ועדת הכלכלה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 295, 2022-06-28 13:35

מיכאל ביטון: אני מחדש את הישיבה.

מיכאל ביטון: אנחנו גמרנו להקריא, גמרנו להסביר.

מיכאל ביטון: קבענו בשעה 13:30 להצביע לאחר הקראה והסבר על הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון – הגבלות מוסכמות על שירות וציוד תקשורת), התשפ"ב-2022.

מיכאל ביטון: ההצבעה היא על דעת הקואליציה והאופוזיציה כאחד בהסכמה מלאה, כחלק מניקוי שולחן בתהליך פיזור הכנסת.

מיכאל ביטון: מי בעד הצעת החוק?

מיכאל ביטון: מי נגד?

מיכאל ביטון: מי נמנע?

מיכאל ביטון: בעד – 2

מיכאל ביטון: נמנעים – 1 הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון – הגבלות מוסכמות על שירות וציוד תקשורת), התשפ"ב-2022, אושרה.

מיכאל ביטון: 2 בעד, 1 נמנע, אין מתנגדים.

מיכאל ביטון: הצעת החוק אושרה להכנה לקריאה הראשונה.

ולדימיר בליאק: אדוני, אני כמובן מכבד את ההסכמות בין הקואליציה ובין האופוזיציה, אם כי אני חושב שהחקיקה הזאת מיותרת.

ולדימיר בליאק: אני מקווה מאוד שהיא לא תתקדם.

ולדימיר בליאק: לכן בשלב זה אני מגיש רביזיה.

ולדימיר בליאק: תודה.

ינון אזולאי: אז אין הסכמות.

מיכאל ביטון: יש היום אינפלציה ברביזיה.

אורי מקלב: גם אני מצטרף לרביזיה.

מיכאל ביטון: אני חייב לשאול בתלמודית: מאי נפקא מינה, מה הרבותא של ההצטרפות שלך לרביזיה?

אורי מקלב: אסביר לך אחר כך.

אורי מקלב: אני מבטיח לך שאם ולדימיר בליאק ימשוך את הרביזיה אז גם אני אמשוך.

מיכאל ביטון: הבנתי.

מיכאל ביטון: "מושכני אחריך נרוצה", כך כתוב בתלמוד.

ינון אזולאי: אני בטלפון עם משה ארבל.

ינון אזולאי: אני אומר לו שאנחנו מודים קודם כול ליושב-ראש.

מיכאל ביטון: אנחנו מאחלים בריאות למשה ארבל, שהוא מיוזמי הצעת החוק ולא יכול היה להיות פה היום.

ינון אזולאי: הוא מוביל ויוזם, והנה אחר הצוהריים אנחנו עוד נפגוש אותו.

ינון אזולאי: אדוני היושב-ראש, גם בשם משה ארבל וגם בשמי, אנחנו קודם כול מודים לך.

מיכאל ביטון: אבל תגיד לו שיש רביזיות, שיידע את המצב לאשורו.

ינון אזולאי: מה שקשור לוולדימיר – אני אסתדר איתו, אל תדאג.

ינון אזולאי: רגע, תן לי לסיים להודות לך.

ינון אזולאי: מה, אי אפשר להודות לך?

מיכאל ביטון: גם כשהוא מודה לי הוא כועס.

ינון אזולאי: אדוני היושב-ראש, למרות שלא מגיעה לך הודיה שלמה, אבל אני אודה לך על ההשתדלות שלך, כי עשית באמת השתדלות.

ינון אזולאי: הוצאת לנו את הנשמה מאתמול.

מיכאל ביטון: זה הדדי.

מיכאל ביטון: לי יש עשר נשמות.

מיכאל ביטון: אני שורד.

מיכאל ביטון: אבל זה הדדי.

ינון אזולאי: באמת תודה רבה לך.

ינון אזולאי: אורי, תודה רבה גם לך.

ינון אזולאי: ולדימיר, גם לך תודה רבה שלפחות לא התנגדת, למרות שזה לא היה עובר אבל אני מאמין שגם נוכל להגיע להבנות.

ולדימיר בליאק: אני גם מודה לכם.

ינון אזולאי: זה חוק חשוב.

ינון אזולאי: כאשר יש מישהו שמתנגד או מישהו שלא מסכים אתנו אז השכר גדול יותר.

ינון אזולאי: אני באופן אישי מתרגש שזה מגיע לקריאה הראשונה, בתקווה שזה ימשיך הלאה.

ינון אזולאי: יכול להיות שזה לא יתקדם, כפי שרובכם ביקשתם מן המשרדים כשהתגייסתם כולם נגד הצעת החוק, יכול להיות שזה לא יתקדם אם הרפורמה גם לא תתקדם ותופסק.

ינון אזולאי: אבל אני רק אומר לכם, אני לא אוהב להגיד שבונים אתכם בקואליציה הבאה ונראה מה יהיה.

ינון אזולאי: אני מאמין שאם היינו שם כל היושבים כאן הדעה שלהם הייתה אחרת, כי אנחנו יודעים איך זה הולך.

ינון אזולאי: אני נמצא בוועדת הכספים, הייתי בקואליציה, הייתי באופוזיציה.

ינון אזולאי: לצערי זה לא בא מן המקום הכי נקי.

ינון אזולאי: אם היה שר שהיה מנהיג אתכם אחרת – אם היה כאן אריאל אטיאס, שהיה שר התקשורת, שדיברתם על הרפורמה שהוא התחיל אותה לפני כחלון – תאמינו לי שהייתם היום אומרים שהוא היה מנהיג את זה, ואז אף אחד מהיושבים כאן לא התנגד כאשר דובר על הקווים הכשרים האלה.

ינון אזולאי: אבל אני שמח שהעברנו את זה, ברוך השם, ובהסכמה, בתקווה שהרפורמה לא תיכנס.

ינון אזולאי: אני עדיין מאמין גם בניסים ובסיעתא דשמיא.

ינון אזולאי: הייתה סיעתא דשמיא שהצעת החוק הזאת בכלל עברה בקריאה הטרומית, כי אנשים התבלבלו, בסיעתא דשמיא של אותם אנשים מן הציבור הערבי, מן החברה הערבית, מן הרשימה המשותפת, של ג'ידא רינאוי זועבי, שהיא ידעה מה ההבדל, היא ידעה מה הוא חינוך הילדים שלנו ולמה זה כואב לנו, היא ידעה את הערכים שלנו.

ינון אזולאי: הם ידעו את הערכים שלנו, מה שאחרים לא ידעו, ובגלל זה הגענו למקום הזה והצלחנו להעביר את זה בסיעתא דשמיא בקריאה הטרומית, ולכן אנחנו גם אומרים שסיעתא דשמיא שהגענו לקריאה הראשונה.

ינון אזולאי: כאשר השר יועז הנדל פגש אותי ואמר לי: "טרומית זה סיעתא דשמיא?

ינון אזולאי: " – כן.

ינון אזולאי: קריאה ראשונה זה גם סיעתא דשמיא.

ינון אזולאי: וכאשר זה יגיע לקריאה שנייה ושלישית זה בוודאי סיעתא דשמיא.

ינון אזולאי: ואם הרפורמה לא תיכנס אז בכלל סיעתא דשמיא.

ינון אזולאי: אבל אנחנו גם יודעים עוד דבר, ש"כל מאן דעביד רחמנא לטב עביד", ולא משנה מה בסופו של דבר יהיה, אם יעבור או לא יעבור – אנחנו עושים את ההשתדלות שלנו בעולם הזה.

ינון אזולאי: ה' יעשה את ההשתדלות, את מה שהוא צריך לעשות מלמעלה.

ינון אזולאי: זה האמונה שלנו, וכל דבר שהוא טוב יותר, טוב פחות, הכול משמיים, ומה שיהיה – שיהיה לטובה.

ולדימיר בליאק: אנחנו גם נעשה את ההשתדלות שלנו.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: כבר אמרתי בתחילת דבריי שהתגלגלה זכות על ידך, שבמשמרת שלך הצעת החוק הזאת מאושרת לקריאה הראשונה.

אורי מקלב: החוק הזה אולי נראה חוק לא משמעותי.

אורי מקלב: לא רבים מבינים כמה תוכן יש בתוך החוק הזה, כמה השפעה, כמה פולמוס ועד כמה הוא גרם לתסיסה גדולה מאוד, לפגיעה גדולה מאוד בדברים העקרוניים, בליבה של דברים ערכיים שחשובים לנו.

אורי מקלב: ינון שם דגש על חינוך.

אורי מקלב: אני מדבר על השימוש האישי של עשרות אלפים ומאות אלפים.

אורי מקלב: משרד התקשורת ושר התקשורת, פעולתו המרכזית בקדנציה הזאת, הוא ייזכר בדבר אחד: טיפול בקומות בטלפונים הכשרים.

אורי מקלב: אנחנו סובלים מחוסר קליטה, משירות לקוי בחברות הסלולר.

אורי מקלב: לא טיפלתם בזה.

אורי מקלב: לא מטפלים בזה במשרד התקשורת.

אורי מקלב: אנחנו עומדים בתת-שירות בחברות הסלולר, בחוסר אמון צרכני, בכשל צרכני בהתנהלות מולם.

אורי מקלב: מה זה קליטה – זה כמו בעולם השלישי, אזורים שלמים בעיר הבירה, עשרות אלפי משפחות אין להן קליטה בכלל.

אורי מקלב: אין תשובה למה שהם אומרים, לא טיפלתם בזה.

אורי מקלב: השר יוכל להתגאות רק בטיפול בקומה הכשרה.

אורי מקלב: התשובות שלו והביטויים שלו סביב החוק הזה, הוא נכנס, חיטט וחפר, דחף את ידיו לתוך ביובים שלמים, בלשון הרע, בכל מיני דברים כל כך שטותיים, בכל הרכילויות הכי זולות שיש בציבור החרדי, ותמיד יש בכל מקום, בכל חברה.

אורי מקלב: לשם הוא הגיע.

אורי מקלב: ולא רק שהוא הגיע לזה, זה מה שהוא אמר במליאה.

אורי מקלב: הוא ענה במליאה תשובות: אתם מפלים ספרדים, לא מפלים ספרדים.

אורי מקלב: איזה קשר יש לדבר הזה?

אורי מקלב: חשבנו שגם אם אנחנו לא מסכימים אתו יש לנו בכל אופן שר ערכי, הרושם האישי שלנו מהשר הזה היה ברמה אחרת לגמרי.

אורי מקלב: לאן הוא הוריד את עצמו?

אורי מקלב: לאיזה שפל?

אורי מקלב: על זה המלחמה עכשיו, על המקומות הכשרים?

אורי מקלב: היו לנו גם שיחות אישיות.

אורי מקלב: יכול להיות שגם היו לקונות, אנחנו מודים שהיו, לא הכול היה בסדר.

אורי מקלב: טענתם למשל שיש בעיה במחירים של המכשירים.

אורי מקלב: אין לקונה, אין כשל.

אורי מקלב: אם יש בעיה – תטפלו בה.

אורי מקלב: מה הבעיה לשר להגיד: אני מפקח, אני מגביל, אני דורש, אני עושה שימוע על המכשיר?

אורי מקלב: כך מטפלים בדבר.

אורי מקלב: יש עוד דברים שחשבת שצריך – אמרנו שנשתף פעולה בעניין הזה.

אורי מקלב: הגיעו רבנים שלא נוהגים לצאת ממקומם, אנשים מבוגרים, אדמו"רים ביזו את עצמם, עלו ללשכת השר, שאין לכך תקדימים.

אורי מקלב: אפילו ראשי ממשלה מגיעים לרבנים מכובדים כאלה.

אורי מקלב: ביזו את עצמם להגיע לשר, לא היה דבר כזה.

אורי מקלב: יושב השר בלי כיפה, אפילו לא מצא לנכון ללבוש כיפה על ראשו כאשר באים רבנים כל כך חשובים.

אורי מקלב: כל אדם עם איזשהו רגש היה מכבד, כן דתי או לא דתי, כך מקובל.

אורי מקלב: כאשר מגיע נשיא ארצות הברית הוא יודע לכבד מעמדים, יודע לשים את הכיפה.

אורי מקלב: עמד השר מנוכר.

אורי מקלב: כל הנאום שלו היה הסתה, הוא הכפיש את הציבור החרדי, השמיץ את הציבור החרדי, נגע בנקודות הכי רגישות שלנו.

אורי מקלב: מדבר ינון על חינוך – חינוך הוא חלק מן הדבר הזה.

אורי מקלב: אנחנו מוסרים את הנפש שלנו על דברים כאלה, מונעים מעצמנו דברים שחשובים לנו.

אורי מקלב: זה ציפור הנפש, אומר אחמד טיבי.

אורי מקלב: על זה אתם הולכים?

אורי מקלב: על זה המלחמה שהוא חידש בשנה הזאת?

אורי מקלב: הוא יגיד לנו איך להתנהל?

אורי מקלב: בלי החלק הערכי אלא החלק שקונה ומוכר מרצון, אם כל מה שיש פה.

אורי מקלב: להגיד: אני מקדש עכשיו את ההתניידות?

אורי מקלב: יש התניידות.

אורי מקלב: אפשר בתוך הקומות הכשרות להתנייד עם המספר לשבע או שמונה חברות בלי שום בעיה.

מיכאל ביטון: מקלב, אתם דיברתם מדם לבכם אבל אני חייב לסיים את החלק הזה.

אורי מקלב: אדם שקנה מספר ידע למה הוא נכנס.

אורי מקלב: כולם יכולים לקנות בקומות הכשרות.

אורי מקלב: גם שר האוצר יודע לקנות פלאפון בקומה כשרה כשהוא רוצה.

אורי מקלב: כולם יודעים לקנות את הקומות הכשרות, מי שרצה, אין שום הבדל, אין שום אפליה.

אורי מקלב: אומרים לך: יש לנו קווים רחבים מאוד אבל מוגבלים לדבר הזה.

אורי מקלב: אם אתה לא רוצה, אל תיכנס אלינו.

אורי מקלב: אם אתה רוצה, תצא מאתנו.

אורי מקלב: על מה כאן הוא השקיע את כל העולם?

אורי מקלב: הוא השקיע בדירה?

אורי מקלב: אנחנו מדברים על כסף קטן.

אורי מקלב: על זה לפרוץ במלחמה כזאת, לקדש אמצעים?

אורי מקלב: זה שר בישראל?

אורי מקלב: הוא רואה את הכאב של אוכלוסייה כזאת גדולה, שכל כך חשוב לה הדבר הזה.

אורי מקלב: הם מונעים מעצמם וטורחים בגלל הדבר הזה, מפסידים הרבה דברים בגלל שהם רוצים להיות מוגבלים.

אורי מקלב: אומר השר: אני אראה לציבור מה צריך לעשות, אני הרגולטור, יש בידי מספרים, לכן אני אקבע לכם איך תעשו את זה.

אורי מקלב: אני לא מוכן לדבר כזה.

אורי מקלב: איזה סמכות יש לשר?

אורי מקלב: זו דמוקרטיה?

מיכאל ביטון: תודה, מקלב.

מיכאל ביטון: הצעת החוק הזאת עברה.

מיכאל ביטון: מועד לדיון ברביזיה נקבע, בהמשך נעדכן.

מיכאל ביטון: בשעה 14:00 נצביע על הרביזיה לגבי כביש 6.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

מיכאל ביטון: הישיבה נעולה.