ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 24, פרוטוקול מספר 319, 2022-06-28 16:00

גלעד קריב: שלום לכולם, ניתן כבר לומר ערב טוב, ברוכים המתכנסים והמתכנסות.

גלעד קריב: ברוכים הבאים חברי הכנסת קושניר, מגן תלם וחבר הכנסת מקלב.

גלעד קריב: אני מניח שיצטרפו אלינו נוספים.

גלעד קריב: אנחנו נמצאים בדיון ראשון בהצעת חוק הבחירות לכנסת העשרים וחמש (הוראות מיוחדות ותיקוני חקיקה), התשפ"ב–2022.

גלעד קריב: הדיון שלנו עוסק בהצעת חוק, שמוצעת על ידי הוועדה מכוח סעיף 80 לתקנון הכנסת, וזאת תבוא כהצעת חוק של הוועדה אל המליאה לקריאה ראשונה.

גלעד קריב: לאחר מכן, תשוב אלינו להכנה לקראת קריאה שנייה ושלישית.

גלעד קריב: הצעת החוק נשענת, במידה רבה כמיטב המסורת, על הסיג והשיח שלנו עם ועדת הבחירות המרכזית, שמנהלת את תהליך הבחירות.

גלעד קריב: רבות מן ההוראות בהצעת החוק הן יוזמתה של הוועדה.

גלעד קריב: בפתח הדברים אני מבקש לנצל את ההזדמנות לומר, שגם במציאות של כנסת סוערת וכנסת רוויית מתחים, לא כך ראוי לו להיראות השבוע האחרון של פעולת הכנסת; לא כך ראויות להיראות השעות האחרונות של פעולת החקיקה.

גלעד קריב: אנחנו נמצאים בשיאו של אבסורד, ובמסגרתו ישנו סירוב עיקש של חלק מסיעות האופוזיציה, לקדם בהסכמה חוקים שהשפעתם המיטיבה על החברה הישראלית דרמטית, לא פחות מכך.

גלעד קריב: הדוגמה הראשונה והמובהקת היא חוק המטרו, שהבית הזה שקד עליו במשך חודשים ארוכים.

גלעד קריב: חוק מורכב, חוק שאמור להסדיר את מיזם התשתיות המרכזי של העשור הבא.

גלעד קריב: פרויקט שאין ישראלי אחד שאינו מבין את חשיבותו.

גלעד קריב: הניסיון לקחת את הפרויקט החשוב הזה, ואת עבודתה של הכנסת סביב החוק הזה בחודשים האחרונים כבני ערובה, לטובת גחמות פוליטיות לא ברורות, סדר יום שגם בתוך האופוזיציה עצמה מתקשים להבין אותו עד הסוף – מדובר במעשה שהוא ממש פגיעה בחברה הישראלית ובעתידה.

גלעד קריב: אני מאוד מאוד מקווה שבמהלך 24 השעות הקרובות, כל סיעות הבית – אני חבר בקואליציה, ואני יכול לקוות בראש ובראשונה לגבי עמדתם של הסיעות החברות בקואליציה – יעבירו מסר שלפחות ביממה הזאת, מה שעומד לנגד עיני 120 חברי וחברות הבית הזה, הוא טובתה של מדינת ישראל.

גלעד קריב: לא כך הם פני הדברים בכל מה שנוגע לחוק המטרו, ואני מבין שקיימת גם התדיינות סביב סוגיה נוספת.

גלעד קריב: גם היא, על פניה, בלתי נתפסת – הסירוב לקדם את ההבנות עם ארצות הברית סביב סוגיית הוויזות או דרישת הוויזות.

גלעד קריב: זה כמעט דבר בלתי נתפס, שלצורך איזה הישג פוליטי, במירכאות – בעיניי זה היפוכו של הישג, כשהציבור הישראלי יבין מי הן המפלגות, ובעצם צריך לומר מי הם חברי הכנסת הבודדים שמנעו את ההתקדמות בשני הנושאים החשובים האלה.

גלעד קריב: אני מתכוון לעשות הכול, יחד עם חבריי, כדי שהסוגיה של חוק המטרו תיכלל בהסכמות בין האופוזיציה לקואליציה.

גלעד קריב: אם פרויקט התשתיות המרכזי של מדינת ישראל לעשור הקרוב לא נכלל במסגרת ההסכמות, אז מה הטעם בהסכמות מלכתחילה?

גלעד קריב: להבא, נביא את חוקי פיזור הכנסת, ונראה מי בעד פיזור הכנסת ומי נגד פיזור הכנסת שלא בתוך הסכמות.

גלעד קריב: ללא חוק המטרו, אני שב ואומר, לא ברור בשביל מה לחתור להסכמות.

גלעד קריב: כאמור, אני וחבריי וחברותיי לסיעת העבודה – אני יודע שיש סיעות נוספות בקואליציה, וחלק מהחברים נמצאים כאן, סביב לשולחן הזה – נעשה הכול כדי למנוע באמת את התקלה הזאת, שמעבירה מסר נורא לאזרחים ולאזרחיות של מדינת ישראל.

גלעד קריב: שיחות המסדרון שמתקיימות פה בין חברי קואליציה לאופוזיציה, סביב הסוגיה של הסירוב העיקש לשלב את חוק המטרו בהסכמות, מבהירות עד כמה גם חברי האופוזיציה לא מצליחים להבין את ההתעקשות המוזרה הזאת.

אוסאמה סעדי: אל תכליל, אל תכליל.

