ועדת החוץ והביטחון, כנסת 24, פרוטוקול מספר 8, 2021-05-13 13:00

אורנה ברביבאי: אני פותחת את הדיון.

אורנה ברביבאי: צוהריים טובים.

אורנה ברביבאי: זה דיון פתוח שיימשך עד השעה 15:30.

אורנה ברביבאי: בראשית הדיון אני רוצה לומר – חלקכם היו בדיון הקודם.

אורנה ברביבאי: לדעתי מהאנשים שנוכחים פה, גם בזום, רובכם לא הייתם שם.

אורנה ברביבאי: אני רוצה לייצר את החיבור ואת ההקשר.

אורנה ברביבאי: הדיון הקודם שלנו היה דיון חסוי, ותכליתו הייתה לראות איך מדינת ישראל מתמודדת עם האתגר הביטחוני המערכתי הרחב שאל מולו היא ניצבת, אבל כשאנחנו מדברים על ההקשרים בין הזירות והזיקות, אי אפשר היה להתעלם מהם, ולכן ביקשנו התייחסות גם של הצבא, גם של המשטרה בדיון סגור שהתייחס לזה.

אורנה ברביבאי: לאורך כל הדיון – ואני מודה שהתקשיתי לעשות את ההבחנה לנוכח בקשות חברי הכנסת – עלתה שאלה לגבי המצב המיוחד בעורף, שבצורה כזאת או אחרת קשור למערכה הגדולה, ולכן מלכתחילה ניגשנו לעניין של הפיצול, משום שבחובה שלנו מול אזרחי המדינה למציאות שבה אנחנו מצויים בימים האחרונים נדרשת התייחסות רחבה של גורמי הממשלה השונים – איך אנחנו נותנים מענה בהקשרים רחבים של המצב בעורף, תפקוד העורף, היכולת של האזרחים לתפקד, מתוקף מה הם יקבלו את הזכויות שלהם עכשיו או בהמשך, כשהם יידרשו לזה.

אורנה ברביבאי: לכן התעקשתי שהדיון הזה יהיה פתוח, למרות שחלק מהאנשים חשבו שנכון שהוא יהיה סגור.

אורנה ברביבאי: אני אומרת שאנחנו כבית המחוקקים – בוודאי במצב פוליטי כל כך מורכב – נכון שניתן תשובות לאזרחים שמצפים לכך.

אורנה ברביבאי: הדיון הוא ארוך, אבל הוא עם הרבה מאוד דוברים.

אורנה ברביבאי: חלק מראשי הרשויות נמצאים אתנו, אנחנו ניתן להם הזדמנות לדבר בזום.

אורנה ברביבאי: אני מבקשת מכולם לגלות בגרות גם באופן שבו אתם נותנים לסוקרים להגיד את הדברים – ואחר כך אני מבטיחה שאני אעשה כל מאמץ לתת הזדמנות לכל חברי הכנסת לשאול.

אורנה ברביבאי: תעזרו לי בבקשה לנהל את הדיון הזה שיהיה אפקטיבי, שלא יהיה מצב של קריאות ביניים וכולי, וכך לא ניתן לאנשים להציג את הדברים ולא נצא עם התובנות הנדרשות כלפי אזרחי המדינה.

אורנה ברביבאי: אנחנו מתחילים.

אורנה ברביבאי: אני רוצה להתחיל בזה שהגיעה אלינו בקשה אתמול, ה-12 במאי 2021, ממזכיר הממשלה.

אורנה ברביבאי: הוא פונה אליי כיו"ר ועדת החוץ והביטחון, והוא מתכבד להודיע לי כי הממשלה החליטה היום, 12 במאי – לאמור אתמול – בהתאם לסמכותה לפי סעיף 9ג(ב)(3) לחוק ההתגוננות האזרחית להאריך את תוקף הכרזת שר הביטחון מיום 10 במאי 2021 בשעה 19:50 על מצב מיוחד בעורף בתחום המתואר במפה אשר צורפה להכרזה.

אורנה ברביבאי: הממשלה מודיעה לוועדת החוץ על כך שהיא מבקשת אישור להארכת תוקפה של הכרזה זו עד ליום 26 במאי 2021, סדר גודל של שבועיים, ומבקשת לקיים דיון דחוף.

אורנה ברביבאי: הוא מצרף את החלטת הממשלה מה-12 במאי, לרבות אותה מפה.

אורנה ברביבאי: אני רוצה להגיד את זה בקול רם כבר בהתחלה כדי שנבין על מה אנחנו מדברים.

אורנה ברביבאי: רשימת היישובים אשר נמצאים תחת הכרזת מצב חירום מיוחד בעורף – יש לכם ובכל זאת אני אומר אותה: שרון, דן, ירקון, השפלה, דרום השפלה, ירושלים, בית שמש, עוטף עזה, לכיש, מערב לכיש, מערב הנגב, מרכז הנגב ודרום הנגב.

אורנה ברביבאי: אלה הנסיבות.

אורנה ברביבאי: אני אומר שבסוף הדיון הזה נגיע להצבעה כולנו כאן גם על משך הסמכות שלנו והיכולת שלנו להצביע גם על הבקשה עצמה, על המהות שלה, על היישובים ועל משך הגדרת הזמן המיוחד הזה לצורך זכויות ותהליכים שעוד יהיו בהמשך.

אורנה ברביבאי: כדי שאנחנו, חברי הכנסת, נוכל להצביע בשום שכל ולהבין מה מבקשים מאתנו, אנחנו רוצים ללמוד מה המשמעות של המצב המיוחד הזה, ולמה לאורו אנחנו צריכים לקבל את ההחלטה ולהמליץ.

אורנה ברביבאי: אני רוצה להתחיל ראשון עם תת אלוף איציק בר, רמ"ט פיקוד העורף, שנמצא בזום.

אורנה ברביבאי: בבקשה.

איציק בר: צוהריים טובים.

איציק בר: אני מבקש שתשתפו את המצגת שנשלחה אליכם כדי שנוכל להציג את זה בצורה מסודרת.

שמואל לטקו: אין לנו מצגת, לא שלחתם לנו.

שמואל לטקו: הוא יכול לשתף.

איציק בר: אני מיד אדאג לשתף.

איציק בר: אני רוצה להתחיל מהנושא הכי חשוב.

איציק בר: אני אגע בתמונת מצב עורף, אני אדבר על מדיניות ההתגוננות, אני אדבר על סוגיות מיגון-התראה, ובסוף אגע בסוגיה של מצב מיוחד בעורף, למה אני ממליץ להשאיר עד ה-26 במאי, מה הרכיב הזה מאפשר לי.

איציק בר: בהיבט של תמונת מצב עורף – אנחנו נמצאים ב-1,369 שיגורים מתחילת המערכה הנוכחית.

איציק בר: זה חצה את מרחב ה-48 שעות.

איציק בר: רק לעשות השוואה לצוק איתן, בצוק איתן נורו 4,000 שיגורים במשך 50 ימים, אז אפשר להבין את השינוי בין המערכה הקודמת למערכה הנוכחית בהקשר של היקף הירי.

איציק בר: אנחנו מדברים על קרוב ל-264 נפילות בתוך שטח בנוי, מן הסתם, לא כל מה שנורה נפל.

איציק בר: אנחנו מדברים על 167 אירועי נזק והרס – נתחבר עוד מעט לסיפור של מצב מיוחד בעורף.

איציק בר: אנחנו מדברים על ארבעה אירועים משמעותיים.

איציק בר: מגמות עיקריות: אנחנו אחרי תהליך של גיוס אנשי מילואים, 1,000 במספר.

איציק בר: כל החטיבה הסדירה נמצאת בשטח.

איציק בר: לאור המצב המיוחד בעורף הפו"ש הוא של פיקוד העורף, וזו החשיבות של הדברים.

איציק בר: אנחנו מסייעים לכב"ה, מד"א ובתי החולים.

איציק בר: אני אגע בנתונים המספריים.

איציק בר: כב"ה מגויסים עם 86 כבאים כתומים, מד"א – 154 אנשים מגויסים, ובבתי החולים כרגע מתגברים 135 בעלי תפקידים את המרחב האזרחי.

איציק בר: "חלב שקדים" דיפרנציאלי 80-0: חלב שקדים זו פקודה שמנחה את כל מה שקשור במדיניות שינוע חומרים מסוכנים באירוע מלחמה, הוא נגזר ממצב מיוחד בעורף.

איציק בר: ללא מצב מיוחד בעורף אי אפשר להנחות בכל מה שקשור בבקרה ושליטה של תנועה של חומרים מסוכנים כדי למנוע מצב שבו ירי יגרום לנזק אגבי כתוצאה מהדברים.

איציק בר: מדיניות ההתגוננות – זאת היא מדיניות ההתגוננות שהפיקוד נמצא בה כיום, זאת גם ההמלצה שלנו ל-48 שעות הקרובות.

איציק בר: אפשר לראות את האזורים על פי מרחבי ההתגוננות.

איציק בר: אני לא אפרט פה את כל המשמעות יותר מדי, אני אגע רק בבולט, שאפשר לראות בין מרחב עוטף עזה ועד ירקון לשאר הארץ מה הדבר הזה אומר בדברים המרכזיים של המגבלות.

איציק בר: לדוגמה, הסוגיה של התקהלות בשטח פתוח ובשטח בנוי, סוגית מקומות העבודה ופעולות הסקטור האזרחי והציבורי ופעילות החינוך השונה.

איציק בר: זה בהקשר של מדיניות ההתגוננות, היא נגזרת ממצב מיוחד בעורף.

איציק בר: בין שעת התקפה למצב מיוחד בעורף, אם אין לנו מצב מיוחד בעורף, אי אפשר להנחות ל-72 שעות וזה מקשה מאוד על יציבות המשק.

איציק בר: בהיבט המיגון – אני אגע במה עשינו ב-48 השעות האחרונות.

איציק בר: חיזקנו את המיגון המתפרץ.

איציק בר: כל מה שרואים פה בתמונות – הן אותנטיות לפעילות של אתמול, גם באופקים, מרחבים, באשקלון, בניר עם, במועצה אזורית חוף אשקלון, בבית חולים ברזילי כדי לאפשר את היכולת להגיע ולקבל שירותים בבית החולים.

איציק בר: אפשר לראות פה את הפירוט של כל מה שטופל.

איציק בר: אני אגיד שבשנת 2021 היו פה פרויקטים בעלות של 23 מיליון שקל בהקשר של תמיכה במרחב הדרומי.

איציק בר: אני אציין פה שבאזור של 7-0 ק"מ, שזה מרחב פיקוד הדרום-עוטף עזה, אנחנו ללא פערי מיגון בבתים הפרטיים, ו-40-7, אנחנו בפערים של 76,000 דירות אב, שזה אומר 22.37% פערי מיגון.

איציק בר: בעולם ההתראה אפשר לראות פה את היקף הפעמים שהתרענו לאזרח בחתך הימים השונים.

איציק בר: אני אציין שפיקוד העורף עם אפליקציה חדשה.

איציק בר: בימים האחרונים 350,000 תושבים הורידו את האפליקציה, דבר שמעיד גם על תרבות של חירום וגם מאפיין מאוד את מצב הנוכחי.

איציק בר: מצב מיוחד בעורף – למה אני מבקש לאשר לבקשת משרד הביטחון?

איציק בר: ללא מצב מיוחד בעורף פיקוד העורף לא יכול לפקוד להפעיל את הפו"ש, את הפיקוד והשליטה במרחב האזרחי.

איציק בר: אי אפשר להכריז משק בשעת חירום – אני מאמין שרח"ל יתייחסו לנושא הזה.

איציק בר: אני לא יכול להנחות מדיניות התכוננות ולהנחות את האזרח, סקטור ציבורי ופרטי, לפעול במרחב ללא מצב מיוחד בעורף.

איציק בר: אזרחים שביתם נפגע כתוצאה מירי לא יקבלו שיפוי בנושא.

איציק בר: סיוע לארגוני עזר – גיוס סד"כ מילואים לכב"ה ומד"א מחייב את המצב המיוחד בעורף.

איציק בר: היציבות של חלב שקדים, הבקרה והשליטה בנושא חומרים מסוכנים חייב להיות תחת ההגדרה של מצב מיוחד בעורף.

איציק בר: אלה הדברים המרכזיים שמחייבים את ההארכה.

איציק בר: למה לשבועיים?

איציק בר: כדי לייצר יציבות בהיבט של התכנון שלנו קדימה.

איציק בר: אנחנו בדיון בלמ"סי, לכן אני לא אפרט דברים נוספים, אבל אני חייב להיערך גם לפעולות ותוכניות שצה"ל מתכנן כחלק מסד הכלים שעומד לרשותו.

איציק בר: עבודה בשעת התקפה, שהיא תקפה רק ל-24 שעות לא מאפשרת יציבות בעורף בהקשר של מדיניות ומענה מיטבי לאזרח, לכן אני מבקש להאריך את זה למשך שבועיים.

איציק בר: היה והמבצע יסתיים, ניתן לבטל את הצו של מצב מיוחד בעורף בכל נקודת זמן והוא לא נדרש להיות בתוקף עד לסיום ההגדרה שלו.

איציק בר: עד כאן, תודה.

אורנה ברביבאי: להבנתך, רמ"ט פיקוד העורף, המענה של פיקוד העורף למול האיומים שהוצגו לנו בדיון הקודם הוא מענה מלא כי לא הצגת פער.

אורנה ברביבאי: אני אומרת את זה כי בהמשך נשמע את ראשי הרשויות, אני מניחה שיעלו דברים.

אורנה ברביבאי: בפתיח שלך אתה אומר שלהבנתך ניתן מענה מקסימלי של פיקוד העורף לצרכים השונים במצב המיוחד שבו אנחנו נמצאים.

איציק בר: אמת.

איציק בר: וגם ציינתי שיש פערים מובנים שהם בתוקף.

איציק בר: אמרתי שבמרחב ה-40-7 ק"מ יש פער של 23% פערי מיגון.

איציק בר: לא אמרתי שפיקוד העורף נמצא במיטבו בהקשר של מוכנות המרחב האזרחי.

איציק בר: יש פערים במרחב האזרחי, יש שוני בין מרחב ה-7-0 ק"מ, רוצה לומר מרחב העוטף, ליתר המקומות.

איציק בר: אני אומר שללא מצב מיוחד בעורף פיקוד העורף ייפגע ביכולת שלו לתת מענה מפיקוד ושליטה דרך מענה נדרש למרחב האזרחי – אזרח, רשויות וכדומה.

אורנה ברביבאי: אתה ברור, ואתה אומר שהצו הזה נדרש כדי לממש את האחריות שלכם במקסימום שאתם יכולים לתת.

אורנה ברביבאי: אני מבקשת, תת אלוף איציק בר, שתישאר אתנו לאורך כל הדיון משום שהשאלות שיעלו אחר כך גם מראשי הרשויות וגם מחברי הכנסת – אני מניחה שתידרש לתשובה.

אורנה ברביבאי: אני בכוונה עוצרת את חברי הכנסת מלשאול שאלות ספציפיות כרגע כדי לאפשר את רצף הדיון.

אורנה ברביבאי: גל גלבוע, ראש חטיבת תורה ברח"ל, משרד הביטחון.

גל גלבוע: מתן האפשרות למצב מיוחד בעורף מכניסה באופן אוטומטי מצב הפעלה של מל"ח, שזה מקנה לוועדת המל"ח העליונה באמצעות מטה מל"ח ארצי, שזו רח"ל, להנחות את שרשרת ועדות המל"ח ולהבטיח את אספקת המוצרים והשירותים במשק על מנת שלא ייווצרו פערים.

גל גלבוע: זו המשמעות של זה.

אורנה ברביבאי: ואת כמובן מבקשת מאתנו לאשר בהתאם למה שנדרש.

גל גלבוע: בהחלט.

אורנה ברביבאי: את יכולה להגיד מילה על האופן שבו רח"ל מממשת את האחריות שלה בנסיבות הקיימות?

גל גלבוע: רח"ל מממשת את האחריות שלה באמצעות הנחיה של משרדי הממשלה השונים בתחומי אספקת המוצרים והשירותים ואת מה שנקרא שרשרת ועדת המל"ח – מוועדת המל"ח העליונה דרך ועדות מל"ח מחוזיות, שכבר התחילו להתכנס ומתכנסות אחת ליום ביחד עם נציגי פיקוד העורף והמשרדים הממשלתיים, ועד לרשויות המקומיות, שהן ועדת המל"ח המקומית.

שמואל לטקו: פתחתם חמ"ל.

גל גלבוע: החמ"ל פתוח, הוא נתפתח אתמול, הוא מאויש, עם שעון לחימה מלא.

שמואל לטקו: עם הנציגים של משרדי הממשלה?

אורנה ברביבאי: כלל משרדי הממשלה.

גל גלבוע: כלל משרדי הממשלה.

אורנה ברביבאי: להבנתך יש איזשהו פער שבעת הזאת בנסיבות של המצב הקיים אנחנו צריכים לדעת, להכיר בו?

גל גלבוע: כרגע אין פערים משקיים בכלל במשק.

אורנה ברביבאי: אני מקווה שככה גם הדוברים האחרים יאמרו.

אורנה ברביבאי: משרד האוצר, אמיר דהן, מנהל מחלקת פיצויים במס רכוש, רשות המיסים, בבקשה.

אורנה ברביבאי: הוא נמצא אתנו בזום?

מירב כהן: אני בזום.

מירב כהן: שלום.

אורנה ברביבאי: נדרשת להתייחס למענה בנסיבות הקיימות.

אורנה ברביבאי: שלחנו מצע ובו נדרשת להתייחס לסיוע ולמענה.

אורנה ברביבאי: לצערנו, אנחנו מרובים באירועים דומים כאלה ואחרים בעצימות כזאת או אחרת.

אורנה ברביבאי: איך אתם נערכים לתת מענה?

אורנה ברביבאי: בנסיבות האלה אלו לא רק האיומים מבחוץ, זה גם בתוך הבית והנזקים שכולנו רואים בעין.

אורנה ברביבאי: מה המענה שמשרד האוצר נערך לתת לאזרחים?

מירב כהן: משרד האוצר נערך לכל אזורי הלחימה כבר לפני 15 שנה, לא לאירוע הספציפי הזה.

מירב כהן: כרגע פתחנו שני מוקדים ממוגנים – אחד נמצא באשקלון, אחד נמצא ברמת גן, והוא מטפל באזור תל אביב וכל הסביבה מסביב.

מירב כהן: בדרום המוקד באשקלון.

מירב כהן: אנחנו מטפלים גם בנזקי המלחמה וגם בנזקי המהומות.

מירב כהן: בנוסף, יש לנו חוליות שיושבות גם בחיפה וגם בירושלים, שמטפלות בנזקים שנגרמים בירושלים, בנזקים שנגרמים בחיפה, בעכו, בלוד.

מירב כהן: אנחנו נמצאים היום בצוהריים בלוד בתיאום עם המשטרה.

מירב כהן: אנחנו מטפלים בשני סוגי הנזקים – גם בתוך הארץ וגם בנזקי הטילים.

אורנה ברביבאי: התשובה כרגע מניחה את הדעת, אבל אני מניחה שיעלו שאלות שקשורות לנזקים העקיפים וההסדר החוקי בהקשר של הנזקים העקיפים האלה.

אורנה ברביבאי: אני משוכנעת.

מירב כהן: בנושא של הנזקים העקיפים, זה פחות אצלנו, אבל צריכה להיות החלטת ממשלה.

מירב כהן: אבל אוקיי, אני פה.

מירב כהן: אני פה לשאלות.

מירב כהן: יש כאן גם חברים מאגף התקציבים שיוכלו לענות על הנושא זה.

אורנה ברביבאי: תיכף אני עוברת לאגף התקציבים.

אורנה ברביבאי: אני אומרת את זה כדי להבטיח את סדר הדיון.

אורנה ברביבאי: אתם מציגים את הפתרון, אבל לא בהכרח זה הפתרון שאחרים חותמים עליו.

אורנה ברביבאי: מעין נשר, רכזת פנים באגף התקציבים, בזום.

אורנה ברביבאי: לא נמצאת.

אורנה ברביבאי: נתנאל אושרי, רכז מינהל ורכוש באגף התקציבים.

אורנה ברביבאי: גם לא נמצא?

אורנה ברביבאי: תשתדלו תוך כדי שיעלו.

אורנה ברביבאי: אני עוברת למרכז השלטון המקומי, לחובב צברי, נמצא כאן.

אורנה ברביבאי: שלום אדוני.

חובב צברי: שלום וברכה.

חובב צברי: תודה ליושבת-ראש.

חובב צברי: אני רוצה לומר כמה דברים: א', בעניין הסוגיה שאנחנו נמצאים בה בשומר החומות, הציג גם רמ"ט פיקוד העורף את הנושא של המיגון.

חובב צברי: אני חושב שהדבר שנמצא לפתחנו בעניין זה קודם כל המיגון של כל מי שנמצא באזור.

חובב צברי: אנחנו יודעים שמדובר בתלול מסלול, ועדיין ראינו את הפגיעות שישנן.

חובב צברי: לא לכולם יש ממ"ד, לא לכולם יש מקלטים, ולכן אחד הדברים שבפיקוד העורף צריכים להשלים זה כל נושא המיגון של כל האזור שנמצא בטווחים שבהם תחליטו או שהוחלט כבר על מצב מיוחד בעורף.

חובב צברי: כרגע זה הוגדר על 80 ק"מ, לכן צריך לתת מענה.

חובב צברי: זו גם הזדמנות שלנו בעניין.

אורנה ברביבאי: מה אתה חושב שצריך להיות?

חובב צברי: אני חושב שצריך להשלים מיגוניות.

חובב צברי: כמו שהשלימו – אמר את זה רמ"ט פיקוד העורף – בכל מה שנקרא העוטף, 7 ק"מ, אין פער מיגון, וזה בסדר גמור, ככה זה צריך להיות.

חובב צברי: אותו דבר לגבי כל אותם 40, וגם 80.

חובב צברי: לעשות איזשהו מדרג שבו אנחנו יודעים לתת מענה טוב יותר.

חובב צברי: הוא דיבר על 23% חסרים בעניין, גם את זה צריך להשלים.

חובב צברי: לדעתי זה לפתחנו כדי שבסוף נציל את חיי האדם שנמצאים בסיפור ואין להם את המיגון, כי יש בתים ישנים ואין להם גם אפשרות להגיע למקלטים קרובים.

חובב צברי: דרך אגב, גם בעניין של המקלטים הישנים צריך לעשות עבודה ולא לוותר בעניין.

חובב צברי: חלק אנחנו עושים ברשויות המקומיות ומטפלים בנושא של המקלוט, וזה נותן מענה.

חובב צברי: בסוף הסיכון האמיתי לחיי אדם היום זה הנושא של התלול מסלול, שזה המיגון.

חובב צברי: דבר שני - - -

יאיר גולן: סליחה שאני מוסיף, צריך לומר, 7-4 ק"מ – אין מיגון מלא, ויש מקומות שבהם המקלוט הוא לא רלוונטי כי זמן ההתראה הוא מתחת לחצי דקה, ולכן אין שום סיכוי שבן אדם יגיע מביתו למקלט בטווח של 7-4.

יאיר גולן: הם חייבים להיות בממ"דים.

שלמה קרעי: 7-4 מיגון מלא.

שלמה קרעי: ב-7-4 המיגון מלא, חבר הכנסת גולן.

יאיר גולן: לא.

יאיר גולן: הוא לא מלא.

שלמה קרעי: כן.

שלמה קרעי: בוודאי שכן.

שלמה קרעי: אני נמצא ב-7-4.

נירה שפק: כן.

חובב צברי: אני לא מדבר על 7-4.

חובב צברי: דרך אגב, ב-40 ק"מ זה 90 שניות, דקה וחצי, וזה כן מאפשר לאנשים, וצריך להשלים את הדברים האלה; גם בנושא של המיגון, בטח בנושא של המקלטים שאפשר לעשות, זו הזדמנות מצוינת.

חובב צברי: דבר שני שאני רוצה לשים פה על השולחן זה הנושא של קריאה – אני ממליץ.

חובב צברי: אני לא יכול לקבוע לכם, אני יכול להמליץ לקרוא בצורה ברורה לחיזוק של השוטרים ושל כוחות הביטחון, שעושים עבודה מצוינת.

חובב צברי: אני אומר לך, כבוד היושבת-ראש, אני למדתי בארצות הברית שנה.

חובב צברי: דבר ראשון שאמרו לי: אם עוצר אותך שוטר אמריקאי, שים את הידיים על ההגה ואל תזוז.

חובב צברי: פה אנחנו לא מגבים את השוטרים שלנו, לא מגבים את החיילים שלנו, וגם האזרחים צריכים לדעת – ולא משנה כרגע מאיזה מגזר הוא, כולם צריכים לדעת – שהשוטרים עושים את העבודה שלהם, צריך לתת להם את כל הגיבוי בסיפור.

איתמר בן גביר: אבל השאלה היא הסמכות.

איתמר בן גביר: לא נותנים להם את הסמכות.

איתמר בן גביר: שייתנו להם את הסמכות.

איתמר בן גביר: זורקים אבן על שוטר, הוא צריך לירות.

איתמר בן גביר: איזו סמכות?

אורנה ברביבאי: בן גביר, סיכמנו שאנחנו מנהלים דיון תרבותי, ואני הבטחתי שאני אתן לך זמן להתייחס.

אורנה ברביבאי: אז לא כל מי שקופץ – באמת.

איתמר בן גביר: הערת ביניים, גברתי, אבל בסדר, קיבלתי.

חובב צברי: דבר נוסף שאני רוצה להעלות, ברשותכם, זה נושא השיטור העירוני.

חובב צברי: זה שילוב גם של הפיקוח ברשות המקומית וגם של השיטור שקיים.

חובב צברי: דרך אגב, עשו את זה בתקופה של הקורונה ונתנו מענה בחלק מהרשויות.

חובב צברי: אני יכול לתת דוגמה למזכרת בתיה, לקריית עקרון, שאני ראש המועצה, לנס ציונה.

חובב צברי: אני חושב שלאור מה שקרה לנו עכשיו, בפער החברתי שלנו בין המגזרים השונים, ערביי ישראל והערים המעורבות, צריך לתת דגש ולראות שיש שיטור עירוני, ויודעים לעשות את זה.

חובב צברי: בסוף, אם אנחנו ניתן את הגיבוי גם לפקחים שלנו, וכמובן, גם למשטרת ישראל, שעושה עבודת קודש, אנחנו נוכל להרגיע.

חובב צברי: כראשי רשויות אנחנו יוצאים בקריאה להרגעה בכל המקומות.

חובב צברי: יש לנו פגישה בזום בשעה 14:00, ולי יש חברים, ראשי רשויות מצוינים בכל המגזרים – גם הערבים, גם הדרוזים, בכל המקומות שישנם.

חובב צברי: צריכה לצאת קריאה מאוד מאוד ברורה של כולנו, של כל מי שמרגיש את עצמו מנהיג במדינה הזו, להרגיע את העניין.

חובב צברי: סליחה שאני אומר את זה בצורה כזאת: אני פחות מוטרד מהחמאס, כי הצבא שלנו יודע לטפל בהם טוב מאוד, ואתם מכירים את העניין.

חובב צברי: אני יותר מוטרד כאזרח וכראש רשות מהמרקם הזה שנקרע בסיפור של ערביי ישראל וצריך לצאת בקריאה מאוד מאוד ברורה שמתחברים לעניין כדי שבסופו של תהליך נחזור חזרה לחיים, כי הם גרים בתוכנו, הם נמצאים בחיים שלנו יום-יום.

חובב צברי: מה שראינו גם בלוד, גם בעכו, גם בחיפה וכמובן ביפו, זה לא דבר שאנחנו יכולים להשלים איתו.

אורנה ברביבאי: תודה.

אורנה ברביבאי: תומר גלאם, ראש עיריית אשקלון בזום – הוא יצא.

אורנה ברביבאי: בני ביטון, ראש עיריית דימונה, בזום.

אורנה ברביבאי: בבקשה.

בני ביטון: שומעים אותי?

בני ביטון: שלום אורנה.

בני ביטון: גברתי יושבת-הראש, חברי הכנסת, עמיתיי ראשי הרשויות, אני רוצה להתייחס לנקודה מאוד מאוד חשובה.

בני ביטון: היום בבוקר כינס יושב-ראש השלטון המקומי מספר ראשי רשויות של כולנו בדרום – ראש עיריית באר שבע, יושב-ראש המועצות האזוריות, שי חג'ג', וכל הרשויות הערביות.

בני ביטון: יזמנו כינוס ביחד יחד עם נשיא מדינת ישראל, ויצאנו בקריאה משותפת.

בני ביטון: אני מציע, גברתי היושבת-ראש, שוועדת החוץ והביטחון הבאה תהיה אצלנו בדרום או במגזר – אני אומר דווקא במגזר הבדואי או בצפון במגזר הערבי.

בני ביטון: אני מכהן כסגן יושב-ראש השלטון המקומי ואני אומר לכם, אנחנו יודעים.

בני ביטון: אנחנו כבר שנתיים מתחת לאלונקה, אני לא צריך לספר לכם, ובשנה האחרונה ראיתם מה קרה בעידן הקורונה, איך ראשי הרשויות – אנחנו הקרובים ביותר לאזרחים שלנו.

בני ביטון: אנחנו לא בוכים, אנחנו כמו בצבא, לא מבקשים שתיתנו סמכויות, אנחנו כבר לקחנו סמכויות ואנחנו כבר מבצעים אותן, אבל צריכה להיות אמירה ברורה, גברתי היושבת-ראש, של כולם, של כל 120 חברי הכנסת בלי יוצא מן הכלל במפלגות שלהם – לא מעניין אותי ליכוד, מערך, יש עתיד, כולנו ביחד.

בני ביטון: לצאת בקריאה משותפת, כמו שיצאנו היום בבוקר, ערבים ויהודים, כדי לגמור את זה.

בני ביטון: הבעיה האמיתית שלנו, כמו שאמר חברי ועמיתי חובב, היא לא הבעיה של החמאס.

בני ביטון: אני סומך על צבא הגנה לישראל.

בני ביטון: הבעיה שלנו היא בקרבנו.

בני ביטון: מה שקרה בלוד ובעכו ובטבריה ובבאר שבע ובעוד הרבה מקומות זה סדין אדום.

בני ביטון: זה קו אדום.

בני ביטון: כשאנשים לא יכולים לנסוע בכביש 25 ולא בכביש 31 ולא בכבישים הפנימיים, זו אמירה מאוד מאוד רצינית.

בני ביטון: אני מבקש ממך, כמי שמכיר אותך, שעשית עבודה יוצאת מן הכלל כראש אכ"א בצבא הגנה לישראל, שוועדת החוץ והביטחון תצא בקריאה משותפת לכל חברי הכנסת, בלי יוצא מן הכלל, לעצור את הפוגרומים ומה שקורה.

בני ביטון: דבר אחרון שהייתי רוצה להתייחס אליו, צריכים הרבה יותר משאבים לשיטור הקהילתי.

בני ביטון: אמר את זה חובב על קצה המזלג, אבל אנחנו הפכנו להיות המשמרת השנייה של משטרת ישראל.

בני ביטון: אתם רואים את העומס של משטרת ישראל, אתם רואים את העבודה הקשה שלהם.

בני ביטון: עבודה קשה שלהם והם לא מצליחים לתגבר אותנו בכבישים, והם עושים עבודה יוצאת מן הכלל.

בני ביטון: אנחנו ברשויות המקומיות – תנו לנו משאבים, תנו לנו תקציבים, אנחנו נגדיל את השיטור העירוני שלנו ואנחנו נצליח.

בני ביטון: אני מחזק את פיקוד העורף ומה שאמר רמ"ט פיקוד העורף חשוב מאוד.

בני ביטון: חשוב שיהיו לנו שבועיים שקטים כאלה, שאנחנו ניתן גם לצבא, גם למדינה וגם לכם.

בני ביטון: תודה רבה, ואנחנו לרשותכם.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: תודה, בני.

אורנה ברביבאי: מיכאל וידל, ראש עיריית רמלה, בזום.

אורנה ברביבאי: איננו.

אורנה ברביבאי: ניר מאיר, מזכיר התנועה הקיבוצית, בזום.

אורנה ברביבאי: בבקשה.

ניר מאיר: אני רוצה להעלות נקודה שהיא לא במרכז הדיון, אבל היא במרכז ההוויה שלנו.

ניר מאיר: קיבוצי הגדר – ממש קיבוצי הגדר, 21 היישובים לאורך גבול רצועת עזה – ידעו בשבע השנים האחרונות תקופה מדהימה של פריחה.

ניר מאיר: הגיעו לפה כל מיני גורמים, והם הגיעו לשם למרות שהם ידעו שהם מגיעים למקום מסוכן.

ניר מאיר: ביסוד הדבר הזה עמדו קהילות קיבוציות חזקות מאוד.

ניר מאיר: הקהילות האלה נבנו על בסיס העניין שבצוק איתן הם פונו ביחד, ולאורך המבצע כולו קיימו את שגרת הקהילה ביחד.

ניר מאיר: שבע שנים עשו תוכנית איך לעשות את זה הפעם, וכמו שהתחילו לראות, פירקו אותם מהיסוד, עברו לשיטת הוואוצ'רים וחירבו את כל מה שתוכנן ונבנה שבע שנים.

ניר מאיר: אני לא יודע כמה זמן ייקח המבצע הזה, אבל בהנחה שהוא לא ייגמר מחר בבוקר, ובהנחה שנעבור את שבועות והוא יימשך, אנחנו תובעים לחזור לתוכנית שקראו לה פעם "מיגונית", ופעם היה לה שם אחר, ולא משנה איך קוראים לה.

ניר מאיר: התוכנית קיימת במשרד הפנים ואנחנו מבקשים להפעיל אותה.

ניר מאיר: כי היסוד ליום של אחרי יהיה שימור חוסן הקהילות, וכולם בארץ סובלים, אבל הם סובלים יותר.

ניר מאיר: אנחנו תובעים מכם לעזור לחזק אותם.

ניר מאיר: תודה.

אורנה ברביבאי: תודה לך.

אורנה ברביבאי: איציק אשכנזי, מנהל מרכז השלטון האזורי, בזום.

אורנה ברביבאי: אתנו?

אורנה ברביבאי: כן.

אורנה ברביבאי: אשכנזי?

אורנה ברביבאי: תיצרו איתו קשר ותגידו לפתוח את המצלמה, יש לנו עוד שלושה ואז נוכל להמשיך עם הנוכחים.

אורנה ברביבאי: יוחאי, ראש מינהל ביטחון וחירום במרכז השלטון המקומי פה פיזית?

אורנה ברביבאי: הלאה.

קריאה: הוא אמר שמספיק שחובב דיבר.

אורנה ברביבאי: מספיק שחובב.

אורנה ברביבאי: תודה.

אורנה ברביבאי: אלי, ראש המועצה האזורית נחל סורק.

אורנה ברביבאי: אתנו?

אורנה ברביבאי: בבקשה.

אורנה ברביבאי: ואחריו גלית שאול, עמק חפר, היא אחרונה.

אורנה ברביבאי: אלי אסקוזידו, נחל סורק.

אורנה ברביבאי: הלאה, אנחנו עוברים לגלית שאול.

אורנה ברביבאי: אם אחד מהם יעלה תוך כדי, אנחנו נאפשר, כמובן.

אורנה ברביבאי: גלית שאול, ראש המועצה האזורית עמק חפר, בבקשה.

גלית שאול: צוהריים טובים לכולם מעמק חפר.

גלית שאול: שקט לנו יחסית עכשיו, אבל אחרי יממה לא פשוטה שבה הייתי צריכה לחשוב אם להחזיר את החבר'ה הצעירים – 12,000 תלמידות ותלמידים בעמק חפר – ללימודים.

גלית שאול: המלצת פיקוד העורף הייתה להחזיר אותם ללימודים.

גלית שאול: המצב פה באזור השרון הוא כזה שמחייב להיות קרובים לממ"דים או למרחבים מוגנים.

גלית שאול: נפל פה השבוע טיל באזור, אנחנו כולנו נמצאים תחת אותו איום.

גלית שאול: אנחנו לא נמצאים קרוב לגבול הדרומי, נמצאים קרוב לגבולות אחרים, אבל המורכבות פה הייתה לא פשוטה.

גלית שאול: הסיבה שהתלבטתי היא סיבה אחת פשוטה: יש לי 83 גני ילדים בעמק חפר, 33 מהם לא מוגנים.

גלית שאול: כלומר, אין ממ"ד באזור, אין מקלט באזור, אין שום דבר.

גלית שאול: הילד שלי הלך הבוקר לבית הספר ברופין כשאין לו מיגון – לא קרוב אליו, לא ממ"ד ולא שום דבר אחר.

גלית שאול: אני רוצה לבקש אם אפשר לשים על סדר-היום את הנושא הזה.

גלית שאול: כדי לבנות ממ"דים ב-33 גנים אני אפשוט את הרגל כראשת מועצה ואצטרך לשים את הכסף שאין לי.

גלית שאול: אני חושבת שזה מחובתה של המדינה – וברור לי שבאזורים אחרים זה נראה אחרת, אבל במרכז הארץ פה אנחנו עדיין נמצאים תחת איום, והאיום הזה מחייב שינוי של תפיסה: אנחנו לא צריכים למגן רק את המקומות הטבעיים, אלא את כלל המקומות במדינת ישראל, או לפחות להרחיב את המעגלים.

גלית שאול: אני רוצה לבקש מכם לשים על סדר-היום את הנושא הזה בין יתר הנושאים, איך מקדמים מיגון.

גלית שאול: אני מתארת לעצמי שזה שנים.

גלית שאול: אני ראשת מועצה שנתיים וחצי, אין לי שום יכולת ביום אחד למגן 33 גנים.

גלית שאול: כשנפל פה טיל במושב משמרת לפני כשנתיים קיבלתי בשלושה גנים עזרה ונתנו לי מיגונית, אבל בכל יתר המקומות אין לי.

גלית שאול: הורים צריכים לשלוח את הילדים שלהם בידיעה שהם צריכים לשכב על הרצפה – אני מדברת על ילדים בני שלוש או ארבע.

גלית שאול: לשכב על הרצפה על פי תפיסת הכי מוגן שיש.

גלית שאול: לא ראוי לא נכון, בטח לא במדינת ישראל של היום, אם אפשר לבקש את העזרה הזו.

גלית שאול: לפני סיום לומר שאני מתחברת מאוד לדברים של חברי בני ביטון.

גלית שאול: מחר בצוהריים כאן בעמק חפר אנחנו יוצאים בקריאה לא לאלימות וחזרה לשותפות וחיים ביחד.

גלית שאול: יעמוד לצדי שכן שלי שקרוב לכאן, תמים יאסין, ראש המועצה האזורית זמר, כי אנחנו רוצים להחזיר למדינת ישראל את ההבנה והידיעה שאנחנו חיים ביחד.

גלית שאול: להזכיר גם לתושבות ולתושבים שלנו שהדבר זה ייגמר ואנחנו חייבים לשמור על השותפות ועל החיים הטובים והשגרתיים שחיינו פעם, לפני שהייתה קורונה ולפני שהיו הרבה אתגרים אחרים שלנו.

גלית שאול: היו אתגרים מסוגים אחרים, אבל במקום הזה של הדו-קיום, אני חושבת שאנחנו צריכים לשאוף לשלום, או לפחות להחזיר את המילה הזאת על סדר- היום.

גלית שאול: שיהיו ימים טובים.

אורנה ברביבאי: תודה רבה, גלית.

אורנה ברביבאי: אני רק אענה בתגובת ביניים שהדיון בשלב הזה לא נועד לתת מענה לכלל פערי המיגון שאנחנו מכירים ויודעים, בטח בנסיבות של המצב המיוחד בעורף.

אורנה ברביבאי: אין ספק שחלק מתפקידה של ועדת החוץ והביטחון הוא לעסוק בנושא המיגון.

אורנה ברביבאי: מי שמוביל את ועדת המשנה לעורף הוא חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי, והסיכום שלי איתו הוא שיתקיים דיון בקרוב, עוד טרם תחילת האירועים האחרונים, לעמוד מקרוב על הפער בין החלטות הממשלה, התקצוב וסדרי הקדימויות בנושא המיגון.

אורנה ברביבאי: הדיון הספציפי הזה עוסק במציאות הקיימת היום איך נכון לתת מענה מידי לפערי המיגון.

אורנה ברביבאי: מאחר והעלית גם את נושא החינוך, אני מבקשת אחר כך שראש מטה פיקוד העורף יתייחס למדיניות מבחינתו להפעלת מערכת החינוך בימים הקרובים, עם צפי ועם עקרונות או קואורדינטות להורים להבנה של מה עוד עומד לפתחם כדי שיוכלו להתארגן.

גלית שאול: והאם אפשר לפתוח גן שאינו ממוגן?

גלית שאול: זאת השאלה.

אורנה ברביבאי: זאת שאלה שתעלה לפיקוד העורף.

אורנה ברביבאי: אני רוצה לעבור מכאן למשטרת ישראל, שנדרשת בימים האלה למרחב פעולה גדול, לא רק פיזית, אלא גם ברמת ההיערכות, תפיסת ההפעלה, תשתיות, כוח אדם, יחסי גומלין בין דרג מבצע לדרג מדיני, נסיבות פוליטיות מאתגרות.

אורנה ברביבאי: אנחנו שמענו קודם מתת ניצב קובי על ההקשר של ירושלים בדגש על ירושלים.

אורנה ברביבאי: אני אומרת לך, מאחר ולא היית בדיון הקודם – אני מניחה שעודכנת – ההתכתבות הזאת עם מה שקורה בעורף ישראל בכל אותם מוקדים וההתפרצויות ללא ספק משפיעה ומושפעת.

אורנה ברביבאי: אני חושבת שכולנו כאן באיזושהי חוויה שעם האיום שנערכנו לו, ואנחנו נמצאים מולו שנים רבות – אנחנו פחות או יותר יודעים להגיד מהן המטרות האסטרטגיות ולאיזו תכלית אנחנו פועלים וכיצד נכון לעשות את זה.

אורנה ברביבאי: לאיום הפנימי מתוך הבית, שנוגע לאופן שבו יש ערעור מוחלט של מקור הסמכות, בוודאי של המשטרה, בעיני ציבור, והמשמעויות וההשלכות שיש על מרקם החיים ועל נוהל חיים תקין נורמטיבי יש השפעה מאוד גדולה.

אורנה ברביבאי: אני הייתי רוצה לשמוע באופן הכי ישיר את ההערכה שלכם לגבי האופן שבו אתם מצליחים להכיל את האירועים האחרונים, את הדרך שבה אתם מתנהלים מול האתגרים בימים הקרובים, בוודאי באותן נסיבות של לוחות זמנים שאנחנו נמצאים בהם – עיד אלפטר, שבועות, נכבה ביום שבת; ואילו פערים יש לכם, כי בסוף אנחנו רוצים לפקח על הפעילות של גופי הביצוע ומשרדי הממשלה, אבל אנחנו גם רוצים להיות לעזר במקום שבו אתם חושבים שהמשטרה נדרשת לסיוע בהתאמה.

אורנה ברביבאי: אני מניחה שחלק מחבריי כאן יציעו הצעות שכוחות מסוימים או חיילים שיהיו בערים וכולי.

אורנה ברביבאי: אני עוד לא אומרת את דעתי, אני אומר אותה בהמשך, אני רוצה שתתייחסו גם לעניין הזה.

שלמה קרעי: קודם כל שנאמר את דברינו, אחר כך הם יוכלו להתייחס.

מתן כהנא: בוא נשמע מה הוא אומר, ואז נוכל להתייחס.

אורנה ברביבאי: מול זה אני יותר מאומרת לו שזאת שאלה שיכולה לבוא כדי שהוא יתייחס.

אורנה ברביבאי: בבקשה, ניצב דורון תורג'מן, מפקד מחוז ירושלים.

דורון תורג'מן: צוהריים טובים לכולם.

דורון תורג'מן: אני נדרשתי תוך כדי פעילות להגיע לכאן.

דורון תורג'מן: קיבלתי 15 דקות להגיע מהמחוז, מהחפ"ק.

דורון תורג'מן: אני אגיד בפתח הדברים אולי משהו שפחות קשור למשטרה, אבל חייב להגיד את זה בפורום הזה.

דורון תורג'מן: יש לנו פער משמעותי ברמת התודעה ברמה הלאומית.

דורון תורג'מן: חד וחלק.

דורון תורג'מן: אנחנו נתפסים בצורה פחות טובה.

דורון תורג'מן: עולים נרטיבים שתופסים באופן סוחף גם בארץ וגם בעולם, ואנחנו לא טובים בהתמודדות הזאת ברמה הלאומית.

דורון תורג'מן: זה דבר ראשון.

דורון תורג'מן: דבר שני - - -

אורנה ברביבאי: לא הבנתי.

אורנה ברביבאי: אני לא הבנתי שום דבר.

מתן כהנא: מי זה אנחנו?

דורון תורג'מן: אני אסביר.

דורון תורג'מן: אני חושב שבטח במציאות הזו, שכולם נדרשים להוביל מהלכים שייתנו מענה לכלל תושבי המדינה – ומשטרת ישראל היא משטרה של כלל תושבי המדינה והבאים בשעריה – אנחנו נדרשים להוביל ברמה הלאומית את כל ההיבט התודעתי בצורה שונה.

דורון תורג'מן: וזה מתייחס לכלל הגורמים ולכלל בעלי העניין, שלעיתים – אני אגיד משהו שלא בחצר שלי – מנסים למנף היבטים אישיים, פוליטיים ואחרים.

דורון תורג'מן: צר לי שאני פותח בזה, גם אם זה לא המקום שלי, אבל אני יודע ואני מרגיש את זה בשטח לא אחת.

מרב מיכאלי: לא הבנתי, אתה מתכוון שמתנהגים לא בסדר כלפי המשטרה?

דורון תורג'מן: לא, לא, לא.

דורון תורג'מן: המשטרה לא חפה מטעויות.

דורון תורג'מן: המשטרה עובדת חודש שלם ברמדאן מבוקר עד ליל, 7/24, עושה את כל מה שהיא מסוגלת – והיא עושה הרבה, כנראה שלא כולם חשופים לפעילות – אבל אני לא מדבר, ביקורת על המשטרה קיימת, זה קורה וזה יקרה.

דורון תורג'מן: אני מדבר על זה שכרגע אנחנו נמצאים במצב שהמדינה צריכה לשדר את תמונת המצב באופן אחיד, סדור, לא ליפול לכל מיני פנטזיות – סליחה על הביטוי – שנותנים להם מקום אחר, שהרי לא אחת, בטח בעת הזו, שבחרו את הנרטיב של שיח' ג'ראח, אז הוא היבט אזרחי לגמרי.

דורון תורג'מן: היבט אזרחי לגמרי, אז הוא תופס פה את המודל התורן לאותה הסלמה.

דורון תורג'מן: כשלקחו את שער שכם – מדי שנה בשער שכם בתחילת רמדאן מתקיימות הפס"ד בערך חמישה ימים, ולאחר חמישה ימים-שבוע מתקיימת הערכת מצב ונכנסים רוכלים ויש פעילות תרבותית ורמדאן בדרך כלל יורד.

דורון תורג'מן: השנה רמדאן התחיל כשברקע נושא הבחירות לרש"פ, שהיווה וקטור מאוד משמעותי, ממנו הגענו לאירועי הטיק-טוק, לאלימות בטיק-טוק, שסחפו את הרשת וסחפו גם אירועים נוספים.

דורון תורג'מן: אני יכול לומר שכל אירוע טיק-טוק שהייתה בו אלימות טופל כאירוע חבלני לכל דבר ועניין, אירוע פח"ע, ונגענו בכל האירועים עם לא מעט עצורים.

דורון תורג'מן: המשיך בהפגנה שהתקיימה ביום חמישי של להב"ה שהובילה משני הצדדים לחיכוך מטורף.

קריאה: למה נתתם לה להתקיים?

דורון תורג'מן: שנייה, אני אתייחס.

דורון תורג'מן: למה נתנו לה להתקיים?

דורון תורג'מן: המחאה התקיימה כמו שכל מחאה מתקיימת, גם אם זיהינו פוטנציאל חיכוך משמעותי.

דורון תורג'מן: אם אתה מכיר את זירת הפעולה – שער שכם ומחאת להב"ה התקיימו במרחק של 300 מטר עם גידור, עם כוחות, עם טיפול בהתאם לכל הפרת סדר גם ליהודים וגם למוסלמים, כל אחד באזור שלו.

דורון תורג'מן: הייתה הפרדה מסודרת ולא היה מפגש, אף לא אחד, בין יהודי ומוסלמי בהפגנה הזאת.

דורון תורג'מן: אני יכול גם לומר שההפגנה הזו טופלה כשם שטופלו הזירות הנוספות.

דורון תורג'מן: כיום אני יכול לומר שאני אמנע מחאה כזו גם יותר רחוק.

דורון תורג'מן: אתמול כשנדרשתי לאירועים של קבוצות קיצוניים מכל הצדדים – אני אומר פה, לא הלכתי על הכלה.

דורון תורג'מן: לא הלכתי על הכלה, פיזרנו.

דורון תורג'מן: בירושלים – שימו לב, אתמול, תודה לאל, ירושלים התנהלה גם עם הר הבית, גם עם שיח ג'ראח, גם עם אירועים נוספים, ומעין חמד ועד דרום העיר אירועי חיכוך שכולם טופלו כי לא נתנו אפשרות שיתהוו, אלא פיזרנו אותם בצורה מסודרת.

דורון תורג'מן: אני רוצה לומר, קודם כל, הר הבית – שמעולם היה גורם מאחד בהיבטים שממנפים נרטיב משמעותי וקשה – במהלך חודש רמדאן היה מחוץ למעגל האלימות.

דורון תורג'מן: היום הראשון שנדרשנו לפעילות התקפית היה יום שישי הרביעי, בואכה לילת אל-קדר, שם ברגע שהחלו ליידות אבנים, זיקוקים, בקת"בים, בקבוקים, לעבר כוחות המשטרה והכותל המערבי, כשבכותל 5,000 איש, ההחלטה הייתה להיכנס.

דורון תורג'מן: כולם מדברים על כוחות משטרה שפרצו להר הבית.

דורון תורג'מן: פעולה פשוטה של כניסת כוחות לתפוס קו ראשון שמונע את הטווח היעיל להשלכה לכותל.

דורון תורג'מן: ולכותל לא ישליכו אבנים.

דורון תורג'מן: אני יכול לומר שמרבית הנפגעים באירוע היו בכלל מתפללים מוסלמים.

דורון תורג'מן: אני לא יודע כמה זמן יש לי לדבר, אבל כשקיימתי שיחה עם שוטרי היס"מ השבוע עם מאוד ריגשו אותי, מעבר לזה שהם עבדו מ-05:00 בבוקר עד 01:00 בלילה.

דורון תורג'מן: אמר לי אחד השוטרים: אתה יודע מה הפריע לי המפקד?

דורון תורג'מן: כשאני עומד בשער השלשלת, אני יודע שאנחנו נדרשים באיפוק, להמתין עוד קצת לפני הכניסה, ואני רואה מוסלמי בן 70 חוטף אבן, נופל לרצפה, ולידו אחר חוטף זיקוק, ואני עוד לא נכנס להגיב בשביל לעזור לו.

דורון תורג'מן: שימו לב, שוטר שעומד מ-05:00 עד 01:00 בלילה.

דורון תורג'מן: אז אפשר ביקורת על המשטרה, זה בסדר, אנחנו מספיק חזקים, וגם נדרשים לאתגרים לא פשוטים, אבל צריך להבין שכל הנרטיב סביב הר הבית – ותשאלו גם את גורמי הביטחון הנוספים – הוא לא המאיץ.

דורון תורג'מן: שער שכם הוא לא המאיץ.

דורון תורג'מן: זו התנהלות מול אותן בחירות, וידענו מה צפוי באותן בחירות, ובסוף זה שטף ומוביל היום גורמים מסיתים.

דורון תורג'מן: אני הייתי מת"ח לוד שלוש שנים.

דורון תורג'מן: בלוד לא היה פעם אחת דגל אש"ף – לא בתקופה שלי ואני לא זוכר גם קודם לכן.

דורון תורג'מן: אבל מגיעים אנשים מכפרים, אנשים שמובלים על ידי גורמי תנא"ס, נכנסים לזירה הזו.

דורון תורג'מן: במקביל מגיעים גם יהודים קיצוניים, ונהיה שמח.

דורון תורג'מן: בלוד כרגע יש מצב מיוחד.

אורית סטרוק: מה זה גורמי תנא"ס?

אורית סטרוק: רק הבהרה, גורמי תנא"ס.

דורון תורג'מן: התנועה האסלאמית.

דורון תורג'מן: סליחה, אני מתנצל.

דורון תורג'מן: אני יכול לומר שלוד זה פסיפס תרבותי מדהים: באותו בניין גרים מוסלמי, בדואי, נוצרי, גרוזיני ומרוקאי, וכולם ביחד, באותו בניין ברמת אשכול, אותה שכונה שבה החלו האירועים.

דורון תורג'מן: באמת, זה דו-קיום, הייתי שם שלוש שנים.

דורון תורג'מן: אני חושב שלצד הפעילות המבצעית שנדרשת בעת הזו בגלל אותה תחושת ביטחון ואירועים אלימים, הפעילות של השיח וההידברות היא החשובה במיוחד.

דורון תורג'מן: ופה אני קורא לכל המנהיגים ולכל האנשים שיש להם השפעה – ויש לא מעט אנשים כאלה – להוביל לרגיעה ופחות למנף עניינים שיתרמו להם אולי בסשן הבא.

דורון תורג'מן: סליחה שאני אומר את זה כאן, אני מתנצל מראש, זו האמת שלי.

דורון תורג'מן: חשוב שנבין שאנחנו נדרשים בהיערכות לאומית.

דורון תורג'מן: כשטלוויזיה בלופ רואים את הלינץ' עוד פעם ועוד פעם ועוד פעם – ואו.

דורון תורג'מן: בואו ננסה לשדר משהו שנותן לאנשים להבין שיש צבא שעובד ומשטרה שמגיבה, ומנהיגים מדברים.

ניר ברקת: איך אפשר לעזור?

ניר ברקת: אז איך אנחנו יכולים לעזור?

מרב מיכאלי: איך התוצאה כל כך גרועה, זאת השאלה.

מרב מיכאלי: אם כולם עובדים כל כך נהדר, אז איך התוצאה כל כך גרועה?

מרב מיכאלי: איך המדינה בוערת ואנשים פוחדים לצאת מהבית?

ניר ברקת: מה את רוצה מהמשטרה?

מרב מיכאלי: מדינת ישראל נראית עכשיו כמו יום כיפור, אנשים לא יוצאים מהבית.

דורון תורג'מן: אני מדבר במסגרת התפקיד שלי והמקום שלי כאן.

אוריאל בוסו: אתה מפקד מחוז ירושלים, אבל כרגע אתה מייצג כתפקיד הבכיר ביותר את משטרת ישראל, אתה ניצב במשטרה.

אוריאל בוסו: השאלות שנשאלות פה ונשאלו קודם בדיון הסגור – אתמול אני הייתי בחדרה בערב.

אוריאל בוסו: הגעתי למקום מסוים, ראיתי קבוצה של 100 חבר'ה שעומדים מהצד הזה ומהצד הזה, ולא הייתה שם ניידת אחת, שוטר אחד.

אוריאל בוסו: בשעה 01:00 בלילה אני יוצא לכביש 2, מחלף פולג – כביש 2 במדינת ישראל זה ציר מרכזי – 150 חבר'ה עומדים על הכביש ובודקים רכב-רכב.

אוריאל בוסו: בחלק הזה אלו היו צעירים יהודים שהלכו לפגוע.

אוריאל בוסו: זיהיתי ועצרתי, אמרתי להם: חבר'ה, מה אתם עושים?

אוריאל בוסו: הסתכלתי ימינה-שמאלה, ניידת אחת לרפואה לא הייתה.

אוריאל בוסו: אני מבין, וגם דיברו לפני כן על הסד"כ שחסר.

אוריאל בוסו: בתקופה כזו, שיצאו מצדי חוקרי לה"ב, שיצאו היס"מניקים.

אוריאל בוסו: שיצאו כולם לרחובות, שתהיה נוכחות, אנחנו ניראה אחרת.

אוריאל בוסו: אף אחד לא מבקש לעשות – מכת"זיות בלוד לא ראינו, כדורי גומי לא ראינו, דברים בסיסיים מבלי להכניס את הצבא עדיין.

אוריאל בוסו: אלו השאלות שלי.

דורון תורג'מן: אני אתייחס.

דורון תורג'מן: אני אתייחס.

מרב מיכאלי: רק להוסיף, ברשותך, לשאלתו של חברי.

מרב מיכאלי: אנחנו באים לאולפני טלוויזיה, ראשי עיר, סגני ראשי עיר, ואומרים: אנחנו מתקשרים למשטרה ומתחננים שישלחו לנו כוחות כי אנחנו מזהים התארגנויות, כי אנחנו מזהים נקודות תורפה, ואף אחד לא בא.

מרב מיכאלי: אני יכולה רק לצטט אנשים שאומרים את זה באופן פומבי.

מרב מיכאלי: הם רשויות, והם אומרים בצורה מפורשת לכל אזרחיות ואזרחי ישראל: אנחנו פונים למשטרה ולא מקבלים מענה.

מרב מיכאלי: מכת"זיות, שראינו אותן מפזרות המונים בהפגנות בבלפור – מה, כולן במוסך, הן בתיקון?

מרב מיכאלי: איך יכול להיות שמצולמות שוב ושוב קטטות מחרידות, מעשי אלימות מזוויעים, ואתם לא באים לפזר אותם לאלתר?

אורנה ברביבאי: אורית סטרוק רצתה לשאול שאלה, ואז תתייחס ביחד לכל.

דורון תורג'מן: בבקשה.

דורון תורג'מן: אורית גם אמרה שאנחנו לא יודעים איפה זה שמעון הצדיק, שמעתי בדיון הקודם.

דורון תורג'מן: זה לא מכובד, כי דיברנו בטלפון.

דורון תורג'מן: דיברנו בטלפון, דיברנו על שמעון הצדיק, אז אני מבקש לדייק בדברים.

דורון תורג'מן: דיברנו שנינו בטלפון, הסברתי לך מה המערך, אז אני מבקש לכבד את המעמד ולדייק.

דורון תורג'מן: בבקשה.

אורית סטרוק: דורון, למיטב זיכרוני לא היית בדיון הקודם, הסגור, לא שמעת מה אמרתי, לא אמרתי - - -

דורון תורג'מן: אז אני מתנצל מראש אם – זה מה שקיבלתי.

אורית סטרוק: תתנצל לא מראש, תתנצל עכשיו.

דורון תורג'מן: אני מתנצל עכשיו.

אורית סטרוק: כל מי שהיה בדיון יודע שלא אמרתי את זה.

אורנה ברביבאי: בואו נתקדם, חברים, יש סוגיות - - -

רון כץ: אין צורך להתנגח.

שלמה קרעי: רון, הוא התחיל להתנגח איתה ראשון, אל תחנך חברי כנסת.

אורית סטרוק: סליחה, הוא לא יכול לדעת מה אמרתי.

דורון תורג'מן: חבר'ה, מתנצל, מתנצל, מתנצל, מתנצל.

דורון תורג'מן: מתנצל, מתנצל, מתנצל, מתנצל.

דורון תורג'מן: בואו נתקדם.

שלמה קרעי: הוא פנה אליה, גער בה, היא תענה לו.

שלמה קרעי: ויש לנו הרבה טענות למשטרה, ושלא הם יתנו לנו מוסר כאן.

שלמה קרעי: אזרחים מפחדים לצאת מהבית, יש פוגרומים ביהודים.

שלמה קרעי: אויבי ישראל רוצים לפגע בנו, וכל המילים הגבוהות פה לא יעזרו לנו יותר מדי.

שלמה קרעי: אם הוא בא כדי לגעור בנו, חברי הכנסת, אז נענה לו בחזרה.

שלמה קרעי: ואל תגיד לא המקום להתנגח, כי זה כן המקום להתנגח.

רון כץ: אין מה לגעור בך.

אורנה ברביבאי: קרעי, תודה.

דורון תורג'מן: אורית, אני מתנצל.

אורית סטרוק: אני מודה לך ומקבלת את ההתנצלות.

אורית סטרוק: עכשיו אני אשמח אם גם תקשיב לי.

אורית סטרוק: קודם כל, אני מודה לך לגבי מה שאמרת על לוד, למרות שזה לא מתחום סמכותך, אבל בכוונה שאלתי אותך מה זה התנא"ס.

אורית סטרוק: אני מבינה שמי שמזרים את המתפרעים הערבים בלוד, להבנתך כאיש משטרה, זו התנועה האסלאמית.

אורית סטרוק: רציתי לשמוע את זה באופן המלא ולא בראשי תיבות.

אורית סטרוק: עכשיו אני רוצה להתמקד בירושלים, שזה תחום האחריות שלך.

אורית סטרוק: נכון שדיברתי איתך אתמול.

אורית סטרוק: נכון.

אורית סטרוק: ושאלתי אותך, ועכשיו אני רוצה לשאול אותך את זה בפורום המלא הזה וגם לעיני המצלמות: האם המשטרה, כפי שאמרת, מתייחסת לכל מי שנמצא בירושלים באופן אחיד, וזה לא מעניין אותה שיש אוכלוסייה מותקפת – מותקפת – ומאוימת ברמה יומיומית ואוכלוסייה אחרת, שהיא האוכלוסייה המתקיפה והמתגרה והמתנפלת על הבתים שלהם?

אורית סטרוק: ולמה השוטרים שאמורים – ורק בעקבות המעורבות של חבר הכנסת בן גביר בכלל הגיעו לשטח כדי לשמור על האנשים האלה שגרים בשכונת שמעון הצדיק - - -

יאיר גולן: מה זה הגיעו לשמור?

יאיר גולן: מה זה הגיעו לשמור?

יאיר גולן: מה זו ההפקרות הזאת?

יאיר גולן: אתם לוקחים את החוק לידיים, כרגיל.

יאיר גולן: אין חוק במדינת ישראל, אין משטרה - -

שלמה קרעי: מה החוק שלך בדיוק, גולן?

יאיר גולן: - - יש את הגייסות הפשיסטים שלכם, זה מה שישמור על הסדר.

שלמה קרעי: מה החוק שלך, שיהודי לא יכול להסתובב במדינת ישראל?

אורית סטרוק: סליחה, לא הבנתי על - - -

יאיר גולן: ככה את עוזרת למשטרת ישראל?

יאיר גולן: זה עוזר למשטרת ישראל?

יאיר גולן: שבו בשקט ותנו להם לעבוד.

מתן כהנא: יאיר, תבוא ללוד פעם אחת בימים האחרונים ותראה שאין משטרה.

מתן כהנא: תבוא ללוד ותראה את זה.

אורית סטרוק: גברתי היושבת-ראש, תגני בבקשה על זכות הדיבור שלי.

יאיר גולן: אז ניקח את החוק לידיים.

יאיר גולן: נצייד גייסות של פשיסטים באגרופנים, ברובים, באקדחים - -

מתן כהנא: יאיר, תירגע.

מתן כהנא: יאיר, קח אוויר.

מתן כהנא: יאיר, קח אוויר.

מתן כהנא: קח אוויר.

מתן כהנא: קח אוויר.

יאיר גולן: - - זה מה שנעשה.

יאיר גולן: בושה וחרפה.

יאיר גולן: אתם נבחרי ציבור, דברו באופן אחראי.

מתן כהנא: יש שם לינצ'ים מטורפים.

יאיר גולן: חברי כנסת קוראים להקים מליציות חמושות – מה זה הדבר הזה?

מתן כהנא: אף אחד לא קורא להקים מליציות.

אוריאל בוסו: יאיר, בוא תראה מה קורה ברמלה – - - - שורפים מכוניות, אנשים לא יוצאים מהבתים, על מה אתה מדבר?

אורית סטרוק: - - - אתם לא קראתם לשום מיליציה - - -

יאיר גולן: אם למישהו יש הצעה איך לעזור למשטרת ישראל, נא ישים על השולחן פה.

יאיר גולן: הצעה איך לעזור למשטרת ישראל.

מתן כהנא: כן, להכניס צבא לערים המעורבות.

מתן כהנא: צריך להכניס צבא, כן.

אורנה ברביבאי: חברים – לא, לא, לא.

עמר בר-לב: הלוחמים בגבעתי ידעו איך לטפל בזה?

עמר בר-לב: מתן, הלוחמים של גבעתי ידעו איך לטפל בזה?

דורון תורג'מן: אתם רוצים שאני אתייחס לנושא של כניסת צבא?

דורון תורג'מן: אני אתייחס.

מתן כהנא: אני הייתי אתמול בלוד, תאמין לי, זה כמו ג'נין וטולכרם.

מתן כהנא: גבעתי וגולני יודעים לטפל בקסבות בשכם, הם ידעו לטפל גם בלוד.

מתן כהנא: הם ידעו לטפל בלוד.

עמר בר-לב: אני מסכים אתך, רק הפתרון הוא לא מה שאתה אומר.

עמר בר-לב: אני לא בהכרח יודע מה הפתרון, רק הוא לא מה שאתה אומר.

עמר בר-לב: זה פתרון קל – בוא נכניס חיילים בני 19, 20 ו-21, הם אלה שיפתרו את הבעיה.

מתן כהנא: עמר, אני אישית אתמול כמעט הייתי בלינץ'.

מתן כהנא: אני אתמול כמעט הייתי עצור כי כמעט השתמשתי בנשק שלי.

מתן כהנא: לינץ'.

מתן כהנא: אנשים יורים שם פטריות ירי, צריך להביא צבא.

עמר בר-לב: אתה לא צריך לשכנע אותי שהמצב חמור.

עמר בר-לב: אני מסכים שהמצב חמור.

אורנה ברביבאי: עמר, עמר.

אורנה ברביבאי: תקשיבו רגע - - -

אורית סטרוק: עמר, זה לא יפה.

אורית סטרוק: אני בזכות דיבור, זה שיאיר מתפרץ לתוך הדברים שלי זו לא סיבה לקטוע אותי, סליחה.

אורנה ברביבאי: אורית.

אורנה ברביבאי: אם אתם רוצים שנקיים דיון שבו אפשר יהיה לבקש התייחסות לנושאים הענייניים שאתם מעלים – הוא לא יכול להתקיים ככה.

אורנה ברביבאי: אני מעירה לך, יאיר גולן.

אורנה ברביבאי: זאת לא דרך – לא ההתפרצות, לא הסגנון ולא האופן שבו כל אחד מאתנו מרגיש נסער לגבי המציאות הקיימת כיום.

אורנה ברביבאי: ראשי הרשויות נמצאים בזום, כל אחד נדרש – היית בלוד?

אורנה ברביבאי: גם אני הייתי בלוד, ראיתי את המציאות.

אורנה ברביבאי: אנחנו כולנו - - -

מתן כהנא: רק שכנראה את לא היית כמעט חלק מלינץ'.

אורנה ברביבאי: רגע.

אורנה ברביבאי: רגע.

אורנה ברביבאי: רגע.

אורנה ברביבאי: אנחנו כולנו לא שבעי רצון, שלא לומר, מובכים, שלא לומר לא מבינים איך הרחוב מתנהל, מי מנהל, מי נותן דין וחשבון, ואיך אפשר לסיים את הדבר הזה מוקדם ככל הניתן ולהחזיר את השקט על כנו.

אורנה ברביבאי: כולנו נמצאים שם.

אורנה ברביבאי: אני קיימתי דיון לא רק כי אתם ביקשתם, כי חשבתי שנכון לקיים את הדיון.

אורנה ברביבאי: אם אתם חושבים שהצעקות ההדדיות האלה - - -

אורית סטרוק: אני לא צעקתי.

אורנה ברביבאי: לא הערתי לך, לשם שינוי.

אורנה ברביבאי: הערתי לך מספיק בדיון הקודם.

אורנה ברביבאי: אם אתם חושבים שאפשר יהיה לקיים את זה ככה, אז אני אומרת לכם, אני לא אנהל את הדיון הזה.

אורנה ברביבאי: אני רוצה לשמוע, אני רוצה לאפשר להגיב, ובמובן הזה פתחתי – למרות שאתה לא סיימת את הסקירה שלך – כדי לאפשר לך לסקור באופן רלוונטי לשאלות על הפרק.

אורנה ברביבאי: השואלת האחרונה לעת עתה, לפני שנסגור את העניין ואז אני אתן אפשרות נוספת, היא אורית סטרוק.

אורנה ברביבאי: רק תסיימי בקצרה כדי לאפשר גם לאחרים.

אורנה ברביבאי: בבקשה.

אורית סטרוק: אני כרגע מתייחסת לירושלים, שזה מקום האחריות של דורון תורג'מן.

אורית סטרוק: אני מדברת על זה שבאזור שמעון הצדיק, וגם בשכונות אחרות במזרח העיר מתגוררות משפחות יהודיות כחוק – מר יאיר גולן, חבר הכנסת, כחוק הן גרות שם – והן מאוימות, והן לא מאיימות על אף אחד, רק מאוימות.

אורית סטרוק: הרושם שאנחנו מקבלים בימים האחרונים – זה בעיקר בשמעון הצדיק, אבל גם במקומות אחרים – שהיחס כלפיהם הוא באופן שוויוני, כאילו הן גם הבעייתיות, ומאפשרים לפורעים להתקרב עד סף הבית שלהן ולפלוש לתוך החצר שלהן באופן שמסכן את חייהן.

אורית סטרוק: אתמול בלילה יהודי חטף אבן בראש אחרי שדיברנו ואחרי שהתרעתי בפניך ואמרתי לך שלא מרחיקים את המתפרעים.

אורית סטרוק: ואני כותבת לך ואתה כותב לי שיש כוחות במקום.

אורית סטרוק: זה לא רציני.

אורית סטרוק: אני רוצה לשאול האם אתה כמפקד, כמי שאחראי על המשטרה בירושלים, מתייחס למשפחות המאוימות כמאוימות, ולאוכלוסייה המאיימת כמאיימת, שעומדת שם לילה-לילה ושרה שירי חמאס וצועקת: אודרוב-אודרוב תל אביב מול הבית שלהם, וזורקים עליהם בקבוקי תבערה, ודופקים להם על השער, ופולשים להם לתוך החצר?

אורית סטרוק: האם אתה מתייחס כאילו אלו שתי אוכלוסיות שוויוניות?

דורון תורג'מן: את באמת שואלת את השאלה הזו, גברתי חברת הכנסת?

אורית סטרוק: אני שואלת כי אני מקבלת כל - - -

דורון תורג'מן: את שואלת את השאלה הזו ברצינות?

אורית סטרוק: כן.

אורית סטרוק: כן.

אורנה ברביבאי: אורית, תודה.

אורנה ברביבאי: נא להשיב בבקשה.

אורנה ברביבאי: אני תיכף אפתח להתייחסויות לח"כים.

דורון תורג'מן: אני אתייחס.

דורון תורג'מן: קודם כל, השאלה תמוהה בעיני.

דורון תורג'מן: אני לא מבין מה עומד מאחוריה.

דורון תורג'מן: אני מבין שהדיון הזה גם מצולם, אז בסדר.

אורנה ברביבאי: אני מציעה לך לעסוק התשובה ולא בניסוח השאלה.

אורית סטרוק: התחלת להטיף לנו מוסר, אתה ממשיך עם מצולם.

אורית סטרוק: מספיק.

דורון תורג'מן: אוקיי.

דורון תורג'מן: אני אתייחס.

דורון תורג'מן: לא הפרעתי.

דורון תורג'מן: לא הפרעתי.

דורון תורג'מן: שיח ג'ראח זו זירה שמתקיימת לאורך שנים רבות.

דורון תורג'מן: יש שם לא מעט בתי יהודים.

דורון תורג'מן: היו שם תקופות של מחאות ארוכות יותר, גדולות יותר, שהצטמצמו לאורך השנים.

דורון תורג'מן: אני יכול לומר שלפני כחודשיים היינו מתנהלים מדי שישי עם מחאה קבועה שמגיעה לאזור דלמן ליד תחנת הדלק, יורדת לעת'מאן אבן עפאן, שזה הבית שאליו הגיע חבר הכנסת איתמר בן גביר, ובעצימות די מתונה.

דורון תורג'מן: כפי שאמרתי, שיח ג'ראח הפך לסמל שמנסים למנף אותו ולהעצים אותו, והוא תופס ממדים מאוד מאוד משמעותיים; ובהתאמה, גם ההיערכות.

דורון תורג'מן: אני יכול לומר שאחרי ההגעה של חבר הכנסת איתמר בן גביר נוצרה שם תכונה אחרת לגמרי, ואנחנו נדרשנו בסגירת רחוב עת'מאן אבן עפאן, להלן הרחוב המדובר, לכניסת תושבים, חברי כנסת – שפחות טוב שהם מגיעים לשם – ועיתונאים שיכולים להיכנס.

שלמה קרעי: לא יאומן.

אורית סטרוק: פשוט לא יאומן.

דורון תורג'מן: חבר'ה, אני מתייחס.

שלמה קרעי: לא יכול להיות שמישהו יגיד כאן

שלמה קרעי: לחבר כנסת: פחות טוב להסתובב ברחוב במדינת ישראל, עם כל הכבוד - - - המשטרה.

עמר בר-לב: גם ראש הממשלה אמר לחברי כנסת לא לעלות להר הבית, זה לא חדש.

אורית סטרוק: סליחה, - - - יכול להגיד מה שהוא רוצה, הוא פוליטיקאי.

אורית סטרוק: - - - יכולה להגיד מה שהיא רוצה, היא פוליטיקאית - -

שלמה קרעי: כשיש הנחייה אז מקיימים את החוק.

אורנה ברביבאי: אורית, אני מעירה לך פעם ראשונה.

אורנה ברביבאי: אורית.

אורית סטרוק: - - זה קצין משטרה – סליחה, איך אתה מדבר?

אורנה ברביבאי: חברת הכנסת סטרוק, אני מעירה לך פעם ראשונה, אני מעירה לך פעם שנייה משום שנמאס לי.

אורנה ברביבאי: נתתי לך זמן מספק לשאול.

אורנה ברביבאי: אתם לא תגידו לו מה לענות.

אורנה ברביבאי: הוא יענה, ולכל היותר, אתם לא תהיו שבעי רצון מהתשובה, לגיטימי, אבל את לא תגידי לו איך להשיב.

אורנה ברביבאי: זה מה שהוא חושב.

אורנה ברביבאי: יש לנו בעיה עם איך שהוא ישיב, נדע להחליט החלטות בהתאמה, אבל אי אפשר להגיד לו מה הוא צריך לענות לך לשאלתך.

אורנה ברביבאי: אני מציעה להקשיב ולהשיב.

אורנה ברביבאי: בבקשה.

דורון תורג'מן: התכונה סביב שיח ג'ראח צריכה להגיע למינימום בהתאם למציאות שהיא מובילה.

דורון תורג'מן: אני יכול לומר שבכל יום, 7/24, יש שם פעילות משטרתית שכוללת סגירה של רחוב עת'מאן אבן עפאן, נקודות שליטה על בסיס הכיכרות, כוחות סמויים שמגיבים.

דורון תורג'מן: אבל אני רוצה להסביר משהו שמתייחס להיערכות הכוללת, ואני אתן את הדוגמה של ירושלים, שיכולה להשליך על שאר הגזרות.

דורון תורג'מן: כשאני מקיים הערכת מצב בוקר וערב, וכולנו נמצאים מ-05:00 בבוקר עד לפחות 02:00 בלילה, כלל סגל הפיקוד, אנחנו מנתחים את זירת הפעולה.

דורון תורג'מן: זירת הפעולה היא על בסיס מודיעין קיים ואיתור חריגים בשטח.

דורון תורג'מן: אני יכול לומר לכם שאתמול נדרשתי לעין חמד ונדרשתי לפארק המסילה.

דורון תורג'מן: נדרשתי לשוק מחנה יהודה ונדרשתי לבית אורות.

דורון תורג'מן: נדרשנו לראס אל-עמוד ונדרשנו לא-טור.

דורון תורג'מן: אתם צריכים להבין שברגע שאתה נדרש לכל כך הרבה זירות מתפתחות שברובן אין מודיעין, אתה יודע לנתח את מוקדי החיכוך האפשריים.

דורון תורג'מן: אמר פה חברי שהוא חיכה בציר וחיכה לניידת לרפואה.

דורון תורג'מן: כשאני עושה הערכת מצב – בטח כשאני מכיר את העיר בצורה הטובה ביותר – יש לי את האבנים הגדולות: הר הבית, שער שכם, שיח' ג'ראח, ששם ההיערכות היא גדולה יותר, אבל אני פורס מבית חנינא עד דרום העיר, כולל גילה, אבל אנחנו לא נמצאים בכל נקודת זמן.

דורון תורג'מן: אנחנו נדרשים להגיב.

דורון תורג'מן: ואני יכול לומר לך שאני רואה במסך, ואני נמצא בהר באמצעים שיש לי.

דורון תורג'מן: אני רואה את הזירות ואני אומר:

דורון תורג'מן: תמשוך לשיח' ג'ראח, תמשוך לפה, תמשוך לשם, אבל זה כוח שנדרש ונמתח לכל כיוון.

אורנה ברביבאי: האם ניצב דורון תורג'מן אומר לחברי הכנסת כאן: ביחס להיקף המשימות שיש לי, בפריסה הזאת שאני נדרש לה – אני מניחה שאתה מדבר כרגע על מחוז ירושלים ולא על אחרים, כמפקד מחוז ירושלים, ואני מעריכה את זה שהגעת בדחיפות הנדרשת לדיון.

אורנה ברביבאי: האם אתה אומר לנו: אני מודיע לכם שאני לא מסוגל לעמוד בסטנדרט ההכרחי הנדרש לאזרחים במרחב ירושלים בהיקף הכוחות שעומד לרשותי?

דורון תורג'מן: אם ניקח את היממה האחרונה – היינו בתפילה, גם בבוקר, תפילת עיד אלפטר, תפילה גדולה, נתנו מענה לכל האירועים.

דורון תורג'מן: הבחור שציינה חברת הכנסת – אני מכיר את האירוע, זה היה בכיכר קירמה, בכיכר העליונה.

דורון תורג'מן: כוח הגיע אליו.

דורון תורג'מן: גם בבוקר היה לי אירוע בדרך שכם, שתקפו יהודי חרדי.

דורון תורג'מן: בתוך חמש דקות נעצרו ארבעה אנשים.

דורון תורג'מן: אני אומר כך: אנחנו ערוכים חזק על בסיס כוחותינו.

דורון תורג'מן: כן נכון להביא פלוגות תמ"ר שהן פלוגות מג"ב מילואים.

דורון תורג'מן: אני חושב שכניסה של צה"ל לתוך הערים היא טעות מהותית בהתאם להכשרה שלהם, בהתאם למציאות שאפשר להכניס חייל שנדרש בלחימה בתנאי שטח אחרים, בהיכרות שלו את זירת הפעולה, בהיכרות שלו את ההיבטים הפליליים.

דורון תורג'מן: יכול מאוד להיות שייווצר מצב שהוא פחות טוב, שאנחנו נוביל חייל למצב שהוא נדרש בהיבטים פליליים שהוא לא מוכשר להם, הוא לא מכיר את המנטליות, הוא לא מכיר את הבסיס החוקי.

דורון תורג'מן: זה לא נכון, נקודה.

אורנה ברביבאי: ברור.

מרב מיכאלי: ובהיבט הזניח שאנחנו דמוקרטיה, ובדמוקרטיה משטרה מטפלת באזרחים ולא הצבא.

דורון תורג'מן: את זה את צריכה להגיד.

מתן כהנא: אלא אם הם מנסים לעשות הפיכה.

דורון תורג'מן: שנייה, לא סיימתי.

דורון תורג'מן: לא סיימתי.

מתן כהנא: אני מזכיר לך שהצבא גירש את המתיישבים מגוש קטיף.

מתן כהנא: הצבא גם יודע לחלק אוכל בקורונה.

מתן כהנא: אז הצבא יודע לעשות דברים.

מתן כהנא: הצבא יודע לעשות דברים.

עמר בר-לב: במסגרת החלטת הממשלה.

עמר בר-לב: הצבא ביצע את החלטת הממשלה, הוא לא גירש.

מתן כהנא: אין בעיה, אז הממשלה הרופסת הזו של הליכוד, שיחליטו פעם אחת לעשות פה משילות במדינה, ואז הצבא גם יעשה - - -

שלמה קרעי: מתן, האויבים שלנו מריחים את הממשלה הרופסת שאתה והיושב-ראש שלך הולכים להקים לנו כאן.

שלמה קרעי: זה מה שהם מריחים.

שלמה קרעי: מאז שהתחלתם לנהל משא ומתן לממשלת השמאל שלכם, עם - - -

עמר בר-לב: - - -

מתן כהנא: אתם 12 שנה בשלטון.

מתן כהנא: 12 שנה של שרי בט"פ.

מתן כהנא: 12 שנה של שרי בט"פ.

מתן כהנא: 12 שנה.

שלמה קרעי: מאז שזה התחיל - - -

מתן כהנא: שרי בט"פ שלא עושים כלום, זה מה שקורה עכשיו.

אורנה ברביבאי: מתן כהנא, תראו את האבסורד - - -

אופיר סופר: די, תפסיקו עם הפוליטיקה הזאת.

אופיר סופר: די.

אופיר סופר: המדינה - - - וזה מה שאתם עושים?

אופיר סופר: תתביישו.

עמר בר-לב: - - -

אורנה ברביבאי: רגע.

אורנה ברביבאי: רגע.

אורנה ברביבאי: אופיר, רגע.

אורנה ברביבאי: קודם כל, עמר בר לב, אם אתה רוצה לדבר, תבקש רשות, אתה לא מופיע לי ברשימה.

אורנה ברביבאי: אני מבקשת שתתייחס בהתאמה.

עמר בר-לב: ארבע פעמים נתתי קריאת ביניים, זה דבר שמקובל בוועדות כולן, כולל בוועדת החוץ והביטחון.

אורנה ברביבאי: אני רוצה להתקדם באופן מסודר.

עמר בר-לב: כל מה שאמרתי יחד – 64 שניות.

אורנה ברביבאי: עמר, אנחנו מבזבזים זמן יקר של אחרים.

אורנה ברביבאי: אני לא רואה אותך ברשימה.

אורנה ברביבאי: אם אתה רוצה, תירשם.

אורנה ברביבאי: מתן, אנחנו באנו לקיים ועדה שהתכלית שלה, במצב הבלתי סביר שאזרחי המדינה נמצאים בו מחוץ ומבית, לנסות לייצר פתרונות.

אורנה ברביבאי: אני חושבת שתהיה פה טעות קשה שלנו סביב השולחן כחברי ועדת החוץ והביטחון, על אף היותנו אנשים פוליטיים, להפוך את הדיון הזה לפוליטי.

אורנה ברביבאי: כל מה שאני מבקשת, אם יש לך עמדה – אתה יכול.

אורנה ברביבאי: אני לא חושבת שעכשיו רלוונטי להכניס שיח פוליטי כשאנחנו צריכים לדון עוד מעט על גיוס חיילים שיצאו או לא יצאו, או שכן יפעלו או לא יפעלו, על רשויות שאומרות לך אני לא יודע אם אני שולח את הילד מחר לגן, ואם כן, באיזו מיגונית נכון לעכשיו אני שם אותו, ואני לא מדברת עכשיו על תשתית ארוכת טווח למיגון.

אורנה ברביבאי: תכבדו את זה שיש אזרחים במדינה שמסתכלים עלינו ומצפים לפתרונות, ולרגע – רק לרגע – נשאיר את המחלוקות הפוליטיות, למרות שלי מאוד נוח בנסיבות הפוליטיות לבוא חשבון עם מי שהביאנו עד הלום, ולנסות לייצר ביחד סוג של פתרונות, זמניים לפחות.

אורנה ברביבאי: אני מזכירה לכם שאין ועדת פנים בכנסת, אין ועדת חוקה בכנסת.

אורנה ברביבאי: אנחנו נמצאים במצב שבוואקום הזה אני משתדלת, יחד אתכם, חברי הוועדה, ליצור פתרונות.

אורנה ברביבאי: תכבדו את זה וגם את דרך הדיון והניהול.

אורנה ברביבאי: אופיר סופר, בבקשה.

דורון תורג'מן: אני יכול להשלים את המשפט, גברתי?

דורון תורג'מן: התייחסתי לגבי הצבא.

דורון תורג'מן: דבר נוסף, אני יכול לומר שכל היום אתמול נדרשנו אל מול אנשים שבאו לחיכוך משני הצדדים.

דורון תורג'מן: אם אנחנו נדע פה להוביל את האנשים האלה שיישארו בבית ולא יבואו לסייע, לא בלוד – גם מוסלמים שמגיעים מעיסאוויה ומכל מיני מקומות, וגם יהודים שמגיעים לסייע בלוד, אם כל אחד יפסיק לצאת ולחשוב שהוא מציל את כולם בנוכחות שלו ברחוב – אני כל היום רץ לאתר את להב"ה מימין ומוסלמים משמאל.

דורון תורג'מן: אירועים משני הצדדים שמושכים את הקשב, וזה לא אותו אדם נורמטיבי שהולך לביתו, אלו אנשים שבאים במיוחד לגזרה המזרחית ומנסים לייצר חיכוך.

דורון תורג'מן: ואם זה לא במזרחית, זה במערב העיר.

דורון תורג'מן: אני חושב שאמרתי מספיק פה שאנשים ינסו לקחת אחריות אליהם אחריות ולהוביל במה שקרוב אליהם לפחות חיכוך.

דורון תורג'מן: אנחנו משטרה של כולם – כולם.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת אופיר סופר, אני מניחה שתיכף יהיו לך עוד התייחסויות.

אופיר סופר: אני אגיד שני דברים, אחד לגבי הדיון הקודם.

אופיר סופר: לגבי העניין של שמעון הצדיק, זו הנקודה הפחות חשובה בעיניי.

אופיר סופר: אני הערתי על זה שהייתי נוכח במקום וסיור לא ידע להגיע למקום, ביקשתי לבדוק את העניין.

אופיר סופר: זה יכול להיות וזה קורה, אנחנו מכירים את המציאות.

אופיר סופר: הדבר המהותי שרציתי הוא לגבי היכולות המבצעיות שנדרשות בלוד.

אופיר סופר: אני שמעתי אתמול את הדברים, אני גם קצין צבא לא הכי זוטר, אז אני מכיר מה זו אינתיפאדה שנייה ודברים כאלה.

אופיר סופר: האירועים שהיו אתמול באש באמצע הלילה הם אירועים שלא מביישים את ראשית ימיה של האינתיפאדה השנייה בלוד.

אופיר סופר: אני מבין את המורכבות להכניס יחידות צבאיות ללוד, ולומר את האמת, אני הסתייגתי מזה עד אתמול בלילה.

אופיר סופר: עדיין, בין הדיון הקודם לדיון הנוכחי אני רוצה להגדיר את זה יותר טוב.

אופיר סופר: ימ"ס יו"ש, יחידות ימ"ס למיניהן – אני לא מכיר את היכולות של כולם, של היס"מ, אבל ברור לי שצריך שם יחידות ברמה גבוהה של חי"ר כדי לדעת להתמודד עם מוקדי ירי.

אופיר סופר: כשאני מדבר עם תלמידי מכינה שצרים עליהם – וזה דיון שמתחיל ב-14:00 ונגמר ב-15:30 – צריך לדעת לנטרל את הירי הזה.

אופיר סופר: לא יכול להיות שיהיה כזה ירי מכוון בלוד, והוא לא יקבל מענה של סיכול של אותו יורה, של חיסול.

מתן כהנא: אין תחקור.

אופיר סופר: זהו, זו הנקודה.

אופיר סופר: לא יודעים לעשות את זה.

אופיר סופר: אלו לא האמר"לים המתאימים, אלו לא היכולות הטקטיות המתאימות.

אופיר סופר: איך תעשו את זה?

אופיר סופר: תעשו את זה.

אופיר סופר: משטרת ישראל שתעשה את זה, יש לה את היחידות הטובות.

אופיר סופר: אני לא יודע להגיד מה המשמעות להוציא את ימ"ס איו"ש מיו"ש, לא יודע להגיד מה המשמעות לשים את הימ"ם שם, את זה אתם צריכים לעשות.

אופיר סופר: היכולות הטקטיות האלה צריכות להיות.

אופיר סופר: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: תודה, חבר הכנסת סופר.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת ניר ברקת.

אורנה ברביבאי: אחריו – חברת הכנסת יעל רון בן משה.

מתן כהנא: גם אני רוצה אחר כך.

אורנה ברביבאי: אני רושמת אותך, אתה בסוף.

אורית סטרוק: אורנה, אני הגבלתי את עצמי בירושלים, אני מבקשת לדבר גם על זה בבקשה.

אורנה ברביבאי: אז תמתיני עד שכולם יתייחסו, היה לך מספיק זמן.

אורנה ברביבאי: בבקשה, ניר ברקת.

ניר ברקת: האתגר הגדול שלדעתי יש לנו הוא לתת למשטרה את הכלים גם להתמודד עם נפחים גדולים של הפרות סדר המוניות, ולדעת איך להתמודד עם קבוצות גדולות שמנסות להגיע ולהפר את הסדר, לכאורה בשביל לאזן אחד את השני.

ניר ברקת: צריך לתת למשטרה את הכלים.

ניר ברקת: כשאני ראיתי את המשטרה פועלת בשטח – לעיתים נדמה, דורון, שהחוליות והשוטרים מגיעים והיקף הפעילות הוא כל כך גדול, מפרי הסדר, שהתחושה היא שהם לא מצליחים להתמודד עם האירוע הנקודתי ברמה הטקטית.

ניר ברקת: אני חייב להגיד שיש הבדל גדול – אני מכיר את משטרת ירושלים, ויצא לי להגיע ללוד – הניסיון שנצבר בירושלים הוא אחר, רמה אחרת.

ניר ברקת: יכולת השליטה של כוחות גדולים והפרות סדר גדולות – משטרת ירושלים מתורגלת בנושא הזה.

ניר ברקת: לכן, כמי שמכיר את ירושלים לא רע, משטרת ירושלים ומפקדי המחוז לדורותיהם שאני מכיר יודעים להתמודד עם הדברים הללו.

ניר ברקת: אני בתחושה שיש פער ביכולת המימוש בערים המעורבות במדינת ישראל ובכלל.

ניר ברקת: אני תיכף אציע הצעה נקודתית לנושא הזה.

ניר ברקת: אני רוצה לומר משהו על צבא.

ניר ברקת: חברים, אל תעלו את הנושא של הצבא לערים.

ניר ברקת: הערים הן לא שדה קרב, שוטרים מיומנים באוכלוסייה האזרחית, הם יודעים לעשות את זה הרבה יותר טוב.

ניר ברקת: הם חמושים, יש להם כלים שהם יודעים להשתמש בהם יותר טוב מכל אחד אחד אחר.

ניר ברקת: אם יש פערים – ויש פערים.

ניר ברקת: חברים, יש פערים.

ניר ברקת: אנחנו מסתובבים בשטח ואנחנו רואים ציבור שמרגיש שלא מגנים עליו.

ניר ברקת: יש פערים, אנחנו צריכים להשלים את הפער הזה.

ניר ברקת: אבל אל תלכו לקיצוניות אחרות שלא נותנות לנו מענים.

ניר ברקת: צבא – אסור.

ניר ברקת: כשהייתי ראש עיריית ירושלים והיו לנו בעיות גדולות, התנגדתי בתוקף כי הבנתי שזה – תעזבו את החיילים, תנו להם להילחם, זה התפקיד של החיילים.

ניר ברקת: המשטרה – אנחנו צריכים לשדרג אותה, לתת לה את הכלים לעמוד, ולשאול אותם איך אנחנו יכולים לעזור, לא איך אנחנו יכולים להפריע.

ניר ברקת: יש קבוצות שמגיעות לעשות מעשה.

ניר ברקת: צריך לומר להם: לא, אל תתקרבו לזירות, תנו למשטרה לעשות את העבודה שלה, כי אתם מקשים על המשטרה.

ניר ברקת: חברים, יש לנו רק משטרה אחת, אין לנו שתי משטרות.

ניר ברקת: אנחנו צריכים לעזור לבנות אותה.

ניר ברקת: עם כל הקושי, אנחנו צריכים לעמוד לימינם ולעזור להם.

ניר ברקת: חברים, אין מה לעשות.

ניר ברקת: אני רוצה להציע הצעה פרקטית.

ניר ברקת: בקורונה מינו פרויקטור.

ניר ברקת: מינו פרויקטור שהתפקיד שלו – לא חלילה לפגוע במנכ"ל משרד הבריאות ולא פה ולא שם.

ניר ברקת: אני רוצה להציע לשקול לקחת פרויקטור לערים המעורבות – לדוגמה, מישהו שאני מכיר, כמו יורם הלוי – אדם שמכיר מצוין את האתגרים של עיר מעורבות כמו ירושלים, והוא היה גם בדרום.

ניר ברקת: לקחת את כל המערכת, לקחת פרויקטור להרגיע את הערים המעורבות עד שיחלוף זעם.

אוריאל בוסו: ניר, יש מפכ"ל ויש שר.

אוריאל בוסו: מה, על כל דבר ניקח פרויקטור?

ניר ברקת: כן, גם היה שר בריאות ונהיה פרויקטור תחת השר.

ניר ברקת: ברור שתחת השר.

ניר ברקת: אני לא מדבר על לצאת מהמסגרת.

ניר ברקת: חברים, תסתכלו על זה באנלוגיה לקורונה – נושא נקודתי, תודה לאל, נגמר, לא צריך פרויקטור.

ניר ברקת: יש לנו עכשיו גל גדול של אתגרים גדולים בערים המעורבות בעיקר.

ניר ברקת: בואו ניקח אנשים עם ניסיון תחת המפכ"ל, לא מעל, תחת השר, לקחת את הנושא הזה.

ניר ברקת: כולנו מבינים את הסיכון שיש בערים המעורבות.

ניר ברקת: אני הייתי שם כמעט יום שלם – משלשום בלילה עד אתמול אחר הצוהריים והערב.

ניר ברקת: חברים, חסר שם הניסיון, ואנחנו כולנו – כל אחד בצד שלו, אם יש כאן אנשי ימין ושמאל, ויש כאן – כל אחד שירגיע את הבית שלו, לא את הבית השני.

ניר ברקת: כל אחד שירגיע את הבית שלו.

ניר ברקת: חברים, אפשר להשתלט על זה.

ניר ברקת: אנחנו חייבים להחזיר את המכסה לסיר.

אורנה ברביבאי: תודה, ניר ברקת.

אורנה ברביבאי: חברת הכנסת יעל רון בן משה, בבקשה.

יעל רון בן משה: אני אתייחס קודם כל לזירה הדרומית.

יעל רון בן משה: אני מקווה שאיציק בר עוד אתנו.

אורנה ברביבאי: כן, אני רואה אותו.

יעל רון בן משה: קודם כל, אני מצטרפת לקריאה של ניר מאיר לחזק את הקהילות ולאפשר להן ככל שאפשר להמשיך ולהיבנות ולהתחזק, גם מתוך מצב החירום, יש לזה השלכות גם בהמשך.

יעל רון בן משה: דובר פה קודם על המיגון שהסתיים עד 7 ק"מ.

יעל רון בן משה: אני מכירה שיש מחסור במיגון בשטחים החקלאיים.

יעל רון בן משה: הוספה של מיגוניות לחקלאים שמותר להם לצאת ולעבד את האדמה, אבל ברגע שיש התרעה הם חשופים לגמרי.

יעל רון בן משה: יש מיגוניות בשטחים החקלאיים, אבל צריך לעבות את זה, בטח אם אנחנו נכנסים לאיזושהי מערכה שתיקח עוד כמה ימים.

יעל רון בן משה: זו השקעה קטנה יחסית שיכולה להציל חיים.

יעל רון בן משה: הנושא שאני מודה שמאוד מאוד מטריד אותי ועוד לא בא לדיון כאן, עם כל הכבוד לירושלים – ובהחלט, ירושלים היא דיון נפרד, אסטרטגי, וטוב שהוא מתקיים – הנושא של הפרות הסדר גם בגליל.

יעל רון בן משה: הוזכרה כאן במידה מסוימת עכו כי לצערנו, חווינו שם אתמול אירוע טרגי ביותר.

יעל רון בן משה: אבל זה כבר שלושה לילות שכמעט כל צירי התנועה בגליל חסומים.

יעל רון בן משה: אני באופן אישי בשני בלילה נקלעתי לזירה של זריקת לבנים בצומת טמרה, אחר כך המשכתי על כביש 70, נקלעתי לזירה של צמיגים בוערים בצומת אבו סנאן.

יעל רון בן משה: זה לא משודר, כמובן, בתקשורת, אני מניחה שרוב חברי הוועדה לא מכירים את הנושא הזה.

יעל רון בן משה: חלק ממסגרות החינוך אצלנו בשעות אחר הצוהריים סגורות.

יעל רון בן משה: עכשיו קיבלתי הודעה שלאחת המטפלות אין איך לחזור הביתה בערב בלב הגליל ולכן היא לא תהיה היום אחר הצוהריים.

יעל רון בן משה: זה משפיע על חיים של עשרות אלפי תושבים, מאות אלפי תושבים.

יעל רון בן משה: מדווחים לי שבמשגב ישובים פשוט נצורים בשעות הלילה משעות הערב.

יעל רון בן משה: אני הייתי שמחה אם גורם משטרתי כלשהו יתייחס לזה.

יעל רון בן משה: אני לא יודעת אם אתה מכיר את המרחב הגלילי, אני לא יודעת אם מקובל שנציג שב"כ נותן איזשהו עדכון בדבר הזה, אבל מה מתוכנן לנו בימים הקרובים?

יעל רון בן משה: האם הציפייה היא שאנחנו נהיה בעוצר מרצון ומ-19:00 נהיה סגורים בבתים ולא ננוע בצירים?

יעל רון בן משה: אז אולי כדאי להנחות את התושבים.

יעל רון בן משה: או אם לא, להשרות ביטחון שאפשר להמשיך ולהתנהל באזורים שאין בהם איום מהזירה הדרומית, ועד כמה שידוע לי, גם לא מהזירה הצפונית בשלב הזה.

יעל רון בן משה: יכול להיות שכדאי לשקול – ושוב, אני לא יודעת למי להפנות את זה, אם זה לאיציק בר או למשטרה – שימוש בכיתות הכוננות.

יעל רון בן משה: יש בזה היבטים שאנחנו לא רוצים לשים חיילים או אנשי מילואים בצמתים המרכזיים – אם זה יחמם את המערכת או ירגיע – אבל צריך איזושהי התייחסות גם ל-1.2 מיליון האזרחים שגרים בגליל, וכבר לילה שלישי שהם נצורים בבתיהם החל משעת החשיכה.

יאיר גולן: יוער שכיתות כוננות יכולות לפעול רק בתוך היישובים לפי חוק.

יעל רון בן משה: אני יודעת שלפי חוק, זה מה שהן יכולות, אבל אם המשטרה לא יודעת לספק מענה, אז צריך לחשוב איך עושים את זה.

אורנה ברביבאי: תודה, נרשם.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת אוריאל בוסו, בבקשה.

אוריאל בוסו: תודה רבה היושבת-בראש.

אוריאל בוסו: קודם כל, ניצב דורון, אני רוצה לאחל לך הצלחה.

אוריאל בוסו: אתה נכנסת ממש לא מכבר לתפקיד מפקד מחוז בתקופה כל כך רגישה.

אוריאל בוסו: אני רוצה לחלוק על חבריי שדווקא בתקופה הרגישה הזאת זה הזמן שלהם לתת ביקורת לשר לביטחון פנים, למפכ"ל המשטרה – זה משדר חולשה לשטח.

אוריאל בוסו: אנחנו צריכים לחזק את המשטרה.

אוריאל בוסו: כמו שחבר הכנסת ברקת אומר: אין לנו משטרה אחרת, אז אנחנו נמצאים פה כדי לעזור להם.

אוריאל בוסו: גם כשאנחנו אומרים צבא, אנחנו לא אומרים את זה כביקורת, כי כמו שהשתמשו בצבא לדברים אחרים והכניסו אותם לערים בקורונה, עכשיו צריך לתת תגבורת.

אוריאל בוסו: אנחנו כן חושבים שבתקופה הזאת, כשאתה נמצא בערים – תשאל את ראשי הערים – כשיש לו בעיה, הוא מגייס את עובדי בית הספר, את עובדי הרווחה, לצאת לרחובות, אז צריך להוציא גם כן חוקרים מלהב או מהתנועה ולשים אותם לתגבור, אז צריך לעשות את זה, זו הצלחה שלכם.

אוריאל בוסו: ללא ספק, אנחנו מחזקים את ידיכם, יודעים שאתם עושים את זה בתנאים בלתי אפשריים.

אוריאל בוסו: מצב החירום שנמצאים בו למשל בלוד, צריך לנצל אותו במקסימום.

אוריאל בוסו: קודם כל, מי שלא גר בעיר, עוצרים אותו.

אוריאל בוסו: אני מאמין שאלו חלק מהסמכויות.

אוריאל בוסו: לנצל את זה לאיסוף הנשק.

אוריאל בוסו: יש סמכויות במצב חירום שאתה לא יכול לעשות אותם במצב רגיל וצריך לעשות אז זה.

אוריאל בוסו: אנחנו ראינו בימים האחרונים – אני בן העיר רמלה, גדלתי שם עם שכנים ערבים ומוסלמים, הייתי בבתים שלהם, היינו ביחד.

אוריאל בוסו: אף פעם לא היינו במצב הזה שחלק מהם נהיו ממש אויבים, אנשים שגדלת איתם, שתית איתם קפה.

אוריאל בוסו: אני מקבל תמונות מרמלה – הייתי שם עם ראש העיר, והיינו בלוד, נשרפות מכוניות.

אוריאל בוסו: עכשיו קיבלתי תמונה מעכו ששרפו חנויות של יהודים, פשוט בוזזים, והנוכחות פחות נמצאת.

אוריאל בוסו: אני מבין שאלו הכוחות, אבל אנחנו נמצאים פה בשביל לחשוב על רעיונות איך לתגבר לכם סמכויות, כמו שאמר ראש המועצה, לתת לשיטור העירוני בשילוב עם המשטרה יותר סמכויות לסייע עם הנוכחות והפריסה, שזה שיקול שלכם.

אוריאל בוסו: אני חושב שכשאנחנו שומעים אימאמים במסגדים שמתסיסים, התפקיד שלנו, עם כל הרגישות – בן אדם כזה צריך להיעצר ולעצור את הדבר הזה.

אוריאל בוסו: אם היה איזה רב אחד שמתסיס רשמית לאלימות, אחרי חמש דקות היו עוצרים אותו.

אוריאל בוסו: ואני רואה שביומיים האחרונים דווקא רבנים ואנשים מהצד היהודי קוראים לאנשים להרגעה ואומרים להם אוי ואבוי לנו מלעשות את זה.

אוריאל בוסו: אתמול ראינו את כל חברי הכנסת מכל המגזרים אומרים על מה שקרה, על הלינץ' בבת ים – בניגוד לתקשורת שמתסיסה את זה – לעצור את זה, זו לא דרכנו.

אוריאל בוסו: מצד שני, אנחנו לא רואים מלחמה כזאת עיקשת בצד האחר שגורם להתססה, לא משנה אם זה רמדאן או עיד אלפטר או חגים כאלה ואחרים, צריך לתת להם ברקס ולהסביר להם שכזה דבר לא יעבוד כי אנחנו נמצאים באנרכיה שמעולם לא היינו בה.

אוריאל בוסו: לגבי ראשי הרשויות שנמצאים – אני חושב שצריך לזכור שבסוף ראשי הרשויות הם המפקדים של העיר, צריך לתת להם את כל הכוח ואת כל הגיבוי – אם זה בכוח אדם ואם זה בכספים.

אוריאל בוסו: אני מקבל תלונות ממספר מקומות, למשל באשקלון, שמס רכוש לא מגיע.

אוריאל בוסו: היה פה הנציג של מס רכוש ומס הכנסה.

אוריאל בוסו: הם לא מגיעים למקום ואי אפשר להתקרב לזירה 10, 12, 24 שעות, אני יודע את זה באשקלון, בשדרות, במקומות כאלה.

אוריאל בוסו: צריך לתגבר כוחות, להוציא פקידים למקום שיגיעו מיד בבוקר.

אוריאל בוסו: היום למשל בפתח תקווה – אני גר בפתח תקווה – קיבלנו טיל אחד שפירק שלושה בניינים.

אוריאל בוסו: ראש העיר כבר משעה 03:00 בלילה דאג לכולם למקום לישון, ובבוקר הביא את הצוותים.

אוריאל בוסו: הוא בעצמו דאג ולחץ עליהם שיביאו צוותים של מס רכוש בשביל שיעריכו את הנזק כדי שאפשר יהיה להתחיל להתקדם עם השיפוץ.

אוריאל בוסו: אנחנו רוצים לחזק את ראשי הרשויות.

אוריאל בוסו: אנחנו נמצאים פה לכל סמכות בשיטור העירוני, בכסף, בכל דבר.

אוריאל בוסו: השילוב שלכם עם המשטרה הוא הפתרון שיכול לסייע.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

רון כץ: גברתי יושבת-הראש, אני רוצה להצטרף לחברי.

רון כץ: אני חושב שאנחנו יכולים להכפיל כוח באמצעות ראשי הערים, יש להם אינטרס ברור לשתף פעולה עם המשטרה או עם כל גוף אחר.

רון כץ: בסופו של דבר הם מנהלים את העיר שלהם ויש להם מכפיל כוח.

רון כץ: לא בכל עיר יש יחידות גדולות של שיטור עירוני או כל כוח אחר, אבל יש והם קיימים, ועובדי עירייה קיימים.

רון כץ: תפעילו את ראשי הערים האלה, הם יודעים לזהות את נקודות התורפה, הם יודעים להפעיל את עובדי העירייה, הם יודעים לדבר עם משרדי ממשלה.

רון כץ: אני מרגיש שאני יושב פה ואנחנו מדברים – גם בדיון הסגור קודם וגם בדיון עכשיו – כאילו כל אחד מחפש איפה הגוף השני לא בסדר.

רון כץ: אנחנו מדינה אחת, אין מה לעשות, אנחנו צריכים לשתף פעולה.

רון כץ: אנחנו צריכים לרצות לשתף פעולה, וכשאנחנו נדע לעשות את זה ונהיה כוח אחד, אף אחד לא יפריע אחד לשני, להיפך, נעזור אחד לשני.

רון כץ: זה מביא אותי לנושא הבא: אם יש איזושהי חקיקה שהמשטרה חושבת שצריך – זה לא חייב להיות בשלוף, אבל תחשוב על זה – אם יש משהו שאתם חושבים שאנחנו יכולים לעזור, זה הזמן להרים את הכפפה.

רון כץ: אם יש התארגנויות שאתם רואים שאתם לא יכולים להתמודד איתן כי החוק לא מספיק ברור או שיש פרשנות לא נכונה, תגידו לנו, בשביל זה אנחנו יושבים פה.

רון כץ: פה באמת אין פוליטיקה בנושא הזה.

רון כץ: אנחנו נעזור במה שאנחנו צריכים לעזור.

אורנה ברביבאי: תודה חבר הכנסת כץ.

אורנה ברביבאי: חברת הכנסת מיכאלי – יצאה.

אורנה ברביבאי: חברת הכנסת שפק.

נירה שפק: אני רוצה לשאול כמה שאלות בקצרה את איציק בר.

נירה שפק: במצע שהיה לדיון הזה - - -

אורנה ברביבאי: רק נראה שהוא בהאזנה.

אורנה ברביבאי: רמ"ט פקע"ר, אתה איתנו?

אורנה ברביבאי: מקשיב לנו?

איציק בר: יושבת-ראש הוועדה, חיובי, אני איתכם, בבקשה.

אורנה ברביבאי: תקשיב כי השאלה אליך.

אורנה ברביבאי: נירה.

נירה שפק: במצע שהוצאנו לדיון הזה נאמר שאנחנו נקבל תמונת מצב על היערכות העורף והתייחסות למענה לאזרחים מבחינת המיגון, התראה, חינוך וכל הדברים כאן, ולא קיבלתי במצגת, לכן אני אשמח לשאול כמה שאלות.

נירה שפק: אחת, לגבי המיגון – הפריסה של 7-0, שאנחנו יודעים שהיא מוכנה וברורה, אנחנו רואים במציאות של היום, גם בגלל הדיוק של הטילים וגם בגלל השינוי, שהמועצות של עוטף עזה שנמצאות מעבר ל-7 בחלקן מסוגרות ובבידוד, גם בחסימות צירים ובכול.

נירה שפק: איך נותנים להם מענה במיגון מתפרץ?

נירה שפק: זו השאלה הראשונה שלי.

נירה שפק: הערכת המצב שלכם הביאה לזה שאי אפשר להיכנס לשם ואי אפשר לצאת משם, ובטח אפשר לראות את זה אל מול - - - דבר שני, העירו כאן על הנושא של בתי הספר.

נירה שפק: אני אומרת לגבי היישובים – בתי ספר ומוסדות חינוך, לאור הערכת מצב האיום, האריכו להם עד 15 ק"מ, ואת היישובים השאירו 7-0 בהמלצות.

נירה שפק: אשמח לדעת מה קורה עם זה.

נירה שפק: דבר נוסף, לא הוצג כאן שיש פערים בהתרעה בצפירה ואני באופן אישי מקבלת הודעות משכונות חדשות שהוקמו ואין להן התרעות.

נירה שפק: נאמר שאין מלאי במאגר.

נירה שפק: אני אשמח לקבל על זה, כי זה מסכן חיים.

נירה שפק: הדבר השלישי שאני רוצה לשאול, האם בפקודה היומית שאתם מוציאים אתם מכניסים יישובים נוספים שהם תחת ההנחיות שלא מופיעות לאור המצב, כדי שאחר כך כשהם יצטרכו לדרוש פיצויים ממס רכוש או אי עבודה, שיהיה להם מקור ובכך נפיק לקחים מהמבצעים הקודמים?

נירה שפק: זה יעזור להם גם במסלולים.

נירה שפק: אלו השאלות שיש לי לאיציק.

נירה שפק: שאלה שיש לי – לא ענו כאן

נירה שפק: באוצר ולא דיברנו כאן

נירה שפק: בצורה מורחבת על הנושא השני - - - לא רק מצב מיוחד בעורף, אלא הגדרת אירוע אזרחי ולא מצב מיוחד בעורף.

נירה שפק: האם נדבר על זה בהמשך?

אורנה ברביבאי: כן, תהיה.

אורנה ברביבאי: אנחנו חייבים גם להצביע.

אורנה ברביבאי: תהיה על זה התייחסות של יועמ"ש משרד הביטחון.

נירה שפק: דבר אחרון שאני אגיד, אני רוצה להצטרף באמירה למה שנאמר כאן במשטרה.

נירה שפק: יש לנו הרבה הערות והרבה תלונות, אבל אני אומרת שיש גם לנו יש אחריות בנושא הזה, ואני מתחברת למה שאמרת.

נירה שפק: תחושת הביטחון בעורף לאזרחים זו לא בעיה רק של משטרת ישראל.

נירה שפק: אנחנו כולנו אלופים להגיד שכולנו עומדים מאחורי צה"ל ואחרי זה נשאל את השאלות.

נירה שפק: אני חושבת שהדרישה של משטרת ישראל היא לגיטימית שגם המשטרה יקבלו את אותו הדבר, ואנחנו יודעים להעמיד מסבירנים של פקע"ר בכל תוכניות הטלוויזיה, ואני לא רואה מסבירנים של המשטרה, וצריך לאחד את זה, לעשות את זה בעורף אחוד ולתת להם את הגב ולאפשר להם לעבוד בלי שהם יהיו שק חבטות.

נירה שפק: בשביל זה יש את מערך ההסברה של ראש הממשלה והוא צריך להתייחס גם לזה.

אורנה ברביבאי: תודה, חברת הכנסת שפק.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת יאיר גולן.

אורנה ברביבאי: אני רק רוצה לומר לפני שאתה מתחיל שכרגע, ברגעים אלו, יש אזעקות גם בשפלה, ואם ביקשתי קודם להתייחס ברצינות הנדרשת לאתגר שמחכה בחוץ, זאת הוכחה לזה.

אורנה ברביבאי: נירה, הוא הקשיב לך, אבל אני אתן זמן להתייחסות גם לתורג'מן וגם לאיציק בר בתום הסבב.

אורנה ברביבאי: יאיר גולן, בבקשה.

יאיר גולן: ראשית, אני אומר שלדעתי חיוני להאריך את המצב המיוחד בעורף.

יאיר גולן: אנחנו נמצאים במצב שבו הסכנה הפנימית גדולה מהסכנה החיצונית, ואני חושב שכל מי שעיניו בראשו מבין את זה היטב.

יאיר גולן: אני רוצה לומר לך, דורון, ודרכך לכל אנשי משטרת ישראל, הערכה עצומה על העשייה הקשה מאוד בתנאים לא פשוטים.

יאיר גולן: עם זאת, צריך להסתכל קדימה.

יאיר גולן: להסתכל קדימה – אנחנו עלולים להימצא במצב של הסלמה נוספת.

יאיר גולן: בשפתנו שלנו המקצועית נכון להיערך לדפ"א מסוכנת, ויכול להיות שבדפ"א מסוכנת, כפי שאני מכיר את זה היטב, לא יהיו מספיק כוחות למשטרת ישראל.

יאיר גולן: בגלל הדפ"א המסוכנת הזאת הייתי מכשיר עכשיו שלוש חטיבות חי"ר לפעילות משטרתית ולתוכנית מיוחדת של שלושה ימים כדי שתהיה למדינת ישראל חגורת ביטחון שיודעת שאם יש עכשיו עוד הסלמה בזירת הפנים יש את מי להפעיל.

יאיר גולן: נכון מאוד שמי שיהיה בחזית בזירות הכי קשות הם כמובן שוטרי משטרת ישראל, אבל אתם בעצמכם אומרים שאנחנו עלולים למצוא את עצמנו במצב של ריבוי זירות, חלקן משניות, שאותן אפשר לתפעל עם פחות משטרה, או רק עם קציני משטרה ועם הרבה חיילים, ויכול להיות שלא תהיה ברירה אלא לעשות את זה.

יאיר גולן: אני יכול להגיד שיש לי ניסיון בסוג כזה של פעילות, אתה יודע בדיוק למה אני מתכוון, לתקופת ההתנתקות.

יאיר גולן: אין מה לעשות, אנחנו צריכים להיערך להסלמה.

יאיר גולן: אני מבקש שהוועדה, גברתי יושבת-הראש, תדון בנושא הזה של הסלמה בזירת הפנים ואיך נערכים לה.

יאיר גולן: הדבר הנוסף שאני חושב שניתן – לא לייעץ, אתם לא צריכים את עצותינו, אלא להעיר לתשומת לבכם, אני חושב שחיוני למקד פעילות מודיעינית ופעילות סיכולית כדי למנוע אירועים מלהיטי יצרים במקור.

יאיר גולן: זה לא הפורום המתאים, אבל נכון מאוד לשים לב למודיעין הרשתי כי יש המון הלהטת יצרים ברשת.

יאיר גולן: אני רואה מה רץ ברשתות, זה פשוט מחריד.

יאיר גולן: שתיים, יכול להיות שכדי לאחוז טוב יותר את השטח צריך לחזק במודיעין עילי אזרחי, צה"ל לא יוכל לסייע לכם במציאות הנוכחית תוך כדי מבצע, אבל יכול להיות שניתן למצות יכולות אזרחיות שקיימות בשוק הישראלי.

יאיר גולן: שלוש, הייתי רוצה שבהזדמנות אחרת בפורום יותר מצומצם נתייחס לנושא של מעצרים מינהליים, מעצרי מנע, כדי למנוע מגורמים שאנחנו מכירים אותם, שהם מלהיטי יצרים ומסוכנים לסדר הציבורי, לסכל את הפעילות הרעה שהם עלולים לעשות במקור.

יאיר גולן: גברתי, היום אני סיירתי בעוטף עזה.

יאיר גולן: יש הרבה מאוד הערות קטנות.

יאיר גולן: אני חושב ששום דבר הוא לא מהותי.

יאיר גולן: אני חושב שאנחנו כוועדה צריכים להתייחס לנושא של שיתוף הפעולה בין ההתיישבות, משרד הביטחון ומשרד האוצר כדי לטפל בכל נושא הנזקים העקיפים שנגרמים לחקלאות בעוטף עזה כתוצאה מאי עיבוד, מזה שאי אפשר לצאת לשטחים, אי אפשר לעבד את האדמה, אי אפשר לעשות את מה שעושים ביומיום.

יאיר גולן: זה נושא שבאופן רגיל מטופל לא טוב.

יאיר גולן: אני מציע שהפעם נסב לכך תשומת לב מיוחדת.

אורנה ברביבאי: תודה.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת שלמה קרעי, בבקשה.

אורנה ברביבאי: אחריו – עמר בר לב, אייכלר, מתן כהנא, אורית סטרוק, בן גביר.

אורנה ברביבאי: אחר כך יש שני ראשי מועצות שביקשו לדבר.

שלמה קרעי: תודה גברתי יושבת-הראש.

שלמה קרעי: קודם כל, בשעה הזאת שאנחנו יושבים כאן, כולנו כואבים את כאב המשפחות שנפגעו במתקפות מדרום וגם במתקפות מבית ומאחלים החלמה לפצועים.

שלמה קרעי: חלק מהדוברים דיברו כאן על נרטיב של סימטריה – הזכירו שיש יהודים ויש ערבים ויש להב"ה, כאלה מפה וכאלה משם.

שלמה קרעי: הנרטיב הזה בעיניי הוא שקרי, הוא נרטיב שאסור לנו בכלל לנסות להכניס אותו לתודעה, כי מה שקרה כאן – המסה הגדולה ביותר היא של אויב ערבי, הוא מיעוט.

שלמה קרעי: אני מוכן לקבל את זה שהוא מיעוט ושרוב אזרחי ישראל הערבים רוצים לחיות בשלום ובדו-קיום, אבל יש כאן מיעוט משמעותי שרוצה לפרוע כאן וקם בפרעות לאומניות ורוצה להשמיד.

שלמה קרעי: אירועי ירי, שריפות בתים, שריפות מכוניות, ממש פוגרום שמזכיר את ימים אפלים בימי הביניים.

שלמה קרעי: אני חושב שזאת הדרך שצריך להתייחס לזה.

שלמה קרעי: אם יש אדם שמעודד את החמאס לירות טילים על ישראל, או ששר שירי הלל לחמאס, צריך לעצור אותו, צריך להביא אותו לדין, צריך לעצור מעצרים המוניים של כל הפורעים האלה, ולא לחכות שמשפחות יזעקו לעזרה.

שלמה קרעי: אנחנו שומעים שמחכים חצי שעה-40 דקות, מפחדים על חייהם.

שלמה קרעי: דבר כזה לא צריך להיות, מייסדי המדינה לא חלמו שנגיע למצב כזה שיהודי במדינת ישראל יפחד לצאת מהבית או יפחד ללכת ברחוב, זה בלתי נתפס ובלתי מתקבל על הדעת.

שלמה קרעי: מכאן אני עובר למשטרת ישראל.

שלמה קרעי: אני כמובן נותן גיבוי מלא למשטרת ישראל לעשות את כל מה שצריך, ואתם עושים עבודת קודש.

שלמה קרעי: יחד עם זאת, יש לכם את הזכות ויש לכם גם את האחריות.

שלמה קרעי: האחריות מוטלת עליכם שלא יתכן שנראה משפחות ונשים וילדים ואנשים פצועים שמרגישים לא בטוחים.

שלמה קרעי: מרגישים לא בטוחים בארץ שלהם, במדינה שלנו, ברחובות ירושלים, ביום החג שלנו, ביום ירושלים, מה שהיה כאן.

שלמה קרעי: הדבר הזה מוטל לפתחיכם.

שלמה קרעי: לא כדאי שנצא מהאירועים האלה עם תעודת עניות, אלא להיפך, אנחנו צריכים להתגבר.

שלמה קרעי: לא יכול להיות ששוטרים באים לפוגרום כזה ברחוב והם מתחבאים בצד מאחורי קירות.

שלמה קרעי: לצאת בכל הכוח, ואם צריך, להשתמש באמצעים יותר – אם החוק לא מאפשר, אם התקנות לא מאפשרות, אנחנו כאן כדי לתקן את זה.

שלמה קרעי: אבל אתם צריכים לבוא בעצימות מלאה.

שלמה קרעי: כתוב: אלמלא מוראה של מלכות, איש את רעהו חיים בלעו.

שלמה קרעי: אז אם אין למלכות מספיק מורא על אותם פורעי חוק, מה עשינו בזה?

שלמה קרעי: לא יעזור שניתן לכם עוד תקציבים, ועוד גיוס, ועוד סד"כ.

שלמה קרעי: לא זה מה שיביא את התשועה כאן, אלא העוצמה והנחישות שלכם.

שלמה קרעי: אני רוצה לתת לגבי זה פתרון שיכול לסייע במשהו.

שלמה קרעי: אצלנו בעוטף עזה יש צח"י – צוות חירום יישובי.

שלמה קרעי: אנחנו - - -

נירה שפק: בכל הארץ יש.

שלמה קרעי: בכל הארץ.

שלמה קרעי: זה התחיל מעוטף עזה, אני לא יודע מה קורה בכל הארץ.

שלמה קרעי: יש צוות חירום יישובי.

שלמה קרעי: כשיש אירוע ביטחוני כולם מתגייסים, לוקחים נשק.

שלמה קרעי: מי שיש לו בבית, מי שאין לו, לוקח ממחסן הנשק, ויש כיתת כוננות כזאת וצוות חירום יישובי שנותן טיפול מערכתי גם אזרחי וגם מסייע לכוחות הביטחון.

שלמה קרעי: אם במקומות האלה ביישובים המעורבים יש אנשי צבא, קצינים, אזרחים שיכולים לסייע למשטרה בעניין הזה, אולי כדאי להפוך אותם לכוח עזר, למשמר אזרחי, לאיזשהו צח"י באותו יישוב מעורב שיכול לתת מענה יותר מהיר עד שהמשטרה, עם כל האירועים שניצבים לפתחה, מספיקה להגיע.

שלמה קרעי: אולי כדאי לקחת את זה בחשבון.

שלמה קרעי: שתי הערות אחרונות, לגבי איציק, שהזכיר במצגת שלו שיש 167 אירועי הרס מתוך 1,300 שיגורים.

שלמה קרעי: אני רוצה להבין מה זה 167 אירועי הרס – זה אומר 167 רקטות שנפלו במקום בנוי ופגעו?

שלמה קרעי: כי אז זה מראה שאחוז הפגיעה הוא משמעותי הרבה יותר ממה שחשבנו.

נירה שפק: גם בור בכביש זה אירוע הרס.

נירה שפק: בינוני כבד, הוא אמר רק ארבעה.

שלמה קרעי: גם בינוני-כבד ארבעה זה קצת מוזר כי אנחנו מכירים בעצמנו מהתקשורת קצת יותר מזה.

שלמה קרעי: אבל 167 אירועי הרס– שרקטה ניסתה ליירט ולא הצליחה?

שלמה קרעי: זה מה שאומר אירועי הרס?

אורנה ברביבאי: הוא יענה.

שלמה קרעי: זה מה שאני רוצה לדעת.

שלמה קרעי: דבר אחרון, לגבי מס הכנסה.

שלמה קרעי: חבל שאגף תקציבים לא נמצא פה.

אורנה ברביבאי: הוא בזום.

שלמה קרעי: אני חושב שצריך להיערך לנושא של הנזק העקיף – אנשים לא הולכים לעבודה, נשארים עם הילדים שלהם בבית.

שלמה קרעי: שלחתי מכתב למנהל רשות המיסים שיתחילו להיערך עם התקנות, שלא נחכה, אפילו לתת מקדמות למי שזקוק להן כבר עכשיו.

שלמה קרעי: לפתוח את המסלולים לפיצוי.

שלמה קרעי: תודה רבה.

עמר בר-לב: גברתי יושבת-הראש, אני רוצה לפתוח בהערה לחלק מחבריי וחברותיי חברות הכנסת, וגם לניצב דורון תורג'מן.

עמר בר-לב: לגבי ניצב דורון תורג'מן – ראשית, אני לא חושב שיש מקום לחנך את חברי הכנסת.

עמר בר-לב: מי שמחונך, מחונך, מי שלא, civil servant לא צריך לחנך את חברי הכנסת.

עמר בר-לב: מצד שני, אני אומר לחבריי ולחברותיי, על קציני המשטרה – בוודאי על כל civil servant – יש הרבה אחריות.

עמר בר-לב: שני נושאים מרכזיים: אחד, לומר את דעתו, גם אם זה לא מוצא חן בעיני מי שמעליו, ואני מתייחס להערה שהזכיר ניצב דורון תורג'מן על הסתובבותם של חברי כנסת במקומות שמועדים לפורענות.

עמר בר-לב: אני חושב שזה תפקידו וחובתו, אם הוא חושב כך.

עמר בר-לב: אני חושב שזה תפקידו וחובתו לומר את זה.

עמר בר-לב: מצד שני, האחריות השנייה והחובה השנייה היא למלא את הדירקטיבה שהדרג המדיני מטיל עליו, גם אם זה בניגוד לדעתו האישית.

עמר בר-לב: אם בפרט קצינים במשטרה בתקופה הזאת יחששו לומר את דעתם בצורה חופשית, נגיע למצב מאוד מאוד לא טוב.

עמר בר-לב: נקודה שנייה, אני נגד הכנסת צבא לגיבוי לפעילות משטרתית, וזאת מכמה סיבות: אחת, סיבה מבצעית.

עמר בר-לב: חבר הכנסת יאיר גולן, אני לא חושב ששלושה ימי הדרכה לחטיבת חי"ר תהפוך אותם לשוטרים מיומנים.

עמר בר-לב: אני מבין שיש - - -

יאיר גולן: גם אני לא, השאלה היא מה היא החלופה האחרת.

יאיר גולן: אם אין מספיק כוחות, מה אתה מציע לעשות?

עמר בר-לב: יאיר, זה בדיוק המשפט הבא שלי.

עמר בר-לב: יש פלוגות מג"ב מילואים ויש כוחות מילואים של מג"ב, ואולי גם של שוטרים לשעבר, ולכן אני חושב שכל מה שתלוי בוועדה הזאת, היא צריכה לאשר גיוס פלוגות מג"ב מילואים, שיודעות להתמודד עם מצבים מורכבים כאלה הרבה יותר.

עמר בר-לב: אני מסכים עם חבר הכנסת שלמה קרעי שאין סימטריה בין התקפות של ערבים כלפי יהודים ושל יהודים כלפי ערבים בימים האחרונים.

עמר בר-לב: אבל אני אומר לך, ואני אומר לכולם כיהודי – מה שאותי יותר מטריד הן ההתקפות של יהודים על ערבים.

עמר בר-לב: הלינץ' שיהודים עושים בערבים, גם אם זה בכמות הרבה יותר קטנה, זה לא משנה.

עמר בר-לב: כיהודי, כאזרח ישראל, זה דבר שהרבה יותר - - -

איתמר בן גביר: אבל כשהעם שלך סופג מכות, זה לא מעניין אותך.

איתמר בן גביר: זה לא מעניין אותך שהעם שלך סופג מכות.

עמר בר-לב: הרבה יותר מטריד אותי והרבה יותר מפחיד אותי מאשר הדבר ההפוך.

איתמר בן גביר: כשעושים לינצ'ים יום-יום ביהודים, זה לא מעניין אותך.

איתמר בן גביר: זה לא מעניין אותך.

עמר בר-לב: זה לא אומר שאחריותנו ככנסת ישראל, ובוודאי כמשטרת ישראל, לפעול כנגד כל אלימות של כל אזרח באשר היא.

עמר בר-לב: אבל כיהודי הרבה יותר מטריד אותי ואני חושש מלינצ'ים כמו שראינו אתמול בבת ים.

שלמה קרעי: עמר, תתפלא, אבל אני מסכים אתך וגיניתי את זה בכל תוקף בעצמי.

עמר בר-לב: נקודה אחרונה.

עמר בר-לב: ניצב דורון תורג'מן, ברור שיש בעיה מבצעית קשה.

עמר בר-לב: אני מעריך שכולנו, כמו משטרת ישראל, לא העריכו שמה שקרה בימים האחרונים יקרה וזה תקף אותנו בהפתעה ולכן יש כאן בעיה.

עמר בר-לב: אבל מצד שני, מצב שבו במשך דקות ארוכות, תוך כדי – הדוגמה שנתן חבר הכנסת על כביש 2 – התגודדויות של עשרות אנשים – לא יודע אם הם יהודים או ערבים – הדוגמה שהייתה לנו, לצערנו, אתמול בבת ים, שבזמן אמיתי בטלוויזיה שמדווחים שקורה שם לינץ', אני חושב שהמשטרה צריכה להתארגן בצורה כזאת שיהיו לה צוותי התערבות מידיים.

עמר בר-לב: אני לא יודע אם זה רכב אחד עם ארבעה שוטרים, אני לא יודע, אני לא כאן כדי לתת לכם עצות.

עמר בר-לב: אני לא במצב שאני יכול לתת לכם עצות.

עמר בר-לב: אבל במצב הנוכחי שקורה היום, שבכל רגע קורים אירועים דרמטיים במקומות אחרים שרגע לפני זה היו שקטים, חייבת להיות לכם יכולת תגובה, אפילו סמלית, מהירה.

עמר בר-לב: אין לי ספק שאם היו מגיעים למקומות האלה – הייתה מגיעה ניידת עם שני שוטרים או שוטר ושוטרת, חלק מהדברים היו נמנעים.

עמר בר-לב: ראינו גם מקרים ששוטרים הצילו אזרחים ישראלים.

עמר בר-לב: שוטר בודד הציל אזרח ישראלי – אני לא זוכר אם זה היה מוסלמי או יהודי – שהיה תחת מתקפה.

עמר בר-לב: תודה.

ישראל אייכלר: כבוד היושבת-ראש, אני רוצה להתייחס לשתי נקודות.

ישראל אייכלר: הנקודה השנייה תהיה על עניין הממ"דים והגנת העורף, שזה חלק בלתי נפרד מהדיון, אבל הוא עומד בצל, ואני מבין את זה, זה יהיה הנושא השני.

ישראל אייכלר: הנושא הראשון – כולם הסכימו, גם המשטרה, שאין הרתעה משטרתית במגזר הערבי.

ישראל אייכלר: אנשים פורעים ביהודים, שורפים בתי כנסת, והמשטרה הודתה בפה מלא שאין לה מספיק כוח לטפל בכל הגזרות.

ישראל אייכלר: אבל כל מי שאומר להכניס צבא לערי ישראל, זה יהיה ניצחון מתוק ביותר של החמאס והג'יהאד, שמדינת ישראל חזרה אחורה לשנות ממשל צבאי לפני מלחמת ששת הימים.

ישראל אייכלר: זה יהיה הדבר הכי נורא שיכול לקרות, שערי ישראל יצטרכו להתערבות צבאית.

ישראל אייכלר: הדבר המרכזי שאני רוצה לומר הוא שרמדאן לא התחיל בסוף רמדאן.

ישראל אייכלר: רמדאן התחיל לפני חודש או 40 יום, וכשהתחילו ההתנכלויות – סתירות ברכבת הקלה לנערים חרדים, או בשער שכם בכל יום הכו אנשים שחזרו מהכותל או הלכו לכותל, הם עשו מזה טיק-טוק, ודיברתי על זה במליאת הכנסת שזה כאילו בצחוק.

ישראל אייכלר: אמרתי מה שמתחיל בצחוק מסתיים באינתיפאדה.

ישראל אייכלר: אני עצמי לא האמנתי שבתוך חודש אנחנו נהיה באינתיפאדה לא רק במזרח ירושלים ובהר הבית, אלא גם בכל ערי ישראל.

ישראל אייכלר: אף אחד לא יכול היה לחזות את זה, אבל כל אש שאתה לא מכבה כשהיא קטנה, זו שריפה ולהבה גדולה.

ישראל אייכלר: לגבי הגנת העורף, אני חושב שזה דבר לא פחות חשוב.

ישראל אייכלר: נרצח ילד קטן בשדרות בממ"ד.

ישראל אייכלר: אנחנו עוד לא יודעים מה היה שם בדיוק, אבל יש אלפי בתים בישראל שאין להם ממ"ד, והיום כל מדינת ישראל היא רצועה אחת.

ישראל אייכלר: לא רק רצועת עזה, אלא רצועת מדינת ישראל.

ישראל אייכלר: ויש חוק תמ"א 38 והתחדשות עירונית שבא לתת תשובה.

ישראל אייכלר: ועדת החוץ והביטחון וועדת המשנה של הגנת העורף עסקה בזה הרבה, לתת תשובה למצבים גם של רעידות אדמה, שנקווה שלא יקרו, וגם למצבים ביטחוניים שאנחנו נמצאים בהם כיום.

ישראל אייכלר: ומי מעכב את הפרויקטים של תמ"א 38 והתחדשות עירונית?

ישראל אייכלר: ראשי ערים שבולמים את זה בדרכים בירוקרטיות בגלל כל מיני סיבות אחרות.

ישראל אייכלר: אני חושב שוועדת החוץ צריכה לחזור ולדרוש – אולי פיקוד העורף צריך לדרוש – מכל ראשי הערים לזרז ולא לעכב את תמ"א 38 או התחדשות עירונית או כל מה שיביא לבניית ממ"דים בכל הארץ.

ישראל אייכלר: בצפון חסרים 4,000 נדמה לי – אני לא רוצה להגיד יותר מדי מספרים.

ישראל אייכלר: בכל הארץ חסרים ממ"דים.

ישראל אייכלר: חייבים שבכל בית – בפרט בבתים הישנים, שגרים בהם אנשים עניים ואנשים מבוגרים, ואין להם ממ"דים זו סכנת נפשות.

ישראל אייכלר: התשובה היחידה שאתם יכולים לתת עכשיו למעשה היא שפיקוד העורף וועדת החוץ והביטחון יורו – אולי אפילו חוק – לראשי הערים לא לבלום את הבנייה של ממ"דים בכל רחבי ישראל.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

מתן כהנא: גברתי היושבת-ראש, אני מקבל את הצעתך לא לערב פוליטיקה בשיח הנוכחי.

מתן כהנא: ניצב דורון, גם אני מדבר עם המון הערכה למשטרה, ואני מדבר בעיקר מתוך דאגה אמיתית ממה שעומד לקרות הלילה בלוד ובערים נוספות.

מתן כהנא: מה שקורה שם – אני יכול לקבוע, אחרי שני לילות שאני מסתובב בלוד, שהאירועים בלוד גדולים על כוחות המשטרה שנמצאים שם עכשיו.

מתן כהנא: אני לא אומר שהמשטרה לא יכולה לפתור את זה, אני אומר שעל הכוחות שנמצאים שם עכשיו זה גדול בכמה מספרים, זו זירת מלחמה.

מתן כהנא: אני ראיתי דברים בחיים שלי, אני אומר לכם חברים – אלו תקריות אש חיה, אלו סלעים, רוגטקות, בקבוקי תבערה.

מתן כהנא: אני הייתי שם אתמול, זה מחנה פליטים, זה כמו קסבה שם, וזה גדול על המשטרה שנמצאת שם עכשיו.

מתן כהנא: אני אומר לכם, יש שם מיעוט של כוחות, יש שם מיעוט של אמצעים.

מתן כהנא: אני לא יודע אם הם האמצעים הנכונים, אני לא יודע גם מה ההנחיות, כי מה שאני ראיתי זה שהשוטרים שם לא חותרים למגע ולא מנסים להילחם במה שהם רואים.

מתן כהנא: אני אומר כן צבא.

מתן כהנא: צבא, כי זה עדיף מכל האופציות האחרות, וזה בכשירות של חיילים.

מתן כהנא: כשאני הייתי טירון, אחרי שלושה חודשים שלחו אותי לעזה, ואפשר לקחת חיילים של גבעתי, גולני, צנחנים, נח"ל ולשלוח אותם למקומות האלה, הם יעשו עבודה הרבה יותר טובה מכל האחרים שנמצאים שם עכשיו מכל הגוונים שיש.

מתן כהנא: ניצב דורון, אני מבקש לדעת אם יש לכם תוכנית מבצעית להיום בלילה בערים המעורבות?

מתן כהנא: זה מה שאני רוצה לדעת.

אורית סטרוק: גברתי היושבת-ראש, אני אדבר בעיקר אליך.

אורית סטרוק: למה אני אדבר בעיקר אליך?

אורית סטרוק: כי אני לא חושבת שיש סביב השולחן הזה מישהו שיכול לקחת אחריות על מה שמתן התחיל לדבר עליו, על מה יקרה הלילה בלוד.

אורית סטרוק: אבל אני חושבת שאת כיושבת-ראש ועדת החוץ והביטחון, עם הקשרים שלך, עם היכולות שלך, עם ההבנה שלך, עם הסמכויות שלך, את היחידה פה סביב השולחן שיכולה לקחת אחריות על הדבר הזה.

אורית סטרוק: אני רוצה להגיד לך, כל ההחלטות בעניין לוד – כל ההחלטות – התקבלו מאוחר מדי ומעט מדי.

אורית סטרוק: ואני לא באה להגיד אם זה צבא או משטרה, אם זה יהיה ימ"מ או יס"מ, אני לא באה להגיד את זה.

אורית סטרוק: אני אומרת שלמיטב הבנתי אין במדינת ישראל שולחן עגול – לא כמו זה שאנחנו פה, שולחן עגול של אנשי מקצוע ואנשי מבצעים שיודעים לנתח את מה שקרה ולהגיד תעשו 1, 2, 3 לקראת הלילה הקרוב.

אורית סטרוק: פה יש לנו את המכתב של ראש העיר, שנשלח בתחילת רמדאן, כמו שכולם כבר אמרו.

אורית סטרוק: הוא נשלח בתחילת רמדאן.

אורית סטרוק: לא עשו כלום – הייתה הפתעה, לא ידעו.

אורית סטרוק: אומר לנו ניצב תורג'מן שהגיעו גורמים מבחוץ.

אורית סטרוק: שום גורמים מבחוץ – אנחנו היינו בלוד שבוע לפני שזה התחיל וראינו את זה קורה בעיניים.

אורית סטרוק: פנינו וביקשנו.

אורית סטרוק: אחרי הלילה הראשון של המהומות, אני דיברתי במליאה עם סגן השר וביקשתי שיאספו את הנשק והחתמתי עשרות חברי כנסת על מכתב לאסוף את הנשק.

אורית סטרוק: אני יודעת שיש המלצות איך לאסוף נשק גם באופן מדויק, אני לא ארחיב על זה פה.

אורית סטרוק: אני יודעת שצריכים להכניס – וכבר הכניסו – גורמים מודיעיניים, ולא עושים את מה שהם ממליצים.

אורית סטרוק: אני שוב לא ארחיב על זה פה, אבל את, גברתי יושבת-הראש, יודעת ומבינה.

אורית סטרוק: אני מבקשת ממך - - -

אורנה ברביבאי: את ברורה.

אורית סטרוק: אני רוצה להגיד עוד כמה מילים על העניין הזה.

אורית סטרוק: נשק שירה בלילה האחרון – וירו בנשקים.

אורית סטרוק: כמה?

אורית סטרוק: אני שאלתי וביררתי, נשקים בודדים ירו, אבל צרורות.

אורית סטרוק: מכיוון שאף אחד מהיורים האלה עד לרגע זה לא נעצר – איך למדו בקורונה?

אורית סטרוק: זה אקספוננציאלי.

אורית סטרוק: זה בטור הנדסי בלילה הקרוב יהיה פי כמה וכמה כי אין סיבה שלא, כי למה לא?

אורית סטרוק: כי כבר ירו ולא עשו להם כלום.

אורנה ברביבאי: אורית, את ברורה.

אורית סטרוק: רגע.

אורית סטרוק: שנייה.

אורית סטרוק: עכשיו אני רוצה לדבר על העניין של האזרחים, של הקשר בין הצבא לבין האזרחים.

אורית סטרוק: דיברו פה על כל מיני דגמים – חבר הכנסת קרעי דיבר על מה שקורה בשדרות, ואחרים אמרו שזה קורה בכל הארץ.

אורית סטרוק: לא משנה.

אורית סטרוק: לא יכול להיות שיש משפחות יהודיות נורמטיביות, אנשים שרובם הגדול משרתים במילואים כקצינים לוחמים, לא יכול להיות שיתייחסו אליהם כאזרחים טורדניים היסטריים – אלו המענים - - -

אורנה ברביבאי: מה את מציעה, אורית?

אורית סטרוק: אני אגיד מה אני מציעה.

אורית סטרוק: אני מציעה לקחת את החבר'ה האלה, שימצאו – אני לא אגיד את הפתרון המדויק.

אורית סטרוק: שבו שולחן עגול ותחליטו אם זו תהיה כיתת כוננות, או שזה יהיה אגמ"ר, או שזה יהיה - - -

אורנה ברביבאי: המסר ברור.

אורנה ברביבאי: את אומרת לחזק את היכולות.

אורנה ברביבאי: תודה.

אורית סטרוק: להכפיל.

אורית סטרוק: להכפיל את היכולות של המשטרה על ידי האזרחים תושבים לוד שהם בעצמם לוחמים במילואים, זה הכול.

אורנה ברביבאי: את ברורה, אורית.

אורנה ברביבאי: תני לי להתקדם.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת בן גביר, בבקשה.

איתמר בן גביר: שלום לכולם.

איתמר בן גביר: אני מכיר את ניצב תורג'מן שנים רבות.

איתמר בן גביר: הוא עשה עבודה ברוכה בירושלים, ובסיור בלוד – עד היום יש אנשים בלוד שאומרים לנו שהם מתגעגעים אליו.

איתמר בן גביר: אבל אני חייב לומר גם את הצד השני: זו לא אותה משטרה שאנחנו מכירים.

איתמר בן גביר: אני אתן דוגמה.

איתמר בן גביר: אנחנו היינו בסיור ח"כים בשמעון הצדיק.

איתמר בן גביר: גברתי היושבת-ראש, היית צריכה לראות מה קורה שם – עשרות רצים לעברנו, מקללים, יורקים.

איתמר בן גביר: משטרת ירושלים שאני מכיר בתוך שתי דקות מקפלת את כולם, עוצרת את כולם, יאללה, לבית מעצר.

איתמר בן גביר: במקרה הזה: להכיל, להכיל, זו המדיניות.

איתמר בן גביר: מילא להכיל כשחברי כנסת באים, כנראה שהדם שלנו לא כל כך יקר, אבל כשתושבים, כשאנשים שם – וזה קרה לפני שבאתי לשמעון הצדיק – קוראים לעזרה, כשנשים מותקפות, כשגברים מקבלים מכות, כשילדים הולכים ברחוב ומקבלים בעיטות כי הם יהודים – דיבר כאן חבר הכנסת אייכלר על הטיק-טוק.

איתמר בן גביר: זה היה לפני שהגעתי לשמעון הצדיק.

איתמר בן גביר: ולמרות זאת, משטרת ירושלים – אפס מעשה.

איתמר בן גביר: אני חייב לספר סיפור של טל יושביוב.

איתמר בן גביר: זוג צעיר, מתגוררים לא במתחם אלא בבית ליד.

איתמר בן גביר: מציתים להם את הרכב.

איתמר בן גביר: 40 דקות הם מתקשרים למשטרה, לא באים.

איתמר בן גביר: לילה שני עוד פעם – באים ושוב מציתים את הרכב.

איתמר בן גביר: 40 דקות המשטרה לא באה.

איתמר בן גביר: אני שלחתי לך הודעת וואטסאפ: דורון שלום, אני מקבל כרגע, ב-19:18 – 19:00 בערב – בשמעון הצדיק ששוטרים עוצרים צעירים שהגיעו להגן על משפחה שתוקפים אותם כל היום וכל הלילה ושרפו לה שני רכבים.

איתמר בן גביר: אני גם מקבל שבבית אחר במתחם מטווחים את משחקיית הילדים, זורקים אבנים.

איתמר בן גביר: אין משטרה – יש שם שוטרים, לא מתערבים.

איתמר בן גביר: שום דבר, אדוני הניצב לא מגיב.

איתמר בן גביר: אני חייב להגיד, התושבים שם מתחננים לעזרה.

איתמר בן גביר: אני בכל לילה מקבל את הטלפונים האלה – איתמר, בוא תציל אותנו.

איתמר בן גביר: אני חבר כנסת.

איתמר בן גביר: אגב, זה נכון, אני התעקשתי להישאר שם, ואני יצאתי משם רק אחרי – בניגוד לעמדת המשטרה, אתם לא רציתים, אבל הדרג המדיני אמר לכם: חייבים לדאוג לביטחון כאן.

איתמר בן גביר: אז השארתם כמה שוטרים שם ובזכות זה יצאתי.

איתמר בן גביר: אבל מהרגע שיצאתי, אני עוד פעם ממשיך לשמוע את האנשים שם.

איתמר בן גביר: דורון, זו תפיסה כללית, זה לא רק הסיפור של שמעון הצדיק.

איתמר בן גביר: זו התקפלות כללית של המטרה, זו הסרת הגדרות.

איתמר בן גביר: אני לא יודע מה הייתה עמדתך בנושא הזה, אבל הסרת הגדרות כי הבריונים ביקשו.

איתמר בן גביר: איפה פסיקת בית המשפט העליון שלא ניתן לבריונים להטיל וטו?

איתמר בן גביר: איפה פסק דין של בג"ץ – סיעת מרצ נגד המחוז הדרומי, שאומרים שם השופטים: אין דבר כזה וטו של ציבור אלים?

איתמר בן גביר: התקפלתם.

איתמר בן גביר: צעדת דגלים – שוב, אני לא יודע מה העמדה שלך, יכול להיות שלפי הפרסומים העמדה שלך הייתה כן שער שכם.

איתמר בן גביר: בסופו של דבר, התקפלות.

איתמר בן גביר: הר הבית – הר הבית, שזה הסמל.

איתמר בן גביר: בימים האלה יהודים לא יכולים לעלות להר הבית, למה?

איתמר בן גביר: מי התפרע שם?

איתמר בן גביר: מי מתפרע?

איתמר בן גביר: אז מי מתפרע שם?

איתמר בן גביר: אז השאלה כאן היא שאלה אחת, והיא לא שאלה של שוויון.

איתמר בן גביר: אני שמעתי שכשלא הייתי כאן אמרת: יש מצד אחד להב"ה ומצד שני מוסלמים.

איתמר בן גביר: זה ממש לא כך.

איתמר בן גביר: זה ממש ממש לא כך.

איתמר בן גביר: קנה המידה – ואתה יודע את זה יותר טוב ממני – הוא קנה מידה של 300-200 אירועים מהצד האחד, ואולי אירוע אחד או שניים מהצד השני.

איתמר בן גביר: אני לא מקל ראש גם באירועים מהצד השני.

איתמר בן גביר: שיהיה ברור ואולי חשוב שאני אגיד את זה גם כאן בפורום הזה: אני לא מקל ראש, אני מתנגד.

איתמר בן גביר: יהודי שפוגע בערבי כי הוא ערבי, זה חמור מאוד.

איתמר בן גביר: אבל יש מאות אירועים לאומניים.

איתמר בן גביר: אתם איבדתם את ההרתעה.

איתמר בן גביר: חוץ מלזרוק רימוני הלם, שזה כבר לא עובד על אף אחד, לא עושים כלום.

איתמר בן גביר: גם במעצרים, בדרך כלל את רובם משחררים, אין עיכובי ביצוע, אין כלום.

איתמר בן גביר: איפה משטרת ירושלים של פעם?

איתמר בן גביר: איפה האלות?

איתמר בן גביר: איפה האכיפה ביד קשה?

איתמר בן גביר: איפה כדורי גומי?

איתמר בן גביר: אחד מהשוטרים אמר לי: כבר אין כדורים.

איתמר בן גביר: למה אין כדורי גומי?

איתמר בן גביר: מה קרה?

איתמר בן גביר: נעלמו כדורי הגומי?

איתמר בן גביר: ואיפה העובדה ששוטר שזורקים עליו אבן ומסכנים את החיים שלו, אתם אומרים לו – אתם – אל תגיב.

איתמר בן גביר: גברתי, אני כאן אגיד משהו מדהים, אחרון.

איתמר בן גביר: דיברתי עם אחד מאנשי המג"ב שם שבאו מאיו"ש.

איתמר בן גביר: הוא אמר לי: ההנחיות שקיבלנו – כאן זה לא יהודה ושומרון.

איתמר בן גביר: כאן, אם זורקים עליכם בקבוק תבערה או אבן, אל תגיבו.

איתמר בן גביר: אני רוצה לשמוע את ניצב תורג'מן מתייחס לאמירה הזאת.

אורנה ברביבאי: תיכף הוא יתייחס.

אורנה ברביבאי: אני רוצה להגיד לך משהו, איתמר, חבר הכנסת בן גביר.

אורנה ברביבאי: תתפלא, אבל הקשבתי לך ברוב קשב ואני חושבת שהעובדה שאתה דורש ביטחון לכל אזרח במדינה, אני חושבת שכולנו שותפים לעניין הזה.

אורנה ברביבאי: אני חושבת שהאמירה – ואתה לא היית בחדר, אני הייתי ואני מרשה לעצמי לעשות את התיווך בין מה שנאמר פה לבין מה שאתה אומר – שבמצב שבו הכול כל כך מתוח – ואתה היית בהערכת מצב אסטרטגית פה בשבוע שעבר ושאלת שאלות לגבי ההשפעה של ירושלים על המרחב בכלל.

אורנה ברביבאי: אני יושבת פה וקוראת הודעות שהחמאס שולח ואיך הוא מתקשר אתנו, ואני אומרת לך, אולי גם אתה – לפני שניצב תורג'מן יתייחס – תשקול לגופו של עניין אם באופן שבו אנחנו כנבחרי ציבור מתנהלים, בוחרים להיות במקום מסוים בזמן מסוים – ואני לא אומרת לך כלום, אני לא יותר טובה ממך, אני לא אומרת לך מה לעשות.

אורנה ברביבאי: אני חושבת שבמציאות הזאת שבה שכולנו קוראים להרגעה, ראוי שכולנו – ובוא נניח שכולנו רוצים את אותו דבר – נשקול בנסיבות האלה איך אנחנו ממתנים ולא יוצרים בעצם הנוכחות שלנו במקום כזה או אחר, ואמירות כאלה ואחרות.

אורנה ברביבאי: להיפך, אתה מבקש מהמשטרה לממש את האחריות שלה ולעשות, אז אני אומרת, בהתנהלות שלנו כנבחרי ציבור – וזה לא מישהו שקורא לנו לביקורת, זו אני שאומרת על עצמנו בואו נתנהל באופן שיאפשר להם לממש את האחריות.

איתמר בן גביר: גברתי היושבת-ראש, בגלל שאמרת, אני אגיב.

איתמר בן גביר: אני באתי לשם כי אני נבחר ציבור ויש לי אחריות.

אורנה ברביבאי: אתה מדבר על שיח' ג'ראח.

איתמר בן גביר: כן.

איתמר בן גביר: יש לי אחריות כלפי הילדים שם, שתוקפים אותם, ויש לי אחריות כלפי הנשים שם.

איתמר בן גביר: אני מסכים – יש בינינו מחלוקות, ביני לבינך, חברי הוועדה כאן הם לא קו אחד בעניינים פוליטיים, אבל יש בינינו הסכמה אחת, שלא יכול להיות שיהיה מצב שיש ילד בשכונה בירושלים שמרביצים לו ותוקפים אותו ואין דין ואין דיין ואין משטרה.

איתמר בן גביר: אני הלכתי לשם, גברתי היושבת-ראש, כדי להגן על הילדים האלה.

איתמר בן גביר: ועובדה שברגע שהייתי אז המשטרה כן ידעה, אחרי לילה שלם של משא ומתן, לשים שם שוטרים למחרת בבוקר.

איתמר בן גביר: אני מאוד אשמח ב-02:00 בלילה לא לשבת בבודקה של המתחם ולהיות כמו ש"ג.

איתמר בן גביר: אני חבר כנסת, הילדים שלי גם רוצים לראות אותי, אבל מישהו צריך לעשות את העבודה, ואם מר תורג'מן והשוטרים לא עושים את העבודה, אז מישהו צריך לעשות אותה.

אורנה ברביבאי: ניצב תורג'מן, בבקשה.

אורנה ברביבאי: ראשי המועצות, אני לא שכחתי.

ישראל אייכלר: היסטורית, אריק שרון שכר דירה בעיר העתיקה כדי שתהיה שם נוכחות משטרתית, מי שזוכר, לפני 40 שנה.

דורון תורג'מן: קודם כל, אני אתייחס למה שאמר חבר הכנסת איתמר.

דורון תורג'מן: כל נושא ריקוד הדגלים, ביקורי יהודים בהר הבית – אלו החלטות מדיניות ואני לא אפתח אותן כאן.

דורון תורג'מן: הן של דרג מדיני.

דורון תורג'מן: לגבי שמעון הצדיק, זה מביך שאתה אומר שאנחנו לא עושים כלום, אבל זו זכותך.

דורון תורג'מן: שני האירועים של ההצתה – היה כוח במתחם שמעון הצדיק, חלקו נדרש לזירה אחת או אחרת.

דורון תורג'מן: כפי שציינתי, הפריסה היא רחבה על בסיס מתחמי היהודים, אבל אין לי כוונה לשים שוטרים בכניסה של בית כי אנחנו לא מאבטחים בתים.

דורון תורג'מן: כן, שוטר נדרש להיות בסמיכות לתגובה, ועדיין, הוא נדרש לזירה רחבה.

דורון תורג'מן: בסופו של דבר – ואתה מכיר את המתחם – יש את הבתים באזר כיכר קירמה, יש את הבתים בעת'מאן אבן עפאן, ברחוב דלמן.

דורון תורג'מן: זו זירה מאוד רחבה.

איתמר בן גביר: אבל 40 דקות.

דורון תורג'מן: שנייה, איתמר, לא הפרעתי לך.

דורון תורג'מן: בסופו של דבר, מגיעים אנשים מכל פינת רחוב, עוקפים בנקודה מתאימה ומשליכים את הבקת"ב על הרכב.

דורון תורג'מן: כל אירוע של תקיפה – בטח על רקע לאומני – כואב לנו בבטן יותר מכולם לדעתי, או לא פחות לפחות.

דורון תורג'מן: אבל להגיד שהשוטרים לא עושים את העבודה – איתמר, אתה מכיר אותי – זה חבל.

דורון תורג'מן: כל נושא הסרת הגדרות – זה לא האירוע, זה איך שאנחנו תופסים את האירוע ואיך שאנחנו מייצרים נרטיב.

דורון תורג'מן: הגדרות לא הובילו להסלמה.

דורון תורג'מן: הגדרות היו, וגם אחרי שכביכול הסרנו, החזרנו.

דורון תורג'מן: וניהלנו את המקום, כי כשאני נדרש לתת מענה לאירוע פח"ע בתוך כיכר שכם והמקום מלא אנשים שמתפללים, הרבה יותר קשה לי.

דורון תורג'מן: אם יהיה לי אדם עם סכין, יהיה לי קשה להחשיד אותו.

דורון תורג'מן: אם אני אצטרך לפתוח באש, אני אפגע גם בחפים בפשע.

דורון תורג'מן: לכן כל ההתנהלות סביב שער שכם זה נרטיב שתפס על בסיס אנשים שהוכוונו למקום לייצר מחאה, וגם אחרי שכביכול זה נפתח, בכל יום היינו עם לפחות 200 צעירים שבאו להפר את הסדר ולהפריע למתפללים המוסלמים, אותם אנשים שבאו להתפלל, וטיפלנו בהם מדי יום.

דורון תורג'מן: אין מושג כזה כדורי גומי במשטרה יותר, זה כבר לא באמצעי אל-הרג שלנו.

דורון תורג'מן: יש כדורי ספוג, יש רימוני הלם, יש מכת"ז.

דורון תורג'מן: אני יכול לומר לכם שכבר אתמול הנחיתי את השוטרים לשאת את האלות כי זו הייתה במשך תקופה מאוד ארוכה מילה גסה.

דורון תורג'מן: זה מופיע במדרג 4, אלימות חמורה, כולל שימוש באמצעים קרים, אמל"ח קר.

אורנה ברביבאי: תגיד את המדרג מקצה לקצה.

אורנה ברביבאי: באיזה מדרג אתה נמצא עכשיו להבנתך?

דורון תורג'מן: אני נמצא במדרג – בהתאם לאירוע בשטח אני מגדיר אותו.

אורנה ברביבאי: זו לא הערכת מצב כללית אלא ספציפית.

דורון תורג'מן: לא, לא, לא.

דורון תורג'מן: זה ספציפי לאותה זירה שבה מתפתחת ההפס"ד.

אורית סטרוק: אבל יש בלוד ירי ודקירות, זה מדרג 4?

דורון תורג'מן: אני אתייחס ללוד, גברתי.

דורון תורג'מן: אנחנו נמצאים בשיח' ג'ראח לפני שהגעת ואחרי שהגעת.

דורון תורג'מן: אנחנו ממשיכים להיות שם בהתאם להערכות מצב, בהתאם לתכונה.

דורון תורג'מן: ואני שוב קורא פה לכולם לתת לתושבים להיות שם – יהודים ומוסלמים – פחות אורחים, פחות חיכוך.

דורון תורג'מן: אתמול נדרשתי לפחות לעשרה אירועים בשיח' ג'ראח מכיוון משרד המשפטים עד הכיכר העליונה, המכת"ז שם עבדה בלי סוף, כולל בואש, ואצלנו פועלות כל המכת"זיות מדי יום.

דורון תורג'מן: קודם כל, לא ניהלנו שום משא ומתן, אבל לא משנה.

איתמר בן גביר: לא איתך.

דורון תורג'מן: המשטרה נדרשת לזירות נפילה, לאירועי האלימות הקשים, שכואבים לנו מאוד, וכמובן, - - - המשטרה שבשגרה, שכמובן מתקיימים גם כאן.

דורון תורג'מן: היה פה משפט שנאמר – כאן.

דורון תורג'מן: זה לא איו"ש.

דורון תורג'מן: כאן זה לא איו"ש.

דורון תורג'מן: ירושלים היא לא איו"ש.

איתמר בן גביר: אז אתם לא מגיבים?

דורון תורג'מן: ברשותך, אני מדבר.

דורון תורג'מן: אני אסביר לך למה - - -

איתמר בן גביר: לא, אני רוצה לדעת.

איתמר בן גביר: מה שוטר מונחה כשזורקים בקת"ב על שוטר?

איתמר בן גביר: מה הוא מונחה לעשות?

אורנה ברביבאי: איתמר, הקשבנו ברוב קשב.

איתמר בן גביר: גברתי היושבת-ראש, זה אינטרס שלך לקבל תשובה.

אורנה ברביבאי: אבל הוא עונה.

אורנה ברביבאי: הוא עונה.

איתמר בן גביר: זורקים בקת"ב על שוטר, מה הוא מונחה לעשות?

אורנה ברביבאי: הוא עונה.

דורון תורג'מן: ירושלים היא לא איו"ש – הוראות הפתיחה באש הן שונות, האתגרים הביטחוניים הם שונים, ואני לא אומר שאין אתגרים ביטחוניים בירושלים.

דורון תורג'מן: ברגע שיש איום פח"עי, ההוראה היא לנטרול, צמצום הסכנה, הפסקת הסכנה באופן חד משמעי.

דורון תורג'מן: זה נכון ששוטרי איו"ש שמגיעים לירושלים נדרשים לעבור הכנה מנטלית לסביבה אזרחית שונה, אין אחרת, וזה גם מתחבר לנושא של חיילים בתוך הערים.

דורון תורג'מן: אני יכול לומר שאני מקבל את ההחלטות בירושלים, אני לא מקבל את ההחלטות במרכז, אני אתייחס לזה גם, לנושא לוד.

דורון תורג'מן: כעובדה, אתמול, עם כל הזירות הרחבות, בירושלים קיימת רגיעה.

דורון תורג'מן: אני מעריך שגם עיד אלפטר יוביל להרגעה של האירועים.

דורון תורג'מן: בכל אופן, במצב הנוכחי אין מדיניות של הכלה ולא נכון להגיע למדיניות של הכלה.

דורון תורג'מן: ברגע שיש אירועים – אני יכול לומר לכם שברגע שמתקבצים נערים או צעירים משני הצדדים, אני מנחה לפזר אותם.

דורון תורג'מן: זו החלטה קשה, לא נוחה, אבל במציאות הזו עם הדו"צים, החיכוכים שמתקיימים, ככה אני מנחה.

דורון תורג'מן: התייחסתי גם לנושא האלות.

דורון תורג'מן: בירושלים יש 556 עצורים כלואים מתחילת האירועים, ואלו פעולות מאוד נרחבות.

דורון תורג'מן: דיברו פה על יחידות מיוחדות.

דורון תורג'מן: במשטרה יש יחידות מיוחדות שלא נופלות מהיחידות של צה"ל, בהן ימ"מ ימ"ס, חלקכם מכירים.

דורון תורג'מן: יש יכולות לחימה, ואני שמח על כל ההמלצות, אבל צריך להבין דבר אחד – גם הזירה בלוד, שהיא מאוד מאוד קשה, צריכה להיות פשוט ללא הכלה.

דורון תורג'מן: מה זה אומר ללא הכלה?

דורון תורג'מן: איך שיורד האוטובוס שמגיע לעיר, המכת"ז צריכה לבוא ולפזר אותו.

דורון תורג'מן: הפרשים צריכים לרוץ ולפזר אותם.

אורנה ברביבאי: מה מפריע לכם לעשות את זה?

דורון תורג'מן: שנייה.

דורון תורג'מן: בסופו של דבר אני מעריך שהמפכ"ל ומפקד מחוז מרכז יקבלו את ההחלטה, אני מקווה שהיום, לפעול באפס סובלנות כלפי כל האורחים, כביכול, שמגיעים ממזרח ירושלים, מהצפון, וגם יהודים שמגיעים לשם, זה לא הזמן להגיע לשם, זו תפיסתי.

דורון תורג'מן: אבל תזכרו את המראה שהראו – אותם אנשים.

דורון תורג'מן: הראו אנשים יורדים, שוטרים רצים לעברם, מכת"ז עובדת, אלות, פרשים, זה מראה שלא יהיה נוח גם לאחרים, אבל ככה אני הייתי פועל שם וזו ההמלצה שלי.

דורון תורג'מן: מעבר לפעילות ההתקפית-מבצעית, יש פעילות הידברות שחייבת להתקיים, שיח שהוא חובה בהיבט הזה.

שלמה קרעי: תוציאו אזהרה לציבור שלא יגיעו למקום.

דורון תורג'מן: אני חושב שיצאה, לא התעסקתי בזה.

דורון תורג'מן: לנושא צה"ל – אני שוב חוזר, גיוס מג"ב מילואים בלבד, הסברתי קודם לכן למה.

דורון תורג'מן: לנושא הדרשות – אנחנו מפקחים על הדרשות.

דורון תורג'מן: דיברו על הסתה.

דורון תורג'מן: הדרשות שעולות במסגדים נבחנות בציר ההסתה.

דורון תורג'מן: כפי שאתם יודעים, הסתה נדרשת באישור פרקליטות, לא פשוט.

דורון תורג'מן: אותם דורשים גם יודעים לנתב את המילים.

דורון תורג'מן: לגבי המצב המיוחד – כן נכון להמשיך אותו בשלב הזה כי הוא נותן יותר סמכויות.

דורון תורג'מן: עדיין, כן צריך לבחון חקיקה בכל אותם אירועי אלימות, שלצערי, חלקם לא מגיעים למיצוי דין וכליאה.

שלמה קרעי: רגע, מה אתה אומר, ניצב תורג'מן?

שלמה קרעי: אתה אומר שהם באמת מסיתים, שזה גורם לאלימות ורק בגלל הפרקליטות אי אפשר לעשות כלום?

דורון תורג'מן: לא, אני לא אומר כך.

דורון תורג'מן: אני אומר שהסתה נבחנת על ידי הפרקליטות אם העבירה בוצעה במלואה.

שלמה קרעי: עזוב את העבירה, מהי דעתך המקצועית?

שלמה קרעי: זה גורם לאלימות בשטח?

דורון תורג'מן: אני שומע את התפילה - - -

יאיר גולן: דעתו המקצועית?

יאיר גולן: הוא איש חוק, הוא אוכף חוק, זו לא דעתו.

איתמר בן גביר: זו לא דעתו, אבל החוק אומר שאפשר לעצור מסיתים.

איתמר בן גביר: יש חוק – הסתה לגזענות ולאלימות, אפשרות ממשית.

איתמר בן גביר: מה קרה?

איתמר בן גביר: למה אי אפשר - - - חוק, גולן.

דורון תורג'מן: אני שומע את הדרשות של תפילת יום השישי בכל יום שישי, כולל מי הדרשן ומה התוצאות.

דורון תורג'מן: בסופו של דבר צריך להבין שהסתה נבחנת על בסיס החוק, ומי שנותן את האישור - - -

איתמר בן גביר: חקרתם אי פעם מישהו שדרש, או שאתם לא חוקרים אימאמים?

דורון תורג'מן: כן.

דורון תורג'מן: א' - - -

איתמר בן גביר: יש להם חסינות?

איתמר בן גביר: כי רבנים כן חוקרים.

איתמר בן גביר: אז השאלה היא אם אימאמים כן חוקרים או שלהם יש חסינות?

דורון תורג'מן: א', כן, כן.

דורון תורג'מן: אני גם יודע את מי, אבל - - -

שלמה קרעי: ניצב תורג'מן, שאלה – אני רוצה תשובה אמיתית.

שלמה קרעי: עזוב את העבירה ועזוב את החוק, לא אכפת לי אם חקרתם לא חקרתם.

שלמה קרעי: דעתך המקצועית כאיש אכיפת חוק, האם בדרשות האלה יש כאלו שגורמות לאלימות בשטח?

שלמה קרעי: אם אתה תגיד כן, אנחנו נלך לשנות את החוק.

שלמה קרעי: תגיד לנו מה אנחנו צריכים לעשות.

אורנה ברביבאי: האם אתה חושב שיש פער בחקיקה שיכול היה לעזור לך לממש את האחריות שלך?

דורון תורג'מן: קודם כל, כל איש חוק וכל איש דת שמדבר ודורש – יש משמעות לדברים שלו, זה לא משנה אם הוא יהודי או מוסלמי.

דורון תורג'מן: כל אדם שיש לו ציבור שמקשיב לו, יש לו משמעות.

דורון תורג'מן: אין ספק שדרשות מסוימות מובילות לאלימות, ועם זאת, אנחנו נדרשים לאותו היבט חוקי.

דורון תורג'מן: כן, היה נכון לאפשר יותר בדרשות מסוימות חופש פעולה, אבל אני יכול לומר לכם שאנחנו עושים מעצרי מנע, שהעלה פה חבר הכנסת גולן.

דורון תורג'מן: אנחנו עושים מעצרי מנע.

דורון תורג'מן: אנחנו מטפלים בצירים נוספים בכל ההיבטים, פעולות מקדימות לפני רמדאן ובכלל, אבל בנושא של החוק בהיבטי הסתה – זה משהו שצריך לבחון אותו.

דורון תורג'מן: אנחנו פועלים בהתאם לחוק במצב כרגע.

ישראל אייכלר: מה דינו של חבר כנסת שאומר שצריך לקחת יהודים ולהכניס אותם במריצות למזבלה?

אורנה ברביבאי: זה לא רלוונטי.

ישראל אייכלר: זו הסתה ברורה בדיוק כמו בלוד.

יאיר גולן: בשביל מה אתה שואל אותו את זה?

יאיר גולן: מה הוא יגיד לך?

אורנה ברביבאי: ניצב תורג'מן, אל - - -

דורון תורג'מן: אני לא אתנצל.

דורון תורג'מן: אני רק אגיד שאני חושב שכל כניעה לאלימות מובילה ליותר ביטחון לאותם אנשים שפורעים, וצריך לזכור שרובם של הפורעים הם חריגים קיצוניים וחשוב לומר את זה.

דורון תורג'מן: לסיכום, אני יכול לומר שאם פגעתי במישהו, אני מתנצל, לא הייתה כוונה, אמרתי את האמת שלי.

דורון תורג'מן: אנחנו עושים כל שאנחנו יכולים להוביל את הפעילות ונותנים את הכול.

דורון תורג'מן: עד כאן.

קריאה: אני לא רגוע לגבי לוד הערב.

דורון תורג'מן: ההיערכות לגבי לוד בערב – מפקד מחוז יתייחס לזה בטוח בהערכת מצב.

דורון תורג'מן: המפכ"ל העביר את לשכתו ללוד לבסיס מג"ב שם.

דורון תורג'מן: אני מעריך שהיום הפעילות של המשטרה תהיה הרבה יותר התקפית.

דורון תורג'מן: יש יכולת לסד"כ הקיים שם לבצע את הפעילות עם המכת"זים, עם אלות, עם פרשים, לבודד את כל האורחים ולהשאיר את התושבים במקום.

דורון תורג'מן: לצד זה שיח - - -

איתמר בן גביר: דורון, כשהם יורים ירי לא מרתיע אותם מכת"ז.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

איתמר בן גביר: כשהם יורים בירי לא מרתיע אותם מכת"ז.

אורנה ברביבאי: תת אלוף איציק בר, בבקשה, למול השאלות שעלו.

יעל רון בן משה: ואם אפשר התייחסות לצפון גם – עכו, כרמיאל.

יעל רון בן משה: האזור הזה.

יעל רון בן משה: סליחה, גברתי היושבת-ראש, התייחסות של המשטרה לאזורים נוספים בארץ אם אפשר.

אורנה ברביבאי: אני אתייחס בסיכום שלי למה שאני חושבת שצריך לעשות.

אורנה ברביבאי: כן, איציק.

איציק בר: אפשר להתייחס?

איציק בר: אני רוצה להתייחס לדברים שנדרשתי.

איציק בר: קודם כל, ההתייחסות של ראשת מועצה האזורית עמק חפר, ד"ר גלית.

איציק בר: אין מניעה של פעילות חינוך במועצה עצמה על פי המדיניות - - - של פיקוד העורף.

איציק בר: כשאנחנו לא מגבילים אז לא נדרש מיגון באותו בית ספר, ולכן אין שום מניעה בנושא הזה.

איציק בר: לגבי הסיפור של מיגוניות ותוכנית מיגון מתפרץ שנצורה למצבי הסלמה – ציינתי בסקירה שלי שפרסנו עד היום 28 מיגוניות במרחב הדרום בדגש על העיר אשקלון.

איציק בר: אמורים להשלים לפריסה של 32 מיגוניות.

איציק בר: לגבי הסיפור של פערי מיגון, ציינתי – נדרשת תוכנית לאומית מתוקצבת כדי לפתור את פערי המיגון במרחב של עד 40 ק"מ ויתר המקומות על פי דירקטיבה מדינית.

איציק בר: לגבי האמירה של חברת הכנסת נירה שפק, אני לא מכיר פערי התרעה.

איציק בר: במקומות שיש פערים אנחנו מטפלים בהם.

איציק בר: יש מקומות שיש פערים שהרשות עדיין לא העמידה את המבנה הציבורי שעליו ניתן להתקין את הצופר.

איציק בר: במקומות שיש פער והרשות ערוכה עם מבנה ציבור, אנחנו מבצעים את ההתקנה.

איציק בר: עד כאן.

אורנה ברביבאי: רגע, לא התייחסת לנושא של המיגון החקלאי, איציק.

שלמה קרעי: ושל מספר אירועי ההרס.

שלמה קרעי: מספר אירועי ההרס.

איציק בר: לגבי המיגון המתפרץ במרחב החקלאי, במרחב פיקוד דרום ובתיאום עם פיקוד דרום והרשויות אנחנו פועלים אל מול מגבלת משאבים.

איציק בר: אנחנו שמים מיגון מתפרץ קודם כל במקומות שמאפשרים מתן שירותים חיוניים לאזרחים, ורק לאחר מכן באזורים חקלאיים מתוך ההנחה שאנחנו מגבילים לא מעט פעילות חקלאים בתקופה כזאת.

איציק בר: לכן ניתן לזה מענה, הוא לא המיטבי אבל הוא תלוי יכולות תקציביות.

איציק בר: לגבי ה-167, כל אותם אירועים שאליהם אנחנו נדרשנו, חלקם הם שברי יירוט, חלקם רסיסים, חלקם הם נפילה שהשפיעה על עוד כמה מוקדים.

איציק בר: אלו 167 פעולות נדרשות בתוך השטח.

איציק בר: בתוכם, כמו שציינתי, היו ארבעה אירועים מרכזיים שאנחנו מסווגים אותם ברמת הפיקוד כאירועים שצריכים פעולות חילוץ כאלה ואחרות, בעיקר נדרשנו לפעולות סריקה באזור שבו הייתה פגיעה משמעותית בבתים.

אורנה ברביבאי: אם הוא לא נתן לך נתון מספק, אני אבקש ממנו אחר כך להשלים על הפערים הנדרשים.

אורנה ברביבאי: תודה, איציק, תמשיך לעשייתך.

אורנה ברביבאי: הבא הוא ראש מועצת מזכרת בתיה.

אורנה ברביבאי: אחריו – אלון ביטון, ונוכל לסכם ולהגיע להצבעה.

גבי גאון: שלום לחברי הוועדה, שלום לכבוד יושבת-הראש.

גבי גאון: בראשית דבריי, ברגע זה קרוב ל-100 ראשי רשויות נמצאים בכינוס חירום.

גבי גאון: אנחנו קוראים, בראשות יושב-ראש המרכז לשלטון מקומי, חיים ביבס, לעצור את האלימות מידית בכל רחבי המדינה וקוראים להרגעת הרוחות ולהחזרת הסדר על כנו.

גבי גאון: אנחנו מבקשים לצרף את חברי הכנסת שנמצאים ואת אלו שלא נמצאים.

גבי גאון: זאת האחריות המנהיגותית הראשונה במעלה שיש לנו כחברה שצריכה לדאוג לשלום תושביה ואזרחיה.

גבי גאון: בהקשר הזה אני מדבר בשמי ומרשה לעצמי לייצג לדקה בודדת גם את - - -.

גבי גאון: הדבר השני, מאורעות תשפ"א, לצד אירוע מירון שהיה לפני מספר ימים, שבועות, לאחרונה – אני אומר את זה בראייתי האישית – הם סוג של קו פרשת מים בנושא ביטחון הפנים במדינת ישראל.

גבי גאון: אני מרשה לעצמי לומר כאן במקום הזה, בבית הזה, לחבריי נבחרי הציבור שנושא ביטחון הפנים הוא לא עניין של משטרת ישראל בכלל.

גבי גאון: נושא ביטחון הפנים הוא חבילה רחבה ומקיפה.

גבי גאון: אני הייתי מבקש לנצל את ההזדמנות כבוד יושבת-הראש, שהוועדה החשובה הזאת תיקח את נושא ביטחון הפנים ותטפל, תבדוק, תבחן, האם מדינת ישראל מסוגלת היום לייצר את כל הקולות שעלו פה על השולחן הזה.

גבי גאון: אני בסך הכול נבחר ציבור ברשות קטנה, בינונית, אבל אני יושב פה כחבר מן החברים ושומע את הקולות ואת הזעקות ואת החששות ואת האירועים שאמרו פה כולם, ואני אומר לכם שיש פה מספיק נושאים.

גבי גאון: קודם כל, סדר הכוחות של כלל הארגונים, לא רק משטרת ישראל.

גבי גאון: האם סדר הכוחות היום ב-2021 נותן מענה למצב הקיים?

גבי גאון: איפה הרשויות המקומיות?

גבי גאון: מזכרת בתיה – עוד מעט 20,000 תושבים, לא יישוב קטן, לא יישוב גדול – חציון, יישוב 124 מתוך 257 רשויות בגודל שלו – עם שמונה שעות משמרת של שוטר, שבאירועי חירום לאומיים הוא איננו קיים: הוא מוזנק לירושלים, הוא מוזנק ללוד וכיוצא באלה.

גבי גאון: האם זה סדר הכוחות שאנחנו רוצים לראות כפי שציין חברי פה, יושב-ראש ועדת הביטחון בשלטון המקומי, חובב צברי, שכני, ראש מועצת קריית עקרון?

גבי גאון: זאת שאלה.

גבי גאון: נושא הוראות הפתיחה באש – האם הוראות פתיחה באש במצב כזה אלה אותן הוראות פתיחה באש במצב רגיל?

גבי גאון: אני לא יודע.

ישראל אייכלר: אתם בעד משטרה עירונית?

ישראל אייכלר: אתם בעד משטרה עירונית כמו בארצות הברית?

גבי גאון: קודם כל, באופן עקרוני התשובה היא שאנחנו צריכים לחזק את הרשויות המקומיות.

גבי גאון: לומר לך עכשיו שאני בעד משטרה מקומית שלי?

גבי גאון: במובנים מסוימים, כן, ובמובנים אחרים אני לא מעוניין בזה.

אורנה ברביבאי: אני רוצה להתקדם בבקשה.

גבי גאון: אני חושב שקטונתי, חבר הכנסת אייכלר, לומר.

גבי גאון: אגב, מה שמתאים לירושלים, כמו שחברי לבה"ד 1 בפלוגה, דורון תורג'מן אמר – האם דין מחוז ירושלים הוא דין מחוז אחר, או דין תחנה בירושלים או תחנה במקום אחר?

גבי גאון: אני לא יודע.

גבי גאון: אני גם לא חושב שנכון לדבר במסמרות, אלא במיוחד באתגרים היום, לדבר על עקרונות ולהתאים את המצב לזירה הרלוונטית.

גבי גאון: למשל נושא האמצעים היהודים, למשל נושא פעולות המנע.

גבי גאון: אני מזכיר לכבוד היושבת-ראש, התחלנו בקורונה – שכחנו מהקורונה כבר, שזה כאילו נעלם – את הלחץ העצום שהפעלנו כדי לקבל את השמות של החולים המאומתים.

גבי גאון: הקרבות המשפטיים היו במשך שבועיים-שלושה עד שקיבלנו את הרשימות בשביל לעזור לקהילה למנוע הדבקה.

גבי גאון: ואז אני אומר לשר בזמנו: אתם משתמשים בכלים שלום במלחמה.

גבי גאון: אז יכול להיות שניתן להקיש מזה אם הכלים שאנחנו מתמודדים איתם היום מתאימים למלחמה.

גבי גאון: אני לא יודע, אבל אני אומר בשורה התחתונה כאזרח, כמי שמנהל תושבים ואחראי על תושבים - -

אורנה ברביבאי: אתה מצפה לפתרונות, ברור.

גבי גאון: - - יש תחושה שהביטחון לא מספק.

גבי גאון: אבל אני חייב לסיים במשפט אחד, אני רוצה לחזק אותך, דורון, ואת כל השוטרים.

גבי גאון: אי אפשר להפיל את הכול על משטרת ישראל.

גבי גאון: אני רואה אותם, הם במציאות בלתי הגיונית.

גבי גאון: לא יכול להיות ששוטר קם ב-05:00 בבוקר, הולך לישון ב-01:00 בלילה ומצפים ממנו לצלילות, לשיקול דעת, מצפים ממנו לאחריות מיטבית.

גבי גאון: יש פה משהו שצריך באחריות הרחבה יותר לתת להם את הכלים להתמודד.

גבי גאון: אנחנו נדרוש מהמשטרה את כל הפתרונות ואת כל הצרכים, אבל גם צריך לתת להם את הכלים להתמודד עם זה בצורה טובה.

אורנה ברביבאי: תודה לך.

אורנה ברביבאי: אלון ביטון נמצא איתנו?

מיכאל ביטון: אני איתכם, שומעים אותי?

מיכאל ביטון: אני מרכז את החירום והביטחון במרכז השלטון האזורי, קיבוצים ומועצות אזוריות.

מיכאל ביטון: 90% מהדיון היה, כראוי, על לוד ועל הערים המעורבות, אבל אנחנו צריכים גם עכשיו לזכור שתושבי העוטף סופגים ללא הרף כל הזמן, והרבה מעבר לכולם, גם מרגמות ונשקים קצרי טווח.

מיכאל ביטון: אני מבקש שנזכור גם בזמן הזה שלבנת היסוד חייבת להיות המועצה האזורית בהקשר הזה – הקיבוץ, המושב.

מיכאל ביטון: זה חלק מהפתרון, זה לא חלק מהבעיה.

מיכאל ביטון: יש תוכניות אופרטיביות, במיוחד - - - ואחרות שלו היינו מפעילים אותן, דברים שאנחנו מכירים, מתכוננים, אז היה הרבה יותר טוב מאשר שיטת חלוקת הוואוצ'רים.

מיכאל ביטון: אנחנו לא רוצים לפזר ולפלג ולפצל את הישובים הקטנים האלה כי החוסן שלהם צריך להיות גם אחרי המערכה הזאת והוא תלוי בלכידות שלהם.

מיכאל ביטון: המשטרה עושה עבודת קודש.

מיכאל ביטון: אנחנו מצטרפים לקולות לחזק אותם.

מיכאל ביטון: אנחנו אומרים הרבה זמן שצריך להיות גם שיטור מועצתי.

מיכאל ביטון: השיטור המועצתי חייב להיות גם בשגרה וגם בחירום.

מיכאל ביטון: אבוי-אבוי-אבוי לנו אם לוחמי צה"ל ייכנסו לתוך הערים המעורבות, או בכלל, יש להם מספיק אויבים מחוץ.

מיכאל ביטון: צח"י, צוותי החוסן היישובים – זו ההזדמנות להכיר בזה, בצוותי החוסן היישוביים וכיתות הכוננות היישוביות.

מיכאל ביטון: להכיר בזה שאלו הפתרונות שלנו במרחבים הכפריים, שהמשטרה מתוחה עד הקצה והצבא מתוח עד הקצה, וחלילה ברעידת אדמה ובכל דבר אחר אנחנו נדע לדאוג לעצמנו ורק מבקשים שתיתנו לנו את הכלים לבנות אותו ואת התקציב לבנות אותו כדי שאנחנו נוכל לתת מענה לעצמנו.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: יש לי כמה דברים לסיכום, להתייחסות שאני רוצה לנוכח הדברים שאתם הצפתם כלפיי כדי שנוכל לדעת איך אנחנו מתקדמים מכאן.

אורנה ברביבאי: אני רוצה לבצע את ההצבעה ואחר כך לסכם.

אורנה ברביבאי: אני מבקשת מעידו, היועץ המשפטי שלנו, להתייחס לשני הנושאים של הצווים – להגדרת אירוע חירום אזרחי, הסטטוס של זה, ולמצב מיוחד בעורף כדי שחברי הכנסת שתיכף יידרשו להצביע ידעו על מה הם מצביעים.

עידו בן יצחק: מונחות על שולחן הוועדה שתי הכרזות.

עידו בן יצחק: ההכרזה האחת היא על מצב מיוחד בעורף בטווח של 80 ק"מ מרצועת עזה – זה מגיע לאישורנו.

עידו בן יצחק: ההכרזה השנייה היא על אירוע חירום אזרחי בעיר לוד, בשלב הזה זה לידיעה בלבד.

עידו בן יצחק: אני אתחיל לומר מה זה מצב מיוחד בעורף.

עידו בן יצחק: ציין איציק קודם, מצב מיוחד בעורף נותן לפיקוד העורף את השליטה במרקם החיים האזרחיים בתוך כל שטח ההכרזה.

עידו בן יצחק: הוא יכול להחליט להורות לאנשים להיכנס למקלטים, לשהות במקומות מסוימים, לא לשהות במקומות אחרים, למנוע התקהלויות, לסגור מוסדות חינוך.

עידו בן יצחק: יש לזה גם נגזרות נוספות שנותנות כלים גם לשרים אחרים, לרשויות אחרות.

יאיר גולן: לסגור עסקים, לקבוע כללי עבודה לעסקים שונים.

עידו בן יצחק: כן, כן.

עידו בן יצחק: יש מגוון רחב של כלים, אני אזכיר אולי חלק מהמרכזיים שבהם – שר העובדה יכול להוציא צווי ריתוק לעובדים חיוניים במקרה הצורך, רשויות מקומיות יכולות לסייע אחת לשנייה וכהנה וכהנה.

עידו בן יצחק: יש גם הגנה לעובדים שנשארים בבתיהם בגלל הוראות פיקוד העורף, בין אם סגירה של מקום העבודה שלהם ובין אם סגירת מוסד החינוך שבו לומד הילד שלהם.

עידו בן יצחק: סוגיה שקשורה ולא קשורה היא סוגיה של פיצויים.

עידו בן יצחק: קודם כל, אני רוצה לתקן את איציק, ההכרזה לא מקנה את הזכות לפיצויים.

עידו בן יצחק: הזכות לפיצויים נובעת מחוק מס רכוש, ופה יש שני סוגים – סוג אחד של פיצויים בגין נזק ישיר.

עידו בן יצחק: אדם שנהרס ביתו או נפגע ביתו זה מסלול שקיים מול מס רכוש.

עידו בן יצחק: המסלול השני הוא לגבי נזק עקיף, והזכירו את זה חברי הכנסת קרעי וגולן.

עידו בן יצחק: פה המצב הוא יותר בעייתי.

עידו בן יצחק: החוק שקיים כיום הוא חוק מאוד מיושן, הזכות האוטומטית לפיצויים בגין נזק עקיף היא רק ברשימת יישובים שהוכרזה לפני שנים רבות.

עידו בן יצחק: הרשימה הזאת - - -

נירה שפק: זו השאלה שלי שהוא לא ענה עליה, מה רשימת היישובים?

נירה שפק: הוא לא ענה.

עידו בן יצחק: יש פערים מאוד גדולים בהיבט הזה.

עידו בן יצחק: רק כדי לסבר את האוזן, שדרות למשל אינה בגדר היישובים שהוכרזו כזכאים אוטומטית לפיצויים עקיפים.

עידו בן יצחק: מה שעשו בשנים קודמות בכל מיני מבצעים שהיו, החל ממלחמת לבנון השנייה וכלה בצוק איתן, שר האוצר התקין תקנות נקודתיות למשך תקופת האירוע שבהן הורחבה הזכאות לכלל השטחים שבהם הוכרז מצב מיוחד בעורף.

עידו בן יצחק: אני לא שמעתי כאן איזושהי אמירה מנציג משרד האוצר שיש כוונה לעשות את זה, אבל אולי כדאי - - -

שלמה קרעי: פנינו אליו.

שלמה קרעי: פנינו למנהל רשות המיסים, זה בדרך כלל משהו שהם עושים תוך כדי תנועה.

אורנה ברביבאי: רשמתי לי גם.

עידו בן יצחק: זה לגבי מצב מיוחד בעורף.

עידו בן יצחק: הסמכות של הוועדה לגבי ההכרזה היא לאשר אותה כלשונה, לא לאשר בכלל, לאשר לתקופה קצרה יותר ממה שמבקשת הממשלה, אם הממשלה ביקשה שבועיים, לאשר בשטח מצומצם יותר, או להתנות את האישור בתנאים.

עידו בן יצחק: זה לגבי מצב מיוחד בעורף.

עידו בן יצחק: אירוע חירום אזרחי זה משהו שמוסדר בפקודת המשטרה, נחקק ב-2005 כמקבילה אזרחית למצב מיוחד בעורף.

עידו בן יצחק: אם במצב מיוחד בעורף אנחנו מדברים על התקפה שהיא רקטית, ארטילרית, אווירית, באירוע חירום אזרחי מדובר על אירוע פנימי.

עידו בן יצחק: זה יכול להיות גם אסון טבע, גם אירוע כימי, גם פעילות חבלנית עוינת, כמו במקרה הזה.

עידו בן יצחק: כאן ניתנות הסמכויות למשטרה.

עידו בן יצחק: המשטרה יכולה לתת הוראות לאזרחים שנועדו לשמור על הנפש והרכוש, יכולה למנוע כניסה למקומות, יכולה להיכנס בעצמה למקומות, לסגור אזורים.

עידו בן יצחק: כל הסמכות להטיל עוצר נובעת מההכרזה הזאת.

אורנה ברביבאי: בזה אנחנו מתעדכנים, אנחנו לא צריכים לאשר.

עידו בן יצחק: כן, בשלב הזה זה בהודעה בלבד.

עידו בן יצחק: בדרך כלל סמכות ההכרזה היא של השר לביטחון פנים, אבל מאחר שלוד נמצאת באותו תחום של מצב מיוחד בעורף – היא נמצאת באותם 80 ק"מ מרצועת עזה – אז החוק אומר שבמקרה שבו זה באזור כזה, הסמכות היא בידי שר הביטחון.

אורנה ברביבאי: בגלל המצב הביטחוני.

אורנה ברביבאי: כן.

עידו בן יצחק: כן.

עידו בן יצחק: כרגע זה עדיין בגדר ידיעה.

עידו בן יצחק: ההכרזה ניתנה אתמול.

עידו בן יצחק: היא בסמכות שר הביטחון למשך 96 שעות, לאחר מכן נדרש אישור ממשלה.

עידו בן יצחק: אם ירצו להאריך את זה ביותר משבוע, אז יידרש אישורנו, אבל כרגע זה לידיעה בלבד.

אורנה ברביבאי: ערן, אתה רוצה להוסיף?

אורנה ברביבאי: יועמ"ש משרד הביטחון.

ערן יוסף: רק שני משפטים לגבי המצב המיוחד בעורף.

ערן יוסף: א', חשוב לזכור מה המקור.

ערן יוסף: המקור אומר: שוכנעה הממשלה כי קיימת סבירות גבוהה שתתרחש התקפה.

ערן יוסף: אנחנו בשיא ההתקפה, בלב ההתקפה.

אורנה ברביבאי: לא סבירות אלא עובדה.

ערן יוסף: לא סבירות, אנחנו שם.

ערן יוסף: דיברו על כלים שיש כאשר אין את ההכרזה, כלים מצומצמים יותר, כלים של שעת התקפה, הם מוגבלים בזמן וגם במקום, לכן אנחנו רוצים שתהיה לפיקוד העורף את הסמכות לתת את הכלים לגבי כל השטח המדובר, בוודאי צריכים להאריך את ההתקפה.

ערן יוסף: לגבי השטח המדובר, המונח 80 ק"מ הוא בז'רגון, הוא לא המונח המדויק, מה שמדויק זה מה שמפורט במפה, זו רשימת היישובים.

אורנה ברביבאי: ברור לנו שאנחנו מתייחסים לטקסט שצמוד עם המפה הנדרשת.

ערן יוסף: זה מה שאנחנו מאשרים.

ערן יוסף: לגבי אירוע חירום אזרחי, חשוב לי להגיד, זו פעם ראשונה בהיסטוריה שמפעילים אירוע כזה.

ערן יוסף: יצא שהפעם הראשונה היא גם במסגרת חריג של שר הביטחון, אז נדרשנו לזה אד-הוק ביום שלישי בלילה.

יאיר גולן: זה חוק יחסית חדש.

עידו בן יצחק: מ-2005.

אורנה ברביבאי: ממתי החוק?

אורנה ברביבאי: שלא נידרש לו עוד.

ערן יוסף: החוק הזה מאפשר בנסיבות מסוימות מנגנון של העברת מקל בפיקוד ובשליטה.

ערן יוסף: זה לא נדרש מאתנו בשלב הזה, הפיקוד והשליטה נכתב בהכרזה של שר הביטחון שנשארת במשטרת ישראל.

ערן יוסף: החוק גם מאפשר סיוע שהוא לא העברת מקל, גם זה בינתיים עוד לא קרה, אבל זה הרבה יותר פשוט, לא צריך כאן מהלך מורכב של התייעצות שרים וכן כמו העברת המקל.

אורנה ברביבאי: כל הדיון הזה התקיים, ואנחנו מגיעים להצבעה שתכליתה אם אנחנו מאשרים את הבקשה של הממשלה לאשר הכרזה על מצב מיוחד בעורף.

אורנה ברביבאי: אמרת ז'רגון בטווח 80 ק"מ, אני אומרת כמו המפה שצורפה, בהתאמה למפה שצורפה מרצועת עזה וכל היישובים שכלולים בבקשה.

אורנה ברביבאי: הממשלה מבקשת להאריך את תוקף ההכרזה בשבועיים, עד 26 במאי 2021.

אורנה ברביבאי: אני מציעה – ואני לקחתי בחשבון את ימי החג, את שבועות ואת העובדה שהכנסת לא תתכנס ביום שני – לאשר או להצביע על תקופה קצרה יותר, עד יום א' ה-23 במאי, ואם נראה שיש צורך והתאמה, נכנס את הוועדה.

אורנה ברביבאי: אנחנו כאן קשובים כל הזמן, ומה שנידרש לעשות, נעשה.

אורנה ברביבאי: אני מעלה לוועדה, ואז אני אסכם את הדיון עם העקרונות מה אני חושבת שאנחנו צריכים לעשות.

אורנה ברביבאי: אני שואלת מי חברי הכנסת שבעד אישור הכרזת הממשלה על מצב מיוחד בעורף על פי המפה שצורפה עד למועד 23 במאי 2021.

אורנה ברביבאי: מי בעד?

אורנה ברביבאי: מי נגד?

אורנה ברביבאי: מי נמנע?

אורנה ברביבאי: בעד אישור ההכרזה – פה אחד

יאיר גולן: אני רוצה רק הערה.

יאיר גולן: המועד הוא עד ה-26 במאי.

יאיר גולן: אני חושב שלא נכון לחדש את זה בכל יומיים כי זה מתיש.

יאיר גולן: עם זאת, היה ויסתיימו מעשי האיבה, יסתיים מצב החירום דה-פקטו בשטח, ראוי שהוועדה תתכנס ותקצר את זמן החירום.

אורנה ברביבאי: הערה במקומה.

אורנה ברביבאי: אני מראש הצעתי להצביע על פחות ממה שהתבקש כי הנחתי שזמן החירום הזה יהיה פחות.

אורנה ברביבאי: אני רוצה לקוות לפחות שנפעל כך שזמן החירום יתקצר, אבל גם ההערה הזאת נרשמה.

אורנה ברביבאי: אם המצב יחדל, אנחנו נתכנס כדי לקצר את הסמכויות שניתנות, ולא נראה לי שיהיה שימוש אם לא יהיה צורך.

עמר בר-לב: גברתי, אפשר לצרף אותי להצבעה?

אורנה ברביבאי: כן, אפשר לצרף.

אורנה ברביבאי: כן.

ערן יוסף: אני רוצה לומר שלבטל אפשר גם בממשלה, לא חייבים לכנס את הוועדה.

אורנה ברביבאי: אנחנו בבית המחוקקים.

אורנה ברביבאי: אני רוצה לסכם כמה דברים, ברשותכם.

יעל רון בן משה: סליחה, גברתי היושבת-ראש, לא קיבלתי שום התייחסות לגבי הגליל.

אורנה ברביבאי: אני מנסה לסכם כדי לתת לך התייחסות.

יעל רון בן משה: אני מקבלת התראות מראשי העיר בגליל שפונים למשטרה ואומרים להם אין לנו שוטרים, ועוד לא חושך אפילו.

אורנה ברביבאי: אני מנסה לסכם.

אורנה ברביבאי: התחלתי בזה – הציבור בישראל לא מוכן, לא מסוגל, לא רוצה, לקבל את האירועים שאנחנו חווים, אירועים שלא נראו כמותם.

אורנה ברביבאי: אנחנו במדינה שבה התנהלנו הגענו עד הלום עם המון בעיות, בסוף ידענו להגיע לפתרונות כאלה ואחרים, אבל לא הגענו למצב שאני לא יודעת להשתמש במילה אחרת זולת אנרכיה של קיצוניים שמרשים לעצמם להתנהל באופן כזה שפוגע בתחושת הביטחון ופוגע בצורה הכי ישירה בעיניי בחוסן הלאומי שלנו כחברה.

אורנה ברביבאי: ולכן המצב דורש שינוי מידי, לא בדחייה, לא בשאלה, וכל מה שנדרש להפעיל כדי להחזיר את השקט על כנו צריך להיעשות.

אורנה ברביבאי: אבל אנחנו קודם כל מדינה דמוקרטית, ובמסגרת הכלים שאנחנו משתמשים בהם, יש לנו חוק, מה לעשות.

אורנה ברביבאי: אני הייתי רוצה לחשוב בבית המחוקקים הזה שאנחנו נפעל על פי חוק, על אף אפשר שחלקנו חושבים שאולי כדי לקצר אפשר לעקוף חוק כזה או אחר, ואפשר לדרוש מגופי הביצוע שלנו, בין אם זו המשטרה ובין אם זה הצבא, לפעול לא באופן חוקי, לא באופן של החוק הבינלאומי, לא באופן של הערכים שאנחנו הנחלנו לעצמנו כחברה מתוקנת לנהוג לפיהם.

אורנה ברביבאי: ואני בטח לא אתן את ידי לזה.

אורנה ברביבאי: אני חושבת שאנחנו צריכים לפעול על פי החוק, אבל אני קוראת לגופי הביצוע, שבעת הזאת צריכים יותר מכל אחד אחר את החיזוק גם של בית המחוקקים וגם של הציבור כדי לממש את האחריות שלכם.

אורנה ברביבאי: אני אומרת לכם, אני כיו"ר ועחו"ב והחברים פה – אתם שמעתם את זה, חלק בסגנון כזה, חלק בסגנון אחר – כולנו שותפים לזה שצריך לתת את מלוא הגיבוי לכוחות הפועלים כדי להשיב את הסדר על כנו.

אורנה ברביבאי: ואני אומרת לכם, משטרת ישראל, אתם נמצאים כאן – את קובי שמעתי השבוע פעמיים באריכות.

אורנה ברביבאי: אני אומרת לך, א', אני מעריכה מאוד את זה שעצרת והגעת, אני מייחסת לזה חשיבות, כי הציבור רוצה לשמוע, אתה הבכיר ביותר בתחום, בוודאי בירושלים.

אורנה ברביבאי: אני מדברת אליך כנציג הבכיר של המשטרה כאן.

אורנה ברביבאי: צריך לרכז את הפערים שמשטרת ישראל רואה, ואמרתי את זה גם לקובי בדיון הקודם, בהיבטים של סד"כ, בהיבטים של הוראות פתיחה באש, בהיבטים של חקיקה, אם היא נדרשת מידית, בהיבטים של אכיפה, אם אתם חושבים שיש פער שצריך לממש אותו כדי לאפשר לכם לתת מענה.

אורנה ברביבאי: עלו פה הצעות שונות ומגוונות לגבי הפעלת חיילים.

אורנה ברביבאי: אני סבורה שלא נכון במדינה דמוקרטית להפעיל חיילים.

אורנה ברביבאי: לא עבור זה הם התגייסו לצה"ל, ולא הייתי רוצה לראות חיילים מסתובבים עם נשק שמופנה כלפי אזרחים, או מסתובבים בלי נשק ולא יכולים לממש את האחריות שלהם כי הם לא מכירים לא את הגזרה ולא את המשימה.

אורנה ברביבאי: וכל מיני השוואות לכל מיני משימות אחרות, אני יכולה להתווכח איתכם עד מחר.

אורנה ברביבאי: אני לא רואה מצב שחיילים נמצאים בתווך שמול האזרחים.

אורנה ברביבאי: אני כן אומרת לכם, תמצו את הסד"כ עד תום.

אורנה ברביבאי: הצבא ידע להגיש עכשיו בקשה לאישור צווים כאלה ואחרים, גם בדיון הקודם ובכלל.

אורנה ברביבאי: תעמיקו מהו הסד"כ הרלוונטי שיכול לתת מענה, אנחנו נעמוד לרשותכם בכל רגע נתון במידיות על מנת לתת פתרונות.

אורנה ברביבאי: בעניין הזה אני אומרת יש מי שיש לו תחביב לחבוט דווקא בגורם המבצע כי הוא זה שנמצא בחזית.

אורנה ברביבאי: עוד יהיו לנו שאלות.

אורנה ברביבאי: יש לנו עוד שאלות ממירון, ועוד יהיו לנו שאלות גם אחרי.

אורנה ברביבאי: כרגע הדבר הנכון לעשות הוא לתת גיבוי לכוחות הפועלים – גם לצבא, גם למשטרה, ולאפשר להם לממש את האחריות שלהם.

אורנה ברביבאי: בהמשך נשאל שאלות – למה?

אורנה ברביבאי: כמה?

אורנה ברביבאי: איך נערכנו?

אורנה ברביבאי: איך הייתה ההשפעה ההדדית?

אורנה ברביבאי: האם אפשר היה לעשות את זה אחרת?

אורנה ברביבאי: אתמול הייתה לי חצי שעה שיחה שהתנתקה פעמיים עם האלוף יאיר גולן.

אורנה ברביבאי: היה לו חשוב להגיד את דעותיו בעניין.

אורנה ברביבאי: אגב, אנחנו חלוקים, לא תמיד אנחנו מסכימים.

אורנה ברביבאי: הדבר שהכי הטריד אותו הוא איך מטפלים בבעיה כשהיא קטנה לפני שהיא מתגברת, ואז אין לנו שליטה.

אורנה ברביבאי: יכול להיות – לא יכול להיות, בוודאות, הגענו לאירועים האלה, כי משהו בהיערכות המקדימה שלנו לא נעשה כהלכה.

אורנה ברביבאי: אי אפשר להסביר את זה אחרת.

אורנה ברביבאי: אי אפשר להסביר אירועי לינץ' במדינת ישראל 2021 ולהגיד שהלינץ' נעשה על פי הפקודות והנהלים.

אורנה ברביבאי: זה לא יכול להיות.

אורנה ברביבאי: משהו קרה.

אורנה ברביבאי: אני עכשיו לא מעסקת באיך הגענו, אני רוצה להתעסק במענה המידי, במלוא הפתרונות בכל דרך ובכל צורה.

אורנה ברביבאי: הייתי אתמול בלוד, ראיתי את השוטרים, והם אמרו לי בצורה הכי ישירה: אנחנו לא מרגישים מוגנים, אנחנו.

אורנה ברביבאי: מפקד התחנה אושפז על רקע זה שהוא מנע כניסה למסגד.

אורנה ברביבאי: אושפז פיזית בגלל ההתמודדות בגופו והעצירה בגופו.

אורנה ברביבאי: ובמובן הזה שוטרים לא צריכים להסתובב בהרגשה שהמדינה הפקירה אותם לבצע משימה שהם לא יכולים לבצע אותה.

אורנה ברביבאי: אני חוזרת שוב: הגיבוי יינתן לכם במלואו, בבקשה לרכז את הדרישות בכל חתך אפשרי על מנת שנוכל לסייע.

אורנה ברביבאי: אני ערה לזה שאין ועדת פנים, ואני נזהרת מאוד בהיבט של תקנות וסמכויות לא לעשות משהו שלא בסמכות הוועדה הזאת.

אורנה ברביבאי: אנחנו גם נסדיר את העניין הזה גם עם יו"ר הכנסת וגם בהיבט המשפטי של יועמ"ש הכנסת כדי לייצר איזושהי אינטגרציה שנותנת פתרונות במצב הפוליטי הזה, כי למציאות עוד יש לנו שאלות קיימת הזאת אי אפשר לתת להימשך.

אורנה ברביבאי: אמרתי פערים.

אורנה ברביבאי: אתם נדרשים להתייחס למה שנאמר פה גם לגבי כמות העצורים, בחתך - - -.

אורנה ברביבאי: תעבירו לנו נתונים כדי שחברי הכנסת ששאלו יקבלו את ההתייחסות, כולל נושא של שיטור קהילה, אם אתם חושבים – איך ומה.

אורנה ברביבאי: סוגית איסוף הנשק שנשאלה פה, לתת לנו תשובות על מנת שנדע לקראת מה אנחנו הולכים.

אורנה ברביבאי: אמרתי עוד פעם, אם תידרשו לעניין חקיקה ספציפי – ראינו שבעידן הקורונה חקיקה אפילו של חוקי יסוד נעשתה תוך כדי ריצה בלי מעצורים.

אורנה ברביבאי: אם אתם חושבים שיש פה הקשרים של חקיקה שיכולים לסייע, בוודאי באכיפה, אנחנו כאן.

אורנה ברביבאי: לנושא צה"ל בבקשות שלו – אני נבוכה, כי בין הדיון הקודם לפני שעתיים לבין הדיון הזה, קיבלתי פתק עם עוד 9,000 חיילים שביקשתם לגייס.

אורנה ברביבאי: שעתיים קודם זה לא היה על השולחן ונאמר לי שסדר גודל של 11,000 מספיק.

אורנה ברביבאי: אנחנו נידרש להתייחס לעניין הזה ואנחנו נעשה את זה באמצעות ועדות המשנה – גם ועדת המשנה לכוח אדם שתבדוק עניינית את נושא הצווים.

אורנה ברביבאי: בעיניי יש פה החרגה של היקף כל כך גדול של חיילים במתכונת של אישור חריג לקריאה ולא במסגרת צו 8 שדיברנו עליו.

אורנה ברביבאי: עוד אנחנו מדברים, ויש גידול בכמות.

אורנה ברביבאי: אני מבקשת שתתייחסו לעניין.

אורנה ברביבאי: מבחינתי, מבחינת כולנו, העניין הזה של זכויות הפרט של איש המילואים שנקרא מעכשיו לעכשיו צריכות להישמר, ואי אפשר שנעלה ברבבות ולא ניתן את המענה בהתאמה.

אורנה ברביבאי: עלתה פה שאלה לנושא האגמ"ר שנכון שתתייחסו ותגידו אם במציאות הזאת נכון להתייחס אחרת לאופן הפעלת האגמ"ר ואם יש הנחיות מיוחדות במרחב פקמ"ז לפחות בהתאמה.

אורנה ברביבאי: לנושא האוצר – אני אבקש את ההתייחסות של משרד האוצר, ואני אומרת את זה לפרוטוקול, כי האנשים שפה כבר יבקשו את זה, גם לנושא הנזק העקיף, גם לנושא מס רכוש, נזקי חלקאות, ההתייחסות למשל ליישובים חריגים לנוכח המצב הקיים היום – שדרות כדוגמה להכרה אוטומטית שלא נעשית, אבל יכול להיות שיש עוד ישובים אחרים, אני לקחתי את זה כי הדוגמה הזאת ניתנה כאן לעניין בחינת היישובים.

נירה שפק: אורנה, תקנות אוצר, מסלול אדום-ירוק.

אורנה ברביבאי: קיבלתי גם את התיקון הזה.

אורנה ברביבאי: האוצר, בהתייחס למציאות העכשווית, צריך להתייחס מי נמצא במסלול הירוק ואיך משפרים את המענה בהתאמה.

אורנה ברביבאי: לנושא ועדות המשנה – עלו פה פערי מיגון ועלו פערים, כמו שאמרה חברת הכנסת יעל, על ההיבטים של הסדר.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת עמר בר לב יקיים כיו"ר ועדת משנה למוכנות דיון לגבי המוכנות שלנו, ובוודאי הנושא הזה של הצפון.

אורנה ברביבאי: אני אדבר איתו אחרי – אני תיכף אדבר איתו גם על המיקוד שדיברת, על החשיפה בצפון.

אורנה ברביבאי: אני מניחה שיש אזורים נוספים שאת מייצגת אותם, אבל בוודאי שיש עניין גם במקומות אחרים.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת מלכיאלי יעסוק בהיבט של פערים במיגון המידי ובסדרי העדיפויות בטווחים של עד 7 ומ-7 ואילך כדי לפחות להציף ולהעלות את הפער לגורמי הביטחון בצורך לתעדף אחרת.

אורנה ברביבאי: בסך הכול אני חושבת שהתייחסתי – הבקשה לקיום דיון בנושא היערכות להסלמה במצב העורף.

אורנה ברביבאי: אני אשאר אחר כך בדיון הזה של המוכנות, נחשוב ביחד איך נכון לקיים דיון ספציפי על ההסלמה, ואם אנחנו כוועחו"ב רוצים להמליץ או להפנות תשומת לב הרשויות במדינה להתייחסויות כאלה ואחרות.

אורנה ברביבאי: אני מתכתבת עם הדיון הקודם שלנו בבוקר – זה היה מזמן – לעניין התשובות החסרות בנושא ביטחון פנים, גם של השר לביטחון פנים, ולעניין הדירקטיבות שניתנו למשטרה, ובמקביל גם הדירקטיבות של ראש הממשלה כפי שעלו על ידי הח"כים פה לנושא הביטחוני והאתגרים הביטחוניים שנעשו.

אורנה ברביבאי: יש לנו ימים לא פשוטים, חברים.

אורנה ברביבאי: היכולת שלנו לגבור עליהם ולהגיע ליום שאחרי עם מוכנות לאתגרים הגדולים שעוד יהיו לפתחנו היא ביכולת שלנו לעבוד ביחד וליצור שיתופי פעולה, בטח בבית המחוקקים הזה, בטח בנושאים שהם מהותיים בהיבטים של ביטחון, בתחושת הביטחון של כולנו.

אורנה ברביבאי: אני מחזקת מכאן גם את המשטרה וגם ואת הצבא ואת כל כוחות הביטחון הפועלים לעשות את המקסימום כדי להחזיר את השקט על כנו, מתוך מחויבות עמוקה של ועדת החוץ והביטחון לסייע היכן שנדרש כדי לאפשר את זה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה לכם.