמצאים עכשיו בפעם הראשונה, במצב שבו נכי השואה לא מקבלים את מה שמתחייב מהמדד.

יעל מבורך: זאת פעם ראשונה.

יעל מבורך: צריך להחליט האם קצבת ניצולי השואה מוצמדת למדד או שהיא מוצמדת לקצבת נכי צה"ל.

יעל מבורך: זאת שאלה פתוחה, וצריך לקבל עליה תשובה היום.

מיכל מרים וולדיגר: למדד של 14%?

יעל מבורך: המדד של הלמ"ס התעדכן מאז כלפי מטה.

יעל מבורך: העבודה שעשינו, וגם היא מונחת בפניכם היום – עשה אותה רואה חשבון רציני – בדקה את מדדי הלמ"ס, עם נתונים של חודשים נוספים שיש לנו כעת, דבר שלא היה בפנינו לפני מספר חודשים כשהגיעו לעבודות האלה עם נכי צה"ל.

יעל מבורך: יש לנו נתון למ"סי – עדכון לשנת 2020.

גלעד קריב: עם נכי צה"ל הגיעו לסיכום דברים?

יעל מבורך: עם נכי צה"ל הגיעו לסיכום דברים, עם ניצולי השואה לא הגיעו.

גלעד קריב: על 2.45%.

יעל מבורך: נכון.

יעל מבורך: זה סיכום מלפני מספר חודשים, מתמונת מצב שהייתה על בסיס נתונים של לפני מספר חודשים.

יעל מבורך: לכן, לקחו נתונים היסטוריים, ולא נתונים אמיתיים של שנת 2020.

שגית אפיק: מה היה המדד שלפיו עדכנו בשנים האחרונות בוועדת הכספים לניצולי השואה?

שגית אפיק: מה היה השיעור שלו?

יעל מבורך: בשנתיים האחרונות, המדדים היו בסביבות 2.5%, ובשנת 2017 הם היו 3%.

יעל מבורך: רואה החשבון לקח את העדכון האחרון שנעשה באוקטובר 2019, ובדק את שיעור השינוי במדד לדצמבר 2020.

משה גפני: מה את מבקשת עכשיו?

יעל מבורך: אני מסבירה.

יעל מבורך: בפער הזה, בין אוקטובר 2019, שזה העדכון האחרון, לדצמבר 2020, מספר העובדים במדד של הסקטור הציבורי הוא ללא שינוי.

יעל מבורך: כלומר, ניקינו את השפעות הקורונה ואפשר לקבל נתון אמיתי של השיעור השינוי במדד.

יעל מבורך: השיעור הזה הוא 4.03%.

משה גפני: מה את מבקשת מאיתנו?

יעל מבורך: אני מבקשת מכם לשקול את שתי החלופות האלה.

משה גפני: מה זה לשקול?

משה גפני: אנחנו מדברים על תקנות שאת הבאת לנו.

משה גפני: אני נכנס עכשיו לחלק הפורמלי, בגלל שיש לי איתך עוד חלק פורמלי.

משה גפני: אני חושב שהמשרד לשוויון חברתי הוא לא המשרד שצריך לטפל בזה.

משה גפני: כמוני סבורים כל חברי הוועדה.

משה גפני: אמרנו לך את זה, אמרנו את זה הרבה פעמים.

משה גפני: אמרנו שזה צריך להישאר באותה מתכונת שהייתה במשרד האוצר, עד שתהיה ממשלה שתחליט מי מטפל בעניין הזה.

משה גפני: את מביאה לנו עכשיו תקנות.

משה גפני: את מביאה את התקנות, ובתקנות את מבקשת שזה יהיה 2.45% עדכון, כמו שהיה בעבר, וכמו שנעשה גם אצל אחרים.

משה גפני: מה את מבקשת מאיתנו, שאנחנו נלך נגדכם?

משה גפני: מה את מבקשת שאנחנו נעשה?

משה גפני: הרי את צריכה להביא את התקנות.

משה גפני: את בעל הבית – הכוונה לשר מיכאל ביטון, חברי.

משה גפני: הוא בעל הבית להביא את התקנות.

משה גפני: אני מבקש, מבקש ומבקש.

משה גפני: את יודעת כמה פעמים דיברתי איתו?

משה גפני: אני אומר לו: תביא עדכון.

משה גפני: לא חשוב מה, תביא עדכון.

משה גפני: יש את הקצבאות שנכי רדיפות הנאצים מקבלים, והן לא מעודכנות.

משה גפני: עד עכשיו לא הבאתם, וגם עכשיו, הבאתם רק אתמול.

משה גפני: וגם זה אחרי לחץ.

משה גפני: היה צריך לתת לחברים את הקריטריונים, לתת להם את התקנות כדי שיוכלו לעבור עליהן.

משה גפני: מה את רוצה מאיתנו עכשיו?

משה גפני: שאת תהיי זאת שדואגת לנכי רדיפות הנאצים ואנחנו לא?

משה גפני: מה את רוצה שנעשה?

משה גפני: נלך נגדכם?

יעל מבורך: אני חושבת שזהות השר שחותם על התקנות, לא צריכה להשפיע על התוצאה של העדכון.

יעל מבורך: לא משנה אם היום זה השר לשוויון חברתי ומחר זה יהיה שר האוצר.

יעל מבורך: יכול להיות שבמשרד האוצר הם יחשבו ש-4% זה מצוין.

משה גפני: לא, דיברתי על עוד דברים.

משה גפני: כולנו דיברנו על זה.

יעל מבורך: מליאת הכנסת אישרה את השר האחראי.

משה גפני: בסדר, מליאת הכנסת אישרה.

משה גפני: אז מה מליאת הכנסת אישרה?

יעל מבורך: זה המצב החוקי היום.

יעל מבורך: יש שר שאחראי על זה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני הרי מקבל אותך בכבוד, ואני לא אומר שאני מצפצף על החלטת מליאת הכנסת.

משה גפני: אני חושב שזאת טעות; אני חושב שההסכם הקואליציוני לגבי הקטע הזה הוא טעות, טעות, טעות.

משה גפני: כולם אמרו את זה, כולנו אמרנו את זה מכול המפלגות, קואליציה ואופוזיציה.

משה גפני: אנחנו סבורים שזאת טעות, אבל נניח לעניין הזה.

משה גפני: והינה אחת התוצאות, שזה לא הלך במסלול רגיל כמו שהיה כל הזמן.

משה גפני: עד לרגע זה, נכי רדיפות הנאצים לא קיבלו עדכון.

משה גפני: הם היחידים שלא קיבלו עדכון כלשהו.

משה גפני: את מנכ"לית המשרד לשוויון חברתי, את מביאה לנו עדכון יפה של 2.45%.

משה גפני: זה מה שאת מבקשת מאיתנו.

משה גפני: את מוסיפה, או יותר נכון, השר שלך מוסיף – תדעו שצריך לעשות את זה 4%.

משה גפני: מה אתם רוצים שאני אעשה?

משה גפני: שאני אגיד לחברים להצביע על תקנות לא קיימות?

משה גפני: או לחכות?

משה גפני: למה עוד נחכה?

משה גפני: אולי פתאום יקימו איזו ממשלה שלישית, ושם המשרד לשוויון חברתי תמיד ירוץ משר אחד למשנהו.

משה גפני: מי שלא מצליחים לתת לו איזה משרד נורמלי, נותנים לו את המשרד לשוויון חברתי?

משה גפני: מה הדבר הזה?

משה גפני: מה את מבקשת מאיתנו שנעשה?

משה גפני: אם החברים יגידו לי לדחות, אני אדחה, מכיוון שזה הגיע רק אתמול.

משה גפני: אנחנו לא נוהגים ככה בוועדה.

משה גפני: אני מאפשר לחברים לראות תקנות שמגיעות יום-יומיים קודם.

משה גפני: אני עושה את זה לא בגלל שהתקנון מחייב אותי.

מיכל מרים וולדיגר: ואנחנו רוצים את זה כמה שיותר גבוה, כמובן, בשביל אותם נפגעים.

משה גפני: כדי לעשות את זה כמה שיותר גבוה, צריך שיבואו לכאן תקנות.

משה גפני: תקנות שיחתום עליהן השר מיכאל ביטון.

מיקי לוי: למה אי-אפשר להביא את ה-4% למפרע?

גלעד קריב: כי אין הסכמת שר האוצר.

משה גפני: מה זה הסכמת שר האוצר?

משה גפני: גם אין שר לשוויון חברתי שמביא לך את זה.

שגית אפיק: בעיניי יש שאלה שהיא אולי משפטית, למה לנכי צה"ל נתנו אחוז כזה ולניצולי השואה אולי יצליחו לתת - - -

גלעד קריב: כי ניהלו איתם משא ומתן.

מיכל מרים וולדיגר: כי זאת אוכלוסייה שהולכת ומתמעטת, לצערנו, וזאת אוכלוסייה שכנראה לא.

שגית אפיק: מצד שני, אני שומעת כאן שבשנים האחרונות הוועדה הזאת עדכנה סביב 2.5%, זאת אומרת שגם העדכון שמביאים בפניכם הוא העדכון שהיה כאן בשנים האחרונות.

משה גפני: והמדד הקהילתי.

שגית אפיק: אגב, את המדד החברתי הוועדה הכניסה לחוק, נכון?

משה גפני: אני הכנסתי.

שגית אפיק: זה תיקון שהוועדה עשתה אותו.

משה גפני: מישהו נמצא ממשרד המשפטים?

שי סומך: כן.

משה גפני: שי סומך, איך אנחנו מסתדרים בלעדיך?

משה גפני: למה אתה לא בא לישיבות כאן?

שי סומך: אני כאן.

משה גפני: לא, רק עכשיו.

שי סומך: יש כאן חברים שיודעים שהייתי עסוק בקורונה בוועדה אחרת.

משה גפני: במשרד המשפטים לא עם כולם אני מסתדר.

משה גפני: איתך אני מסתדר.

שי סומך: תודה.

שי סומך: בחנו את ההחלטה שמובאת בפניכם, והיא בוודאי סבירה.

שגית אפיק: למה לא לעדכן לפי המדד משפטית?

שגית אפיק: יש מדד, צריך לעדכן לפיו.

משה גפני: אומרים החברים שאולי נעשה מדד יותר גבוה.

משה גפני: אם אתה בוחן את ההיסטוריה שלי, אתה בטח יודע שאני מוכן לעשות כל דבר לניצולי השואה, על מנת שיהיה להם יותר טוב.

משה גפני: לכן אני כל כך מרוגז על זה, שעד עכשיו לא עדכנו את הקצבה שלהם, בניגוד לכל הנכים האחרים.

משה גפני: אני שואל אותך האם יש דרך לעשות את המדד גבוה יותר ל-4.03%?

שי סומך: החלטה כזו לא הובאה מעולם בפנינו, כך שלא הייתה לנו הזדמנות לבחון אותה.

שי סומך: בוודאי זה מעורר קושי, כי במשך כל השנים נכי רדיפות הנאצים היו צמודים לנכי צה"ל ולמשפחות השכולות, ואם תהיה הצעה לתת עדכון גבוה יותר, זה בוודאי יצור קושי.

שי סומך: מה המשמעות של הקושי?

שי סומך: אני לא יכול - - -

ינון אזולאי: ההצמדה של קצבת נכי צה"ל נראית לכם סבירה?

ינון אזולאי: אומרת המנכ"לית שגם בקצבת נכי צה"ל יש עוולה.

ינון אזולאי: השאלה איך אתם מסתכלים על זה.

שי סומך: 2.45% זה סביר.

ינון אזולאי: לא ביקשנו לדעת מה סביר.

ינון אזולאי: ביקשנו לדעת מה צריך לעשות ומה נכון, והאם המדד שעל פיו אתם מודדים ,הוא באמת נכון, או שהייתה עוולה גם בקצבת נכי צה"ל?

ינון אזולאי: אם הייתה עוולה בקצבת נכי צה"ל, צריך לתקן גם את זה ותתקן גם להם.

שי סומך: אנחנו בודקים אם יש מניעה משפטית או אין.

שי סומך: יש החלטה על 2.45% לנכי צה"ל.

שי סומך: ההחלטה הזאת היא סבירה ואין מניעה משפטית לקבל אותה.

שי סומך: בוודאי אין מניעה שהיא תחול בנכי רדיפות הנאצים.

שי סומך: היא נראית החלטה סבירה, והסבירו כאן את העלייה המלאכותית במדד של הסקטור הקהילתי.

שי סומך: לכן, 2.45% מנטרל את העלייה המלאכותית הזאת, ומאמץ את העלייה שהייתה ב-2019-2018.

שי סומך: זה סביר, ואני חושב שגם ארגון נכי צה"ל היה מעורב בזה.

ינון אזולאי: כשהיה עדכון של 3%, גם לקצבת נכי צה"ל היה עדכון של 3%?

שי סומך: הם היו תמיד זהים.

משה גפני: תודה רבה, בבקשה.

עלי בינג: כמו שהוועדה יודעת, וציינה את זה מנכ"לית המשרד, המדדים קצת השתנו בשנה הנוכחית בעקבות שנת הקורונה.

עלי בינג: בעצם קרה שההצמדה למדדים הייתה יכולה להביא לכל מיני תוצאות מאוד מאוד מוזרות.

עלי בינג: באה הממשלה לכנסת, וזה אכן אושר בכנסת, עם בקשה להקפיא את המדדים של הביטוח הלאומי.

עלי בינג: ובאמת, כמעט כל המדדים של הביטוח הלאומי הוקפאו.

עלי בינג: במסגרת הדיון בוועדה הוחלט יחד עם הוועדה להחריג שתי אוכלוסיות מההקפאה הזאת.

עלי בינג: שתי האוכלוסיות הן נכי צה"ל וניצולי השואה.

עלי בינג: נכי צה"ל וניצולי השואה מוצמדים באופן מסורתי אחד לשני, ולמדד הסקטור הקהילתי.

עלי בינג: בעצם, גם המדד הזה השתגע במובן מסוים, ואם היינו מסתכלים על חודש אפריל, הייתה עלייה של 14.5%.

עלי בינג: לכולם היה ברור שזה לא המדד שמשקף, לא עלייה שמשקפת.

עלי בינג: הוסכם, יחד עם ארגון נכי צה"ל – רצינו לעשות דבר דומה ביחס לניצולי השואה – על החלטה עקרונית, שהיא שונה ממה שיש בדרך כלל.

עלי בינג: היא מיטיבה איתם בשלושה היבטים: דבר ראשון, מעדכנים את זה, למרות שיתר הדברים הוקפאו.

גלעד קריב: זאת לא ג'סטה של האוצר.

עלי בינג: זה הוחרג ביחד עם הכנסת.

עלי בינג: דבר שני, אם מסתכלים על ממוצע של חמש השנים האחרונות, המדד עלה בממוצע ב-2.2%; בשנתיים האחרונות הוא עלה ב-2.44%, וסוכם על 2.45%, כלומר לקחו את זה קצת לכיוון מעלה.

עלי בינג: דבר שלישי, סוכם עם ארגון נכי צה"ל, ואנחנו רוצים להביא דבר דומה עם ניצולי השואה, שמעדכנים את המדד מאוקטובר לאוקטובר, אבל מתחילים לשלם אותו כבר בגין אפריל.

עלי בינג: לכן יש פה איזושהי תזרימית, שמקבלים את זה חצי שנה קודם.

עלי בינג: בנוגע למספרים שציין רואה החשבון.

עלי בינג: לעניות דעתי, רואה החשבון טועה במסמך שלו בכמה היבטים.

עלי בינג: ראשית, הוא מתייחס לזה כאילו המשק - - -

משה גפני: מה זה המסמך של רואה החשבון?

עלי בינג: המסמך שהועבר לעיונכם, ומדבר על 4.03%.

עלי בינג: יש התעלמות מהמשבר הכלכלי שהיה ב-2020, כאילו חזרנו לסוג של שגרה.

עלי בינג: חשוב להבין שזה מצב לא נכון.

עלי בינג: כולנו יודעים שזאת השנה הראשונה בתולדות המדינה, שהייתה לנו בה צמיחה שלילית, ושיעור האבטלה גדל בצורה משמעותית.

עלי בינג: לכן, אין ספק שהמדדים כולם הושפעו מכך.

עלי בינג: מה שכן, יש אמת בטענה שלאט לאט המדדים חוזרים לעצמם.

עלי בינג: אבל זה לאט לאט.

עלי בינג: אגב, גם בהסכם עם ארגון נכי צה"ל דובר על כך שהחזרה לשגרה תהיה החל ממדד אפריל 2022.

עלי בינג: יש כמה פגמים בהצעה של רואה החשבון.

עלי בינג: הוא מבקש להשוות בין חודש דצמבר לחודש אוקטובר, וכולנו יודעים שבמדדי שכר לא נכון להשוות חודש שהוא לא חודש זהה, כי השכר הוא תנודתי.

עלי בינג: לכן אנחנו תמיד משווים חודשים זהים – את אוקטובר לאוקטובר, ואת אפריל לאפריל.

עלי בינג: שנית, הוא אומר שאומנם היה קיטון מסוים במספר העובדים באוקטובר, אבל זה חוזר בחודש דצמבר למספר שהיה קודם.

עלי בינג: אם מסתכלים על הנתונים של ינואר-פברואר, רואים שמספר העובדים קטן שוב.

עלי בינג: דבר נוסף, והוא יותר משמעותי, אם מסתכלים ארבע שנים אחורה על המדד הזה, אנחנו רואים ששיעור העובדים גדל מידי שנה, ב-3.6%, אם מסתכלים על חודש דצמבר, או ב-3.8% אם מסתכלים על חודש אוקטובר.

עלי בינג: רואה החשבון התעלם מהנקודה הזאת, והוא בעצם התייחס לזה כשמספר העובדים הוא זהה.

עלי בינג: עשינו חישוב במשרד האוצר ביומיים שהיו לנו, מאז שרואה החשבון העביר לנו את העבודה, אבל אני חושב שהחישוב די מייצג.

עלי בינג: בעצם בדקנו מה היה קורה אם שיעור העובדים היה גדל כמו בשגרה, באותו ממוצע של חמש השנים הקודמות, שזה 3.6% או 3.8%.

עלי בינג: האנשים האלה הם באבטלה.

משה גפני: למה אתה מדבר על רואה החשבון הזה כל הזמן?

משה גפני: לא ביקשתי רואה חשבון.

עלי בינג: אני רק רוצה להתייחס.

משה גפני: בשביל מה אתה רוצה להתייחס?

משה גפני: למה אתה מתייחס לזה?

משה גפני: אם היו אומרים לי, הייתי מביא גם.

משה גפני: יש לי חבר, שלמד איתי בישיבה והיום הוא רואה חשבון.

גלעד קריב: לא יכול להיות.

משה גפני: מה "לא יכול להיות"?

משה גפני: אתה לא יודע כלום.

משה גפני: יש לי חבר, רואה חשבון, למד איתי בישיבה.

משה גפני: הוא משהו רציני.

משה גפני: הייתי אומר לו: תשמע, תעשה לי מדד גבוה.

משה גפני: הוא היה עושה חבל על הזמן, ארבעה עמודים.

משה גפני: מה אתה מתייחס לזה?

עלי בינג: אני רוצה להגיד, כבוד היושב-ראש.

משה גפני: אם היה אפשר להתייחס עם רואה חשבון, הייתי מביא גם רואה חשבון.

משה גפני: לך אין חבר רואה חשבון?

ינון אזולאי: יש לי עורך דין.

גלעד קריב: בישיבות הספרדיות הם יוצאים עורכי דין, ובישיבות הליטאיות הם יוצאים רואי חשבון.

משה גפני: אתה לא יודע כלום עדיין.

משה גפני: חכה, אתה תלמד לאט לאט.

עלי בינג: אני רוצה להתייחס.

משה גפני: לא.

משה גפני: למה אתה מתייחס לזה?

עלי בינג: אני אסביר במשפט, ואם תרצה, אני אפסיק להתייחס.

משה גפני: אני לא ביקשתי את זה.

משה גפני: אני לא ראיתי את הדף הזה, רק עכשיו אני רואה אותו.

עלי בינג: המספר הזה, 4.03%, נהיה איזשהו מספר שצריך להתייחס אליו.

משה גפני: מי זה רואה החשבון?

שגית אפיק: זה רואה חשבון שהמשרד לשוויון חברתי פנה אליו, כדי לבחון.

משה גפני: למה?

גלעד קריב: הוא עושה את עבודתו.

ינון אזולאי: עוד יתברר שזה הוא שלמד איתך בישיבה.

משה גפני: יכול להיות שאני הולך לאופוזיציה.

משה גפני: אני אקח את זה בתור תקדים.

משה גפני: אוי ואבוי, כשהייתי באופוזיציה לא העזתי להגיד את זה.

משה גפני: הממשלה תביא משהו, ואני אביא רואה חשבון מהישיבה.

מיכל מרים וולדיגר: הממשלה הביאה את רואה החשבון הזה.

משה גפני: כן, זה פשוט לא להאמין.

משה גפני: אתם מבינים על מה מדובר?

שגית אפיק: לא הממשלה.

שגית אפיק: הביא את זה המשרד לשוויון חברתי, ועכשיו נציג אגף תקציבים, אם אני מבינה נכון, תוקף את זה ואומר שהחישוב לא מדויק.

שגית אפיק: אני מבינה נכון?

משה גפני: אני עדיין רוצה שיהיה סדר כאן, בוועדה.

משה גפני: אם הייתה בקשה של הוועדה או בקשה של הממשלה להביא רואה חשבון, שיגיד מדדים אחרים – בסדר, ואנחנו ביקשנו את זה עם מסלול מסוים.

משה גפני: אבל סתם פתאום אנחנו דנים בדוח?

משה גפני: כל אחד יגיד את עמדתו, ובינתיים מה שמונח לפנינו זה המדד הזה.

משה גפני: אני לא רוצה שייצא כאילו אני הרע.

משה גפני: אני רוצה שהמדד של ניצולי השואה יעלה ב-100%, למה רק ב-2%?

עלי בינג: אני מסכים, אני רק רוצה להסביר.

משה גפני: למה אתה מסכים?

משה גפני: שהמדד יעלה ב-100%?

עלי בינג: לא.

עלי בינג: אני מסכים עם מה שאמרת, שלא צריך להתייחס לכל עבודה.

משה גפני: אני מכבד את העבודה.

משה גפני: זה בסדר, וזה לא קשור לדיון הזה.

עלי בינג: בגלל שהמספר 4.03% הונח פה על השולחן, וגם אתה שאלת אם אפשר וכולי, רציתי לציין למה בעינינו המספר הזה איננו מקשף.

מיכל מרים וולדיגר: אבל אתם הנחתם אותו.

עלי בינג: אני לא הנחתי אותו.

עלי בינג: חשוב להגיד שהתקנות שהונחו, והן בחתימת השר ובהסכמת שר האוצר.

עלי בינג: שר האוצר כתב בצורה מפורשת במכתבו, ש-2.45% זה האחוז שמקובל עליו.

עלי בינג: אין תקציב שמיועד להעלאה נוספת ומבחינה זו, ככל שירצו העלאה נוספת, זה רק יפגע, יתקע ויעכב את עדכון התגמולים.

עלי בינג: לכן, אני מציע לחברי הוועדה לאשר את התקנות שהשר לשוויון חברתי הניח בפניהם, בהסכמת שר האוצר, שמדברות על עדכון התגמולים בשיעור של 2.45%.

ינון אזולאי: אני שואל את המנכ"לית יעל.

ינון אזולאי: המסמך של רואה החשבון, זה רואה חשבון שלא קשור למשרד, וביקשתם ממנו?

ינון אזולאי: מאוד חשוב לדעת מאיפה זה הגיע, כלומר ממתי משרד מבקש מרואה חשבון.

ינון אזולאי: אני יודע שיש חשב למשרד, למה צריך לבקש מרואה חשבון?

יעל מבורך: אני אסביר.

יעל מבורך: הסיכום של נכי צה"ל בגובה של 2.45%, התקבל לפני מספר חודשים, ואז הנתונים היו מאוד לא אמינים.

יעל מבורך: מאז הנתונים התנרמלו, והם חוזרים לשגרה לאט לאט.

יעל מבורך: רצינו להביא בפני הוועדה את הנתון האמיתי, את הנתון המדויק.

יעל מבורך: לכן לקחנו רואה חשבון.

ינון אזולאי: למה?

ינון אזולאי: החשב של המשרד לא יודע לעשות את החשבון?

יעל מבורך: זאת פרוצדורה, פרוצדורה.

ינון אזולאי: מה העלות של חוות דעת כזאת?

ינון אזולאי: אני מבקש לדעת.

יעל מבורך: בסדר.

משה גפני: מה העלות, שואל חבר הכנסת אזולאי.

ינון אזולאי: אני רוצה לדעת כמה חוות דעת אתם רוצים בשנה, ומה העלות של חוות דעת כזאת בסך הכול בשנה.

ינון אזולאי: מאוד חשוב לי לדעת.

ינון אזולאי: אני באתי ממשרדים, ואני יודע.

ינון אזולאי: אני לא מכיר דבר כזה.

ינון אזולאי: אני לא מכיר שלוקחים משרד חיצוני ומבקשים ממנו חוות דעת, שהחשב במשרד לא יודע לעשות.

יעל מבורך: אלה נתוני למ"ס.

ינון אזולאי: אם אלה נתוני למ"ס, בשביל מה לקחת רואה חשבון?

ינון אזולאי: בשביל מה לשלם?

יעל מבורך: יש פה אנשי חשבות, אתה רוצה שהם יתייחסו?

ינון אזולאי: אם אלה נתוני למ"ס הכי פשוטים, היו עושים את זה פה בוועדה.

ינון אזולאי: למה את צריכה לקחת רואה חשבון, ולבזבז - - - יש פה כנראה משהו אחר.

ינון אזולאי: כשביקשת דף של רואה חשבון, כנראה חישוב אחר.

ינון אזולאי: אני רוצה להיטיב עם ניצולי השואה, תאמיני לי.

יעל מבורך: זה נתון אמיתי ונקי.

יעל מבורך: רואה החשבון עושה את העבודה שלו - - -

ינון אזולאי: אמר הרב גפני, על השר מיכאל ביטון, ידידנו היקר, שאם הוא היה מביא הצעה של 4% או של 20%, אני מבטיח לך שהייתי הראשון להצביע.

ינון אזולאי: כשאנחנו מקבלים הצעה אחת, ובתקנות כתובה הצעה אחרת – אני רוצה להיטיב.

יעל מבורך: יש התנגדות של משרד האוצר לעדכון בשיעור - - -

ינון אזולאי: אין פה אחד מחברי הוועדה, שלא מעוניין להיטיב עם ניצולי השואה.

ינון אזולאי: אין דבר כזה.

ינון אזולאי: אני רוצה להיטיב עם ניצולי השואה שעלו אחרי שנת 53'.

ינון אזולאי: גם איתם אני רוצה להיטיב.

ינון אזולאי: אני רוצה להיטיב עם כולם, אבל אני לא אעשה תרגיל ואוציא את הוועדה כאילו היא לא רוצה את ניצולי השואה, שהיא לא רוצה להגדיל לניצולי השואה.

ינון אזולאי: זה מה שאת עושה איתנו פה, ואנחנו לא מוכנים להיות כלי שימוש של המשרד הזה.

משה גפני: בבקשה, חבר הכנסת גלעד קריב.

גלעד קריב: הבנתי גם מהדברים של היושב-ראש וגם מדבריו של חבר הכנסת אזולאי, שיש היסטוריה מורכבת סביב התקנות הללו.

גלעד קריב: לוועדה הקודמת הייתה כנראה עמדה ברורה, מי הגוף הממשלתי שצריך לטפל, ואני מאוד מכבד את העניין.

גלעד קריב: אני מבין את המורכבות שבכל הדינמיקה – השר מניח לנו תקנות, ואז מנכ"לית המשרד שלו אומרת: תמשכו את התקנות, ותביאו לנו תקנות חדשות.

גלעד קריב: יש פה התנהלות מוזרה.

גלעד קריב: יש הבדל, עם כל הכבוד, בין נכי צה"ל לבין ניצולי השואה.

גלעד קריב: בעוד חמש שנים לא יהיו ניצולי שואה, לכן לומר שנידרש לסוגיה הזאת בשנה הבאה, זה טוב לנכי צה"ל; זה לא טוב במקרה של 58,000 ניצולי שואה.

גלעד קריב: אני כן מכיר קצת משרדי ממשלה, פחות את ועדת הכספים המכובדת.

גלעד קריב: החשב של משרדי הממשלה הוא לא בדיוק גורם עצמאי, ויש סיבה טובה לחשוב, שטוב שבתוך הממשלה, למול העמדה של החשב הכללי ואגף תקציבים, מביאים גם עמדות אחרות.

גלעד קריב: אני לא מוטרד מזה שמשרד אומר: אני זקוק ליועץ חיצוני, בשביל הדיון הפנים-ממשלתי.

גלעד קריב: אני לא מבין למה זה מתקיים פה בוועדת הכספים מולנו, והם לא מטפלים בזה.

גלעד קריב: אני לא מוטרד מזה שמבקשים חוות דעת של רואה חשבון, כי חשבים במשרדים מיישרים קו עם משרד האוצר.

גלעד קריב: במצב הזה, המטרה שלנו היא לא לחנך את המשרד לשוויון חברתי, אלא לעזור לניצולי השואה.

גלעד קריב: לכן, אדוני היושב-ראש, אני מציע להצביע ביום רביעי ולשאול את השר.

משה גפני: אין לי את מי לשאול.

משה גפני: הרבה פעמים אני אומר: תנו לי יום-יומיים, ואני אדבר עם השר או עם השרים הנוגעים בדבר, אולי אני אבוא עם תשובה חיובית.

משה גפני: במקרה הזה אין לי עם מי לדבר.

משה גפני: עם השר מיכאל ביטון – אתה יכול לשאול אותו – דיברתי המון פעמים.

משה גפני: המון פעמים, לא פעם אחת; דיברתי עם שר האוצר המון פעמים; דיברתי עם האנשים הנוגעים בדבר כל הזמן.

משה גפני: אם אתה מבקש לדחות ביומיים, נדחה ביומיים ולא נצביע, אבל בינתיים, ניצולי השואה הם היחידים שלא מקבלים את ההצמדה, לא מקבלים מדד ואף אחד לא יודע מה יהיה בעוד יומיים.

משה גפני: חבר הכנסת קריב, אף אחד לא יודע מה יהיה בעוד יומיים, אבל בסדר, אני מקבל את זה.

גלעד קריב: אדוני, אני סומך על הניסיון שלך.

משה גפני: אני נולדתי דמוקרט.

משה גפני: אתה תבקש לדחות ביומיים?

משה גפני: נדחה.

מיכל מרים וולדיגר: אני רוצה להבין, למה לדחות?

מיקי לוי: אני מכיר את זה גם מחמש השנים האחרונות וגם לפני כן, בהיותי במשרד האוצר.

מיקי לוי: אני מתנגד לדחות אפילו לדקה, ואני מבקש הצבעה.

מיקי לוי: אם נצטרך לבצע תיקונים אחר כך, נבצע תיקונים.

מיקי לוי: למדנו פה בוועדה, וזה היה על דעת כולנו, שלא ניתן את ידינו לפגיעה בניצולי שואה.

מיכל מרים וולדיגר: אני רוצה להבין למה לדחות.

מיכל מרים וולדיגר: אני מבינה שיש כאן 2.45% מול 4.03%.

משה גפני: את רוצה לדעת?

משה גפני: אני אגיד לך מה התהליך.

משה גפני: גליה נמצאת?

משה גפני: אני ארצה שתתייחסי לעניין הרשות לניצולי השואה.

משה גפני: אני רוצה שתדעי, שכמו החברים פה בוועדה במשך כל השנים, אני ער לעניין של ניצולי השואה.

משה גפני: מאוד.

משה גפני: לגופו של עניין, אני מבקש כל הזמן שיביאו עדכון של הקצבאות.

משה גפני: בקיצור, זה הלך מכאן לשם, דיברתי עם שר האוצר, דיברתי עם השר לשוויון חברתי, עד שהגיע סוף סוף, ברוך ה'.

משה גפני: השר לשוויון חברתי חתום על מדד 2.4% - עדכון.

משה גפני: אני רוצה להביא את זה לסדר-היום ואומרים לי: לא, לא, לא, תוריד את זה.

משה גפני: שמולי הוא כבר לא השר לשוויון חברתי, וממילא אין לך מסמך שאתה יכול להצביע עליו, היות והוא לא השר.

משה גפני: שאלתי: מי השר?

משה גפני: אני לא ידעתי, אני לא עוקב כל כך.

ינון אזולאי: גם לא היית מצליח לעקוב.

משה גפני: שאלתי: מי השר?

משה גפני: אמרו לי: מיכאל ביטון.

משה גפני: אמרתי: אני גרתי באופקים, הוא בירוחם, אנחנו חברים.

משה גפני: אני מתקשר אליו והוא אומר: בסדר, רק יש בעיה עם המדדים.

משה גפני: אמרתי לו: בסדר, תחליט באיזה מדדים, תבוא להסכמה עם שר האוצר ותביא את זה לוועדה, מכיוון שאנחנו היחידים שיכולים לאשר או לא לאשר.

משה גפני: תביא את המדד.

משה גפני: בינתיים, אותו איש מבוגר או אישה מבוגרת, שהם ניצולי שואה, לא מקבלים שום עדכון, בניגוד לנכים אחרים – נכי צה"ל – שקיבלו עדכון כבר מזמן.

משה גפני: הוא אמר: אין בעיה.

משה גפני: עבר עוד שבוע ועוד שבוע, ואני לא מקבל כלום; אני מקבל כל מיני פילוסופיות.

משה גפני: עד שאמרתי, בניגוד לחבריי בחלק המקצועי של הוועדה, שנשים את זה על סדר-היום, גם אם אין את הקריטריונים ואין את התקנות.

משה גפני: נשים את זה, נקיים את הדיון.

משה גפני: אתמול הגיע העדכון שזה 2.45%.

משה גפני: היות וזה הגיע אתמול ואנשים צריכים ללמוד את זה, רק אם כולם יחליטו שצריך להצביע, אני אצביע.

משה גפני: אם כולם יגידו לא להצביע, אני אעשה על זה רוויזיה.

משה גפני: כלומר, גם אם נצביע, אני אעשה רוויזיה ליומיים כדי שנראה אם זה יכול להשתנות.

משה גפני: אני רוצה לתת להם יותר, אני רק לא חושב שזאת הדרך התקינה.

משה גפני: אנשים אמרו את זה פה בשיחת אגב, שלא יכול להיות שרואה חשבון חיצוני יביא פתאום חוות דעת.

משה גפני: שני השרים באותה הממשלה צריכים לשבת ולדבר ביניהם, ולא להביא איזה רואה חשבון.

משה גפני: אמרתי בצחוק, אבל זה באמת, יש לי רואה חשבון שלמד איתי בישיבה, והוא יותר טוב.

משה גפני: הוא היה נותן 16%.

יעל מבורך: ניצולי השואה, כמו נכי צה"ל, היו יושבים סביב השולחן ולסיכום הזה היינו מגיעים איתם.

משה גפני: מה את רוצה מאיתנו?

משה גפני: אנחנו מפקחים עליכם.

יעל מבורך: אתה מדבר על הפרוצדורה?

משה גפני: אמרתי את הדברים, ומה שיחליטו, את זה אני אעשה.

משה גפני: גליה, בבקשה, הרשות לניצולי השואה.

גליה מאיר אריכא: קודם כול, אני משאירה לוועדה ולכם, כמובן, את ההחלטה האם להצביע עכשיו או בעוד יומיים.

גליה מאיר אריכא: אני יכולה לומר שבהקשר של ניצולי השואה יפה שעה אחת קודם.

גליה מאיר אריכא: יש לנו פה תשלומי רטרו, יש לנו נפטרים, וכמה שיותר מהר זה ציווי מבחינתנו.

שגית אפיק: מתי הם יקבלו את הכסף מרגע האישור שלנו?

גליה מאיר אריכא: אנחנו ב-31 במאי, וכך או כך, את העדכונים הם יקבלו בחודש יוני.

גליה מאיר אריכא: זה יהיה רטרואקטיבי, וזה לשיקולכם אם להצביע עכשיו או להצביע בעוד יומיים.

משה גפני: שגית, אפשר לשלם רטרואקטיבי?

שגית אפיק: כן, אם אתה מאשר את זה כאן.

שגית אפיק: גם ככה זה רטרואקטיבי כי זה הגיע אלינו באיחור.

גליה מאיר אריכא: אני אציין באופן כללי, שמדברים פה גם על ניצולי שואה שמקבלים תגמול רגיל, וניצולי שואה שמקבלים תגמול מוגדל סוציאלי, נכי מלחמה בנאצים ואלמנים ואלמנות.

גליה מאיר אריכא: יש לנו 56,000 איש, ועלות העדכון הכוללת עומדת על 135 מיליון שקלים.

גליה מאיר אריכא: יש לנו שתי תקופות עדכון: האחת, רטרואקטיבית מה-1 באפריל 2020 עד 31 במרס 2021, והשנייה, מ-1 באפריל 2021 ואילך.

גליה מאיר אריכא: סכומי התגמול – זה נושא שאנחנו נשאלים עליו תמיד בוועדה: תגמול המינימום יעלה באופן חודשי מסכום של 101 שקלים, ועד 251 שקלים חודשיים מקסימום; תגמול מוגדל ברובד הסוציאלי, למיעוטי הכנסה, העלייה תתחיל ב-246 שקלים לחודש, ובדרגות גבוהות יותר, ל-409 שקלים לחודש.

גלעד קריב: זה ה-2.45%?

גליה מאיר אריכא: כן.

משה גפני: מישהו מתנגד להצביע עכשיו?

משה גפני: אני אעשה רוויזיה ליומיים.

ינון אזולאי: העובדה שזה עם נכי צה"ל, זה בסדר באופן קבוע?

שגית אפיק: אני רוצה לחדד את השאלה.

שגית אפיק: נאמר כאן שיש הצמדה של ניצולי השואה לנכי צה"ל.

שגית אפיק: מכיוון שבמקרה, הוועדה הזאת קבעה את החוק ואת המדד הקהילתי, לא קבענו בחוק שהם מוצמדים לנכי צה"ל.

שגית אפיק: אני רק רוצה להבהיר את זה גם למשרד האוצר, שהעיר על זה כאן.

שגית אפיק: אני רוצה להבין למה באמת זה נכרך לאורך השנים, אם מישהו יכול להסביר.

גליה מאיר אריכא: החוק מעניק את הסמכות לעדכן את שיעורי התגמולים וקובע בעצם סמכות כללית לעדכן את התגמולים.

גליה מאיר אריכא: השר שאחראי על החוק הוא השר לשוויון חברתי.

גליה מאיר אריכא: הסמכות הזאת טעונה הסכמת שר אוצר ואישור ועדת הכספים.

גליה מאיר אריכא: על פי נוהג – לא על פי תקנה – במהלך כל השנים, היינו צמודים לעדכון של נכי צה"ל, כאשר להם יש סיכום בין ארגון נכי צה"ל לבין משרד הביטחון, שהעדכון נעשה על פי מדד השירותים הציבוריים פעמיים בשנה, באפריל ובאוקטובר.

גליה מאיר אריכא: זה נעשה על פי מדד סופי שמתפרסם באפריל ובאוקטובר.

גליה מאיר אריכא: כשבחנו את כל המדדים, זה מדד מאוד מאוד מיטיב.

גליה מאיר אריכא: הוא לוקח בחשבון את השכר ברוטו ואת כל התוספות במגזר הממשלתי והציבורי – רשויות מקומיות ובתי חולים.

גליה מאיר אריכא: חשבנו לעשות שינוי למדד אחר, וראינו שזה המדד הכי טוב והכי מיטיב, למרות שיש גם חסרונות בצידו.

גליה מאיר אריכא: המדד הסופי מתפרסם תמיד באיחור ביחס למועד המקורי, ולכן יש לנו תמיד תקופות רטרואקטיביות.

מיכל מרים וולדיגר: ההצמדה לנכי צה"ל מקובלת עליכם?

גליה מאיר אריכא: מעולם לא היה מצב שבו הוצמדנו בשיעור אחר מנכי צה"ל.

גליה מאיר אריכא: מעולם לא נדרשנו לסוגיה הזאת כי ממילא, זה היה ביחד – נכי צה"ל, המדד והמנגנון הזה בכללותו.

גליה מאיר אריכא: הם היו ביחד.

שגית אפיק: בלי קשר לנכי צה"ל, האם עשיתם אצלכם ברשות חישוב, כי זה או מה שסוכם או חוות הדעת החיצונית?

גלעד קריב: האוצר עשה חישוב?

גלעד קריב: הגעתם לסיכום עם נכי צה"ל – בסדר.

גלעד קריב: אבל אם יש פה כלל שלגבי ניצולי השואה יש מנגנון של מדד, האם עשיתם את החישוב?

גלעד קריב: הרי אי-אפשר להצמיד את זה לנכי צה"ל כי אתם החלטתם, שבגלל שבשנים הקודמות הייתה הלימה בין המדד לבין נכי צה"ל, נמשיך להצמיד.

גלעד קריב: יש חישוב?

גלעד קריב: התגוללנו כאן על רואה החשבון החיצוני, מה החישוב שלכם?

ינון אזולאי: ויותר מזה, האם הייתה לכם הידברות איתם?

משה גפני: לא, לא, לא.

משה גפני: לא התגוללנו על רואה החשבון החיצוני.

משה גפני: לא התגוללנו על אף אחד.

משה גפני: זאת פעם ראשונה שאני רואה דבר כזה.

גלעד קריב: צודק.

משה גפני: אני מבקש כמה דברים.

משה גפני: קודם כול, לא מקובל עליי הנושא של רואה חשבון חיצוני.

משה גפני: אני לא מקבל את זה, ואני חושב שזה דבר לא נכון.

משה גפני: אבל אני שמח שזה נעשה, כי אם אני אהיה באופוזיציה, מכאן ואילך יתחילו לככב רואי חשבון, בעיקר כאלה שלמדו בישיבה.

משה גפני: לא רק.

משה גפני: אמרת שבישיבות הספרדיות יש עורכי דין.

מיכל מרים וולדיגר: הרב גפני, גם לי יש כמה שמות.

משה גפני: גם לך יש כמה שמות.

משה גפני: הנושא מאוד ברור, והוא לא מצריך מחשבה מעמיקה.

משה גפני: יש פה בעיה גדולה, שעד היום לא הייתה הצמדה בכלל.

משה גפני: זה דבר חמור.

משה גפני: במעלה הדרך רציתי להביא ישיבה ולהביא את המשפחה של עפרה רוס, עליה השלום, שהייתה מנהלת הרשות לרווחת ניצולי השואה, והיא עשתה עבודה יוצאת מן הכלל.

משה גפני: לצערי הרב, זה לא הגיע אז לא עשינו את זה.

משה גפני: באמת, פועלה היה מעל ומעבר בנושא ניצולי השואה והיא עשתה את עבודתה.

משה גפני: לצערנו הרב, היא נפטרה ועליה השלום.

משה גפני: אנחנו נצטרך לראות בהמשך שיהיה תאריך ונצטרך לעשות את זה, בגלל שאנחנו חייבים לה הרבה מאוד על הטיפול בנושא של ניצולי השואה.

משה גפני: דבר נוסף שאני מבקש לומר, אני לא רוצה לקבל הכשר על מה שאנחנו עושים בשביל ניצולי השואה.

משה גפני: אני, בתור יושב-ראש הוועדה ולא רק, קיבלתי כמה פרסים.

משה גפני: אלעזר שטרן נתן לי פרס באחת הפעמים בנושא של ניצולי השואה.

משה גפני: אני לא רוצה שייצא מכאן כאילו אנחנו לא רוצים שהמדד יעלה ביותר אחוזים.

משה גפני: אנחנו רוצים שזה יעלה ביותר אחוזים.

משה גפני: יש פה בעיה טכנית ובינתיים, אם מישהו מהחברים אומר שהוא רוצה עוד ללמוד את התקנות האלה, אני לא אצביע.

משה גפני: אבל אם כולם יסכימו שנצביע, אני אצביע ואני אעשה רוויזיה ליומיים.

משה גפני: ביומיים האלה, גם חבר שירצה בינתיים ללמוד את זה, או אם יש לו הערות על הנושא, הרוויזיה הזאת תקפה.

משה גפני: לכן אנחנו נקיים את הדיון הנוסף, אם אכן יהיה מקום לדיון נוסף.

משה גפני: אני מצטער שזה הגיע לכדי כך, אבל אנחנו רוצים בטובתם של ניצולי השואה, ואנחנו רוצים שלא לעכב להם יותר את ההצמדה.

גלעד קריב: אדוני היושב-ראש, אם אפשר לקבל ביומיים האלה מסמך מהאוצר של חישוב המדד?

גלעד קריב: נכי צה"ל לא קשורים לעניין.

גלעד קריב: אם יש פה החלטה של הוועדה שיש מדד, תגישו את החישוב שלכם למדד.

גלעד קריב: תאמרו לנו שעשיתם חישוב.

עלי בינג: ניסיתי להסביר במהלך הדיון - - -

משה גפני: אני לא פותח את הדיון עכשיו.

משה גפני: לפי דעתי אין עבודה, אבל זה לא משנה.

משה גפני: טוב שאתה שואל את השאלה הזאת לעתיד, כדי שיצטרכו לעשות עבודה כמו שצריך.

משה גפני: לפי דעתי אין עבודה, אבל יכול להיות שאני טועה.

גלעד קריב: אדוני היושב-ראש, אני בלי ניסיון.

גלעד קריב: למה לא לקבוע עכשיו 2.45% לחצי שנה?

משה גפני: לא, אין דבר כזה.

גלעד קריב: המדדים מתייצבים, תחזרו אלינו.

משה גפני: אין דבר כזה.

משה גפני: אני עושה רוויזיה וצריך ללמוד את העניין הזה.

משה גפני: בכל מקרה, מי שלא יהיה יצטרך לדון בנושא הזה מחדש.

משה גפני: בבקשה, מי מקריא?

שלומית ארליך: צו נכי המלחמה בנאצים (שינוי שיעור התגמולים) (הוראת שעה), התשפ"א-2021

משה גפני: מי בעד אישור הצו, כפי שהקריאה אותו היועצת המשפטית?

משה גפני: הצו אושר.

משה גפני: הצו אושר, יש רוויזיה שלי ליומיים.

שלומית ארליך: צו נכי המלחמה בנאצים (שינוי שיעור התגמולים) (מס' 2), התשפ"א-2021

משה גפני: מי בעד אישור הצו, כפי שהקריאה אותו היועצת המשפטית?

משה גפני: הצו אושר.

משה גפני: הצו אושר, יש רוויזיה שלי ליומיים.

שלומית ארליך: צו נכי רדיפות הנאצים (שינוי שיעור התגמולים) (הוראת שעה), התשפ"א-2021

משה גפני: מי בעד אישור הצו, כפי שהקריאה אותו היועצת המשפטית?

משה גפני: הצו אושר.

משה גפני: הצו אושר, יש רוויזיה שלי ליומיים.

שלומית ארליך: צו נכי רדיפות הנאצים (שינוי שיעור התגמולים) (מס' 2), התשפ"א-2021

משה גפני: מי שבעד אישור התקנות ירים את ידו.

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: התקנות אושרו.

משה גפני: התקנות אושרו, יש רוויזיה שלי ליומיים.

שלומית ארליך: תקנות נכי המלחמה בנאצים (טיפול רפואי) (הוראת שעה), התשפ"א-2021

משה גפני: מי שבעד אישור התקנות ירים את ידו.

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: התקנות אושרו.

משה גפני: התקנות אושרו, יש רוויזיה שלי ליומיים.

שלומית ארליך: תקנות נכי המלחמה בנאצים (טיפול רפואי) (תיקון מס' 2), התשפ"א-2021

שגית אפיק: הכול רטרואקטיבי.

משה גפני: הכול רטרואקטיבי, בשתי פעימות.

משה גפני: מי שבעד אישור התקנות ירים את ידו.

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: התקנות אושרו.

משה גפני: התקנות אושרו, יש רוויזיה שלי ליומיים.

משה גפני: כל התקנות הללו הן תקנות רטרואקטיביות, והן נעשות בשתי פעימות כדי שנכי המלחמה בנאצים לא ייפגעו.

משה גפני: תודה רבה.

ינון אזולאי: הרב גפני, רק הבהרה קטנה.

ינון אזולאי: יעל, כשפניתי ואמרתי לך לגבי הנושא של הזלזול בוועדת הכספים, אני עומד מאחורי זה.

ינון אזולאי: שלא תחשבי שהדברים היו כלפייך כפגיעה, חלילה.

ינון אזולאי: אלה דברים שנמצאים פה, אבל חשוב לנו להביא לוועדת הכספים ביומיים האלה גם את מה שביקשנו, עלויות וכמה כאלה יש בשנה.

ינון אזולאי: תודה.

גלעד קריב: גם למשרד האוצר, מתי נקבל מכם חישוב של המדד המדויק?

משה גפני: הישיבה נעולה, תודה רבה.