גלעד קריב: בוא נאמר, חברי האופוזיציה מן המפלגה שמונעת את הכללתו של חוק המטרו.

אוסאמה סעדי: אנחנו באופוזיציה ואנחנו מסכימים.

גלעד קריב: נכון.

גלעד קריב: וטוב שאתה אומר את הדברים, חבר הכנסת סעדי.

גלעד קריב: לא נרפה מן העניין הזה ביממה הקרובה.

גלעד קריב: אני מבקש, ברשותכם, לגשת אל החוק עצמו.

גלעד קריב: מונח לפנינו נוסח, במידה רבה מטעם ועדת הבחירות המרכזית.

גלעד קריב: אני כבר אומר בפתח הדיון, שקיבלנו הערות והצעות מצד סיעות שונות בבית.

גלעד קריב: נמצא איתנו חבר הכנסת מקלב?

גלעד קריב: נחבא אל הכלים?

גלעד קריב: הוא יבוא, הוא יבוא.

גלעד קריב: הוא שוקד על ההצעות.

גלעד קריב: חלק מן ההצעות מגיעות מסיעת יהדות התורה, מחבר הכנסת מקלב.

גלעד קריב: ישנן הצעות והתייחסויות נוספות, ואנחנו נדון בדברים, כמובן.

גלעד קריב: אני מודיע שבכוונתי להציע שנשלב בתוך הצעת החוק הזאת סעיפים שדנו בהם באריכות בוועדה הזאת, בדיונים שלנו סביב חוק דרכי תעמולה, בדגש על הדרישה הברורה והטבעית, שמפלגות שעושות שימוש בכספי ציבור לטובת תעמולה, יחויבו בשקיפות מלאה ביחס לכל הפרסומים שלהן במסגרת תעמולת הבחירות.

גלעד קריב: בוודאי זאת שממומנת מכספי ציבור.

גלעד קריב: אנחנו נעלה את ההצעות הללו במסגרת הדיון.

גלעד קריב: אני רוצה להציע, חבריי היועצים המשפטיים, שתאמרו אתם דברי פתיחה.

גלעד קריב: זאת הצעת חוק מטעם הוועדה, ולו על המסגרת הנורמטיבית שבה אנחנו עוסקים.

גלעד קריב: אחרי הדברים שלכם, אלא אם עמיתיי יבקשו לומר גם דברי פתיחה, נפנה לוועדת הבחירות המרכזית לדברי פתיחה שלהם, ואז ניגש לקריאת סעיפי ההצעה ולהסברים הנדרשים.

גלעד קריב: כפי שאמרתי, בכוונתי לשלב הצעות מתחום התעמולה לתוך דבר החקיקה.

גלעד קריב: אני מבין שהמליאה נפתחה, נכון?

גלעד קריב: אני אציין שהמליאה נפתחה ויש לנו אישור, אבל אם תגענה הצבעות למליאה, ויהיו כאן חברים שיבקשו לצאת ולהצביע, אנחנו ניטול הפסקות בדיונים כדי לאפשר לחברים להצביע.

גלעד קריב: אני ממליץ שהצוותים יעקבו אחרי המתרחש באולם המליאה, אבל בכל מקרה, יש לנו רשות והיתר מצד יושב-ראש הכנסת לקיים את הדיון הזה.

גלעד קריב: אם כן, אדוני היועץ המשפטי, בבקשה.

גור בליי: אחר צוהריים טובים, אנחנו נמצאים בהצעת חוק מטעם ועדת החוקה, במסגרת סמכותה לפי סעיף 80 לתקנון הכנסת להביא הצעות חוק שעוסקות בבחירות לכנסת.

גור בליי: במקרה הזה, הצעת החוק מבוססת על פנייה שקיבלה הוועדה מיו"ר ועדת הבחירות המרכזית, כבוד השופט יצחק עמית, שמפרטת שורה של תיקונים בחוקי הבחירות המבוקשים על ידי ועדת הבחירות, כדי לאפשר לה לנהל כסדרן את הבחירות הקרובות.

גלעד קריב: סליחה, אדוני היועץ המשפטי, שמתי לב שבלהט דבריי על המטרו, לא הזכרתי שנמצאת איתנו מנכ"לית ועדת הבחירות המרכזית, עורכת הדין הגברת אורלי עדס, ושני היועצים המשפטיים – הקבוע וזה שממלא את מקומו – עורך הדין דין לבנה ועורך הדין רועי שווקה.

גלעד קריב: נמצאים איתנו גם עורך הדין ברקוביץ ועורכת הדין נעמה רוט ממשרד המשפטים, ונציג משרד האוצר, מר רותם ברמלי.

גלעד קריב: מרשות התאגידים נמצאת איתנו מיכל שמואלי, הממונה על המפלגות.

גלעד קריב: יש איתנו נציגה ממשרד הבריאות בזום.

גור בליי: כמו שאמרתי, אנחנו נמצאים בהצעת חוק מטעם הוועדה, בעקבות פנייה של יו"ר ועדת הבחירות המרכזית, כבוד השופט יצחק עמית.

גור בליי: אני אזכיר שזה הפך להיות מעין ריטואל שחוזר על עצמו, לאור רצף מערכות הבחירות שאנחנו נמצאים בו, החל מחוק הוראות מיוחדות שהוחל לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושתיים – אלה הבחירות הראשונות שהיו בסמיכות לבחירות שלפניהן – אחרי זה שוב לכנסת העשרים ושלוש ולעשרים וארבע, ועכשיו לכנסת העשרים וחמש.

גור בליי: הצעת החוק מאוד דומה במרבית ההיבטים לזו הקודמת, כאשר בתחילת הדרך, עיקר ההוראות נבעו מהצורך לתת כלים לוועדת הבחירות המרכזית להתמודד עם בחירות שהן סמוכות לבחירות שהיו לפניהן, בכל מיני היבטים שנדבר עליהם – גיוס עובדים, מכרזים וכן הלאה.

גור בליי: החל ממערכת הבחירות העשרים וארבע והעשרים וחמש, נוסף לעניין הזה גם עניין הקורונה – הצורך לתת מענה להצבעה בתנאים של קורונה.

גור בליי: במידה רבה, בהצעת החוק הזאת יש הבדלים מסוימים, והיא כבר די דומה למה שהובא לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע, כי כבר אז היו שני הנדבכים האלה: ההוראות שקשורות בסמיכות מערכות הבחירות, וההוראות הקשורות בקורונה.

גור בליי: בשינויים מסוימים, שהוועדה תידרש להם, זה מה שמונח בפני הוועדה כעת.

גלעד קריב: תודה.

גלעד קריב: גברתי, עורכת הדין עדס, האם אתם רוצים לפתוח?

אורלי עדס: אין לי מה להוסיף, למעט העובדה שאם יאושרו ההוראות האלה, זה יאפשר לנו לנהל את הליך הבחירות על הצד הטוב ביותר, תוך מתן מענה לאפשרויות של אירועים שונים ובהם התמודדות, כפי שציין גור, עם נגיף הקורונה.

אורלי עדס: אני שומעת את זה ורואה את המספרים בכל בוקר – בערך 12 אלף חולים ביום – אבל פה במסדרונות אני שומעת שאין קורונה.

אורלי עדס: אנחנו, כוועדת הבחירות, חייבים וזה מתוקף תפקידנו ומתוקף המשימות שהצבנו לעצמנו, לתת מענה לכל אזרח להצביע, ובין היתר, לכל מי שחולה בקורונה, בין אם מדובר ב-1,000 אנשים, ב-500 אנשים, ובין אם יהיה מדובר ביום הבחירות ב-50 אלף.

אורלי עדס: אני מקווה שלא נגיע למספרים הללו.

אורלי עדס: לכן, אנחנו מבקשים חלק ניכר מההוראות.

אורלי עדס: חלק מההוראות הן תובנות מארבע מערכות הבחירות האחרונות, ותהליכים שהתגבשו תוך כדי המערכות הללו, ובאו לידי ביטוי בהוראות שנקבעו בעבר, והוכיחו את עצמן.

אורלי עדס: אנחנו נתייחס בהמשך נקודתית לדברים.

גלעד קריב: תודה על דברייך, ואני מבקש להוסיף עליהן בלהט הכעס המוצדק, בעיניי, על פרשת חוק המטרו.

גלעד קריב: לא פתחתי באמירות שאני חושב שהן מתבקשות במעמד הזה.

גלעד קריב: אמירה ראשונה היא הכרת תודה לוועדת הבחירות המרכזית, שמופקדת על ניהול תקין וחוקי של הליכי הבחירות, שהם באמת היסוד של החיים הדמוקרטיים במדינת ישראל.

גלעד קריב: חשוב לציין שספק גדול אם צוותי העבר של ועדת הבחירות המרכזית, נדרשו להתמודד עם סוג העומס שאתם נדרשים להתמודד איתו בשלוש השנים האחרונות, גם מצד מגפת הקורונה וגם מצד האתגרים הפוליטיים, שהביאו אותנו לארבע מערכות בחירות תוך שנתיים, והינה, החמישית מתרגשת עלינו תוך שלוש שנים.

גלעד קריב: הדיון יהיה ענייני, כמובן, אבל מה שעומד מאחוריו זה באמת הכרת הצורך של כולנו כרשות המחוקקת, להעמיד לרשות ועדת הבחירות המרכזית, שהיא זרוע של הרשות המחוקקת במידה רבה, להעניק לכם את הכלים שנדרשים לכם, על מנת להבטיח שהוראות חוק היסוד, בכל מה שנוגע להליך הבחירות, תתקיימנה במלואן.

אורלי עדס: תודה, אדוני.

גלעד קריב: האם מי מחברינו מבקשים לומר דברי פתיחה?

גלעד קריב: חבר הכנסת סעדי, בבקשה, אדוני.

אוסאמה סעדי: תודה, אדוני היושב-ראש, זה באמת מצב לא נורמלי, וזה מעיד על המשבר הפוליטי העמוק במדינה.

אוסאמה סעדי: כמה?

אוסאמה סעדי: חמש מערכות בחירות?

גלעד קריב: כן.

אוסאמה סעדי: אני לא יודע אם זה בגללנו, חברי הכנסת שנכנסו ב-2015, ואנחנו כאילו חברי כנסת ותיקים.

אוסאמה סעדי: ממש ותיקים.

אוסאמה סעדי: אני אישית בסך הכול ארבע שנים.

אוסאמה סעדי: חמש מערכות בחירות בארבע שנים.

אלכס קושניר: אני שלוש.

אוסאמה סעדי: אתה לא בשלוש כנסות.

אלכס קושניר: שלוש כנסות, חמש מערכות.

אוסאמה סעדי: איתן, שהיה ראש עיר במשך חמש שנים - - -

איתן גינזבורג: תקשיב, אוסאמה, זאת תהיה מערכת הבחירות השביעית שלי בארבע שנים.

איתן גינזבורג: השביעית.

אלכס קושניר: איתן, אתה מקצוען.

אלכס קושניר: אין ספק.

גלעד קריב: והוא מתכוון רק למערכות בחירות ברמה הלאומית.

איתן גינזבורג: לא, שתיים מתוכן מוניציפליות.

אוסאמה סעדי: זה באמת מעיד על אי היציבות.

אוסאמה סעדי: לראש עיר יש חמש שנים, וחמש קדנציות זה עשרים וחמש שנים.

אוסאמה סעדי: אנחנו חמש קדנציות, וזה בקושי חמש שנים.

אוסאמה סעדי: זה מחייב היערכות, מחייב לעדכן ולהתאים את המערכות.

אוסאמה סעדי: לפני שהייתי חבר כנסת, הייתי במשך 15 שנים חבר ועדת הבחירות המרכזית, כך שיש לי המון שנים עם ועדת הבחירות.

אוסאמה סעדי: אני יודע מה זה ועדת בחירות, שצריכה לעשות, לנהל ולקיים מערכת בחירות אחת אחרי השנייה בסד זמנים – 90 יום, 100 יום.

אוסאמה סעדי: לכן, אנחנו צריכים לתת להם את כל הכלים.

אוסאמה סעדי: תודה, אורלי, תודה דין, וגם לשופטים שעמדו בוועדות הבחירות הקודמות.

אוסאמה סעדי: אני חושב שאנחנו צריכים לתת להם את הכלים.

אוסאמה סעדי: לגבי הסעיפים הספציפיים, יש לנו הערות, וכשנגיע, נעיר אותן.

אוסאמה סעדי: תודה.

גלעד קריב: תודה.

גלעד קריב: חבר הכנסת מקלב.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, כולנו עם אותה הרגשה שזאת לא אווירה חגיגית או חגיגה דמוקרטית.

אורי מקלב: אנחנו עושים את זה מחוסר בררה, והולכים למערכת חמישית.

אורי מקלב: בעצם אנחנו נאלצים ללכת למערכת הבחירות הזאת, אבל זה לא אומר שאנחנו לא צריכים לעשות אותה בצורה מיטבית.

אורי מקלב: יש גם יתרון לוועדת הבחירות, שהיא מיומנת מאוד, אבל כשזה קורה פעם אחר פעם - - -

גלעד קריב: אל תתאהבו בקונספט.

גלעד קריב: הרב מקלב רואה קרן אור בכל דבר.

גלעד קריב: ניצוצות של קדושה גם בדיוטה התחתונה.

אורי מקלב: יש יתרון בדבר הזה מבחינת

אורי מקלב: כם, ועוד לא הצלחתם לנוח.

אורי מקלב: הנתונים הם אותו דבר, פחות או יותר, אבל אנחנו לא הולכים למערכת בחירות מאוד מאוד מורכבת מבחינת הקורונה, כמו שהיה בעבר.

אורי מקלב: אני מקווה שלא, אבל זה לא משנה אצלנו סדרי בראשית.

אורי מקלב: אם כבר עברתם מצבים קשים, ושתי מערכות בחירות היו בתקופת קורונה, תעברו גם את זה.

אורי מקלב: אני חושב שזה הזמן להתייעל.

אורלי עדס: אנחנו מתייעלים, אדוני, בכל יום מחדש.

אורי מקלב: אם יש דברים שבזמן רגיל לא עשיתם, היום הכתפיים שלכם התרחבו ואתם יכולים לקבל על עצמכם עוד דברים, שאולי בפעמים אחרות לא עשיתם.

אורי מקלב: אתם נמצאים בתוך המרוץ, ואני חושב שאתם יכולים לעשות עם עזרה שלנו.

אורי מקלב: אני יודע שיש לא מעט בעיות במערכת בחירות.

אורי מקלב: המפלגות מתמודדות עם בעיות כספיות, ואנחנו נצטרך אולי לראות שאנשים גם יבואו לקלפי.

אורי מקלב: שמעתי מחברי אוסאמה סעדי, שיש חשש שבחברה הערבית לא יבואו רבים להצביע.

גלעד קריב: יבואו, יבואו.

אורי מקלב: בכל אופן, בוודאי נצטרך לעשות את שלנו, ונברך אתכם שתצליחו לעשות את שלכם בצורה המיטבית.

אורלי עדס: אני יכולה להתחייב כאן, שוועדת הבחירות תעשה כמו תמיד את כל מה שצריך ואת כל מה שאפשר להצלחת מערכת הבחירות.

אורלי עדס: אני חושבת שיש לנו קבלות על זה.

גלעד קריב: בהחלט.

אורי מקלב: אתם צריכים לדעת להגיע לדברים בצורה הכי יעילה.

אורלי עדס: אל חשש.

גלעד קריב: אני בטוח שכל המפלגות המתמודדות תדענה לגבות כראוי את עבודתה של ועדת הבחירות המרכזית.

גלעד קריב: האם יש חברים או חברות נוספים שמבקשים לומר דברי פתיחה?

גלעד קריב: אדוני, סגן היושב-ראש.

אורלי עדס: הוא גם סגן יושב-ראש ועדת הבחירות המרכזית.

איתן גינזבורג: זאת הסיבה שביקשתי לדבר.

איתן גינזבורג: ההצעה שמונחת היום בפני ועדת החוקה, חוק ומשפט הוגשה על ידי ועדת הבחירות המרכזית, ואושרה על ידי נשיאות ועדת הבחירות המרכזית, לא בלי ויכוחים, לא בלי פשרות.

איתן גינזבורג: כך זה בפוליטיקה, צריך להגיע לפשרות ולהסכמות.

איתן גינזבורג: הותירו בפני הוועדה מספר מחלוקות שהיו שם, ונראה לי בסדר גמור שהכנסת תכריע בהן.

איתן גינזבורג: מנכ"לית ועדת הבחירות המרכזית יודעת את עמדתי, ואני הייתי שמח אם הבחירות היו מתקיימות לפני החגים, בספטמבר, אבל אני מכיר גם את המגבלות של המערכת.

איתן גינזבורג: בזמן כלשהו, כשלא תהיה כזאת תדירות של מערכות בחירות, צריך לחשוב האם אפשר לעשות את זה בצורה אחרת, ולא להיות מעוגנים רק ב-90 הימים שקובע החוק.

איתן גינזבורג: אני חושב שאפשר לעשות את זה גם אחרת, אבל זה דיון למועד אחר.

גלעד קריב: נזכיר שהוועדה הזאת התחילה לעסוק בכמה הצעות חוק חשובות מאוד בנושא הכתובות, הנגישות להצבעה.

איתן גינזבורג: נכון.

איתן גינזבורג: לצערי, זה לא הגיע לכדי חקיקה.

איתן גינזבורג: הוועדה הזאת עשתה הרבה מאוד בנושא הבחירות, ואחת ההחמצות של הכנסת הנוכחית, היא שוועדת החוקה בראשות יושב-ראש הוועדה גלעד קריב, לא תמשיך לכהן בכנסת הנוכחית, ותסיים את החקיקות המשמעותיות כל כך שהיא הובילה בשנה האחרונה.

איתן גינזבורג: אם תסקרו אחורה את הדברים שהוועדה הזאת עשתה, החל מהקורונה ועד דברים חוקתיים – זה פנטסטי.

אורי מקלב: הרוב אחרי קריאה ראשונה.

איתן גינזבורג: לא משנה, לא משנה.

איתן גינזבורג: אני מדבר על העשייה של הוועדה.

איתן גינזבורג: אלה דברים שזמן רב לא נעשו כאן, ונעשו בקדנציה הנוכחית.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מקלב, אני בטוח שגם אתה תסכים שהתוצרים שיצאו מתוך הוועדה הזאת, היו תוצרים משמעותיים ובהסכמה רבה.

אורי מקלב: שעות רבות בילינו פה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אוסאמה סעדי: אני רק אוסיף על מה שאמר סגן היושב-ראש גם של הכנסת וגם של ועדת הבחירות המרכזית.

אוסאמה סעדי: אני מזכיר שהיה לנו חוק שעסק בכתובת לצורך הבחירות.

אוסאמה סעדי: אני אגיש את הדברים האלה כהסתייגות.

אוסאמה סעדי: היו מספר דיונים בוועדת הפנים לעניין ההצבעות של היישובים הבלתי מוכרים בנגב, וגם את זה נגיש פה.

גלעד קריב: עוד לפני ההסתייגויות אני רוצה לומר.

גלעד קריב: יישאלו פה במהלך השעות הקרובות שאלות לגבי פתרונות אפשריים להנגשה טובה יותר של זכות ההצבעה, באותם מקומות שאנחנו יודעים שלא מתוך בחירה, יש מרחק גיאוגרפי ניכר בין כתובתו הרשומה של האדם לבין מקום מגוריו.

גלעד קריב: אני מבחין בין מי שהפער הזה נובע אצלו מתוך בחירה – הוא רשום במקום אחד וחי את חייו במקום אחר, דבר שמותר על פי החוק – לבין עשרות אלפי בעלי זכות בחירה, שנכפתה עליה המציאות שבה הם חיים את חייהם במקום אחד, וכתובתם רשומה במקום אחר.

גלעד קריב: אנחנו יודעים שיש שינויי חקיקה שלוקחים זמן וכולי, אנחנו נבקש לשמוע מוועדת הבחירות המרכזית האם יש דרכים להקל בעניין הזה, ומה התוכניות שלכם.

גלעד קריב: סליחה שקטעתי אותך, חבר הכנסת סעדי.

אוסאמה סעדי: לא, סיימתי.

גלעד קריב: תודה, אדוני.

גלעד קריב: אם כך, אנחנו ניגש להקראה.

גלעד קריב: כאמור, זאת הצעה מטעם הוועדה.

גור בליי: הצעת חוק הבחירות לכנסת העשרים וחמש )

גור בליי: הוראות מיוחדות ותיקוני חקיקה(, התשפ"ב– 2022 פרק א': הוראות מיוחדות לעניין הבחירות לכנסת העשרים וחמש סימן א': מטרה ותחולה

גור בליי: מטרתו של פרק זה לקבוע הוראות מיוחדות הדרושות לשם היערכות לקיום הבחירות לכנסת העשרים וחמש.

גור בליי: אני חושב שאפשר להשמיט את המילים בשל המועד שנקבע לבחירות, כי זה היה בזמנו, כשהמועד היה מאוד קרוב.

גור בליי: אני מסיר את המילים האלה.

גור בליי: בשל סמיכות הזמנים בין מערכת הבחירות האמורה למערכת הבחירות לכנסת העשרים וארבע ומערכות הבחירות שקדמו לה, וקיומה בעת התמודדות מתמשכת עם התפשטות תחלואה של נגיף הקורונה החדש.

גור בליי: מקובל?

גור בליי: הוראות פרק זה יחולו לעניין הבחירות לכנסת העשרים וחמש.

גור בליי: מרבית ההוראות נובעות מהנסיבות המיוחדות, והן הוראות שעה רק לבחירות האלה, כפי שעשינו לכנסת העשרים וארבע ולכנסת העשרים ושלוש.

גור בליי: הייתה תקווה שזאת הפעם האחרונה שיש את הסמיכות הזאת.

גור בליי: גם פה אנחנו נאלצים לעשות, ויש הוראות ספורות שהן כבר תיקוני קבע, ונגיע אליהן.

גור בליי: סימן ב': רישום מפלגות תיקון חוק המפלגות – מס' ...

גור בליי: – הוראת שעה

ייקרא כך: בסעיף (ב), במקום "ארבעה עשר ימים" יבוא "ארבעה ימים";

ייקרא כך: בסעיף קטן (ב), במקום "שלושים ימים" יבוא "עשרה ימים";

ייקרא כך: יש בפניכם נוסח משולב, וזה בעצם קיצור של התקופות להקמת מפלגה חדשה.

ייקרא כך: קיצור התקופות בהתחלה לרישומה של המפלגה, ולגבי השאלה תוך כמה זמן תפורסם הודעה בעיתונות וברשומות על הקמת מפלגה חדשה.

ייקרא כך: במקום ארבעה עשר ימים – ארבעה ימים מההגשה תתפרסם ההודעה.

ייקרא כך: לאחר מכן, קיצור של התקופה להגשת התנגדות לרישום מפלגה חדשה, משלושים ימים לעשרה ימים.

ייקרא כך: וגם קביעה שלא קיימת בחוק הרגיל, לגבי תוך כמה זמן רשם המפלגות צריך להודיע האם הוא קיבל את ההתנגדות או לא, שזה תוך שבעה ימים מיום הגשתה.

ייקרא כך: כל הרעיון הוא לדחוס את התהליך, כדי לאפשר למפלגות חדשות להירשם בקבועי זמן קצרים יחסית.

גלעד קריב: אני מבקש להבין, אם אנחנו כבר נמצאים בכמה מערכות בחירות וזאת ההוראה שלנו, ורק אחת מהן באמת הייתה בחטף, במובן של מערכת נושקת במערכת.

גלעד קריב: אנחנו מצרים על כך שאנחנו הולכים שוב לקלפי כעבור שנה, אבל אם הבחירות תיקבענה לעוד מאה ומשהו ימים, למה אנחנו לא מבצעים בהקשר הזה תיקון בחוק?

אלעזר שטרן: חשוב להדגיש שכל הסעיף הזה היה בקשה לא מצד ועדת הבחירות, אלא מצד רשם המפלגות.

גלעד קריב: יכול להיות שהתפיסה הייתה צריכה להיות, שבתקופת בחירות, כשאתה יודע שקבוע תאריך - - -

אוסאמה סעדי: לתקן את חוק המפלגות, כדי שיחריגו שם באופן קבוע.

גלעד קריב: גם עכשיו אנחנו עושים תיקון.

קריאה: כאשר זה בתקופת בחירות - - -

גלעד קריב: אבל לא בין תקופות.

גלעד קריב: תביאו תיקון, שאומר: מרגע שהוכרזה – נמצא את הניסוח.

גלעד קריב: אם זאת התפיסה שלכם - - -

אוסאמה סעדי: במקום שבכל פעם נעשה את זה.

מיכאל מלכיאלי: בהחלט.

גלעד קריב: אם נגיע לקריאה שנייה ושלישית עד מועד פיזור הכנסת או ביממה הקרובה, אז בסדר.

מיכאל מלכיאלי: הבנתי שכרגע אנחנו מדברים רק על הוראת השעה, ואין רצון להכניס תיקון קבוע.

גלעד קריב: מצד מי אין רצון?

מיכאל מלכיאלי: אנחנו מדברים רק על הוראת השעה.

מיכאל מלכיאלי: אם אכן יש אפשרות להכניס תיקון קבוע, אנחנו - - -

גלעד קריב: אני מעלה את האפשרות.

מיכאל מלכיאלי: ההתנגדות לא תהיה באופן קבוע עשרה ימים, מאחר ומדובר בפרק זמן קצר.

אלעזר שטרן: אנחנו בתקופת בחירות.

אלעזר שטרן: בתקופת בחירות, אלה המועדים.

גור בליי: מקובל עליכם שזאת תהיה הוראת קבע?

מיכאל מלכיאלי: אני אבדוק עם רשמת המפלגות.

גלעד קריב: תבדקו את הנוסח.

גלעד קריב: מכובדיי, אני מעלה אפשרות.

גלעד קריב: קודם כול, ועדת הבחירות המרכזית ורשם המפלגות צריכים לראות אם זה מתאים להם.

גלעד קריב: וגם עמדת ייעוץ וחקיקה משרד המשפטים חשובה.

גלעד קריב: בואו נבדוק.

גלעד קריב: אני מניח שניתן למצוא הגדרה.

גלעד קריב: אם ניתן להפנות, מה טוב; אם לא להפנות, אפשר גם לומר שמרגע שנקבע מועד לבחירות, ובלבד שמועד זה הוא לא רחוק - - -

מיכאל מלכיאלי: קודם כול, אני אבדוק עם רשמת המפלגות.

מיכאל מלכיאלי: דבר נוסף, אפשר לקבוע בתשעים ימים שלפני.

גלעד קריב: אני חושב שאפשר גם שתי הגדרות חילופיות.

גלעד קריב: אם הבחירות במועדן, אפשר לומר שבתקופה של 120 הימים לפני הבחירות או 90 ימים.

גור בליי: בחוק מימון מפלגות יש הגדרה של תקופת בחירות, והיא מותאמת בכל אחת מהסיטואציות לחוק התפזרות, לבחירות מוקדמות.

גור בליי: אפשר ללכת איתה, ובדרך כלל אנחנו הולכים איתה.

גור בליי: לדעתי זה הכי טוב.

גלעד קריב: אם אני מבין, בעצם יש פה שלושה פרקי זמן.

גלעד קריב: שניים מהם – הפרסום והדיון בבקשה – הם חובתו של הרשם, והצמצום פה בסדר.

גלעד קריב: האם המעבר לעשרה ימים לצורך הגשת התנגדויות – אני מזכיר שהחוק קובע עילות שונות להתנגדות, כולל עילות מהותיות ולא פרוצדורליות – הוא מספיק?

מיכאל מלכיאלי: מאחר ואנחנו נמצאים בפרק זמן של לפני מערכת בחירות, כל המערכת נדרכת.

מיכאל מלכיאלי: חוץ מהפרסום בעיתונים, יש פרסום אצלנו באתר.

מיכאל מלכיאלי: כל מי שמתעניין בסוגיה של רישום מפלגות, יש לו אפשרות לבחון את המפלגות שעולות לפרסום, ולבדוק אם הוא מעוניין להגיש התנגדות.

גלעד קריב: חשוב לומר לפרוטוקול, שאין פה, כמובן, שום הקלה בדרישות המהותיות לרישום מפלגה.

מיכאל מלכיאלי: בוודאי, אין שום הקלה.

גלעד קריב: רק ייצור לוחות זמנים.

גלעד קריב: זאת נקודה שאנחנו נברר, וככל שנצביע בקריאה הראשונה, לא נעכב לצורך הנוסח.

גלעד קריב: נשאיר את זה לשנייה-שלישית, ונצביע בנוסח הזה בקריאה הראשונה.

גלעד קריב: נעבור לסעיף 4.

גור בליי: סימן ג': ועדת הבחירות פרשנות

גור בליי: העסקת עובד רשות ציבורית בוועדת בחירות לשם קיום הבחירות לכנסת העשרים וחמש

גור בליי: (1) הממשלה ומשרדי הממשלה, לרבות יחידותיהם ויחידות הסמך שלהם; (2) לשכת נשיא המדינה; (3) הכנסת; (4) מבקר המדינה; (5) רשות מקומית; (6) תאגיד שהוקם בחוק.

גור בליי: על אף האמור בסעיף קטן (א) יושב ראש הוועדה המרכזית רשאי להיענות לבקשת הרשות הציבורית שלא להעסיק עובד שלה כאמור באותו סעיף קטן, בין היתר בהתחשב ביכולתה של ועדת הבחירות שבה מתבקשת העסקתו לבצע את תפקידה כאמור בסעיף 1 ובצורכי הרשות הציבורית, ובכלל זה יכולתה לבצע משימות בהיעדר העובד.

גור בליי: על אף האמור בהוראות לפי חוק חובת המכרזים, התשנ"ב–1992 –

גור בליי: (2) היעדרות מעבודה לרגל העסקה בוועדת בחירות לשם קיום הבחירות לכנסת העשרים וחמש כאמור בסעיף קטן (א) לא תיראה כהפסקה ברציפות עבודתו ולא תפגע בזכויות התלויות בוותק של העובד אצל הרשות הציבורית.

גור בליי: אני מציע שוועדת הבחירות תסביר את הסעיף, שמאוד דומה למה שהיה בבחירות האחרונות, רק צמצמנו אותו למערכות הבחירות האחרונות.

דין לבנה: לדעתי, הקראת את זה בלי התיקונים של הנוסח.

אלעזר שטרן: נכון, אנחנו מקריאים פה בלי התיקונים.

גלעד קריב: לפני שאני אבקש הסבר, אני רוצה להציב את השאלות הבאות: ראשית, פעם נוספת כמו בפרק הקודם, מה ההצדקה לקבוע דבר כזה בהוראת שעה, ולא לקבוע את זה בהוראה קבועה?

גלעד קריב: האם מדובר באמת בדבר מיוחד?

גלעד קריב: יכול להיות שהתשובה היא שיש פה כוח דרמטי בידי ועדת הבחירות המרכזית.

גור בליי: שנובעת, באמת, מהסמיכות של מערכות הבחירות, שנותנת לה את הכוח.

גלעד קריב: השאלה שלי היא האם זה באמת דבר חריג, או שאנחנו מצוות אנשים מלומדה?

גלעד קריב: שנית, אני מבקש להבין מכם את היקפי השימוש בסמכות הזאת.

גלעד קריב: אם אני מבין נכון, לא מדובר פה על הגבלה של הזמן, או אמירה שזה ליום הבחירות.

גלעד קריב: זאת אמירה שלא מוגבלת בזמן לתקופת הבחירות.

גלעד קריב: אני רוצה להבין האם הסעיפים האלה בעיקר נדרשים לכם כי ביום הבחירות צריך גיוס המוני?

גלעד קריב: חבר הכנסת רוטמן, אתה ותיק ואני יהודי טרי.

גלעד קריב: דבר נוסף, אני חייב לומר שמבחינת אסתטיקה של היררכיות שלטוניות, הייתי מרגיש יותר בנוח אם הסמכות שמוקנית ליושב-ראש הכנסת, היא סמכות שמוקנית גם למנכ"ל בית הנשיא.

גלעד קריב: אני חושב שבית הנשיא, דומני שלא ראוי שאיזשהו גוף שלטוני יוכל לכפות משהו על מוסד הנשיאות.

גלעד קריב: אני בכלל מעלה את השאלה האם יש צורך להכניס את לשכת נשיא המדינה לתוך ההגדרות של הגופים, ואם כן, אני מבקש שתינתן סמכות מקבילה למנכ"ל בית הנשיא.

גלעד קריב: וזה לא בעקבות פנייה שלהם – אני אומר לפרוטוקול.

גלעד קריב: ראיתי את זה, וזה קצת צורם אסתטית מבחינת המדרג השלטוני.

גלעד קריב: בבקשה, גברת עדס.

אורלי עדס: אני אשתדל לתת תשובות לכל הדברים, אבל חשוב להכיר את הרקע.

אורלי עדס: ועדת הבחירות המרכזית היא ועדה קבועה, כאשר יש לה גרעין מאוד קטן של עובדים, שעובדים בדרך קבע כל ימות השנה.

אורלי עדס: מהגרעין הקטן הזה אנחנו מתרחבים בערך לאלף עובדים לכל תקופת הבחירות – שלושה-ארבעה חודשים.

אורלי עדס: בחלק מהתפקידים כמו חשבות וסיום התחשבנות קצת יותר, אבל בעיקרון, רוב העובדים עובדים עד שלושה חודשים.

אורלי עדס: זה יכול להיות גם חודש-חודש וחצי-חודשיים בהיקפי משרה שונים.

אורלי עדס: מאחר והם לא עובדים קבועים, ומאחר ומשימת הבחירות ב-35 השנים האחרונות היא לא משהו שמתבצע לפי החוק במועד שנקבע לפי חוק, וזה תמיד מגיע מהרגע להרגע, אנחנו מגייסים את רוב העובדים שלנו מקרב השירות הציבורי.

אורלי עדס: זה היה בסיס ההעסקה שלנו בעבר.

אורלי עדס: היום התמהיל קצת שונה, ויש לנו גם עובדים מהמגזר הפרטי.

אורלי עדס: החיסרון בזה הוא שהעובדים הללו מהמגזר הפרטי לא חוזרים.

אורלי עדס: אני לא מכירה מעסיקים שמאפשרים בכל פעם לצאת לתקופה של שלושה חודשים.

אורלי עדס: רוב העבודה בוועדת הבחירות מאוד מאוד ייחודית.

אורלי עדס: זה מקצוע בפני עצמו, ואולי פעם צריך לחשוב איך ללמד עבודה בבחירות.

אורלי עדס: ההתמקצעות מאוד משמעותית, ולניסיון יש ערך בלתי מוסבר.

אורלי עדס: כאשר פורצות בחירות ולא צריך להסביר לעובד מה הוא צריך לעשות, והוא מתחיל לעבוד מהרגע, מתחילים את התהליך.

גלעד קריב: בשיא עונת הבחירות, כמה עובדים מועסקים על ידיכם?

אורלי עדס: אנחנו מגיעים בערך ל-1,100 עובדים ברחבי כל הארץ מהוועדה המרכזית שיושבת כאן במשכן הכנסת.

אורלי עדס: תוך שבוע עד עשרה ימים מיום התפזרות הכנסת נקים 20 ועדות, וזו משימה בפני עצמה.

אורלי עדס: זה אומר הקמה של כמו 20 מחוזות של משרד הפנים, כולל מבנים, תשתיות, תקשורת, גיוס עובדים וכל מה שכרוך בזה תוך עשרה ימים.

אורלי עדס: זה מבצע מטורף, ועליו נוספת העובדה שאותם עובדים שאנחנו צריכים לגייס, צריכים לקבל היתרים מהגופים שבהם הם עובדים.

אורלי עדס: זאת פרוצדורה שבגופים מסוימים היא קצת יותר ארוכה, ובגופים אחרים קצת יותר מהירה.

אורלי עדס: תוך כדי כך, אותם עובדים צריכים לבצע פעולות שנקובות בחוק הבחירות, ויש להן מועד קבוע בחוק.

אורלי עדס: דברים צריכים להתבצע עד היום ה-70, עד היום ה-80.

אורלי עדס: השעון מתחיל לרוץ, והעובדים לא בהכרח נמצאים.

אורלי עדס: לצערי הרב, אנחנו נתקלים לא מעט, בעיקר בעקבות ריבוי מערכות הבחירות, בכך שמשרדים מסוימים – מנכ"לים או ממונים ישירים – מסרבים לא מעט לשחרר את העובדים לצורך עבודה בוועדת הבחירות.

אורלי עדס: לעיתים, לצערי הרב – אני מתקשה אפילו להבין את זה – יש עובדים שמאוימים על ידי המנהלים שלהם.

גלעד קריב: את זה אי-אפשר להבין, אבל כן את הקושי של מנכ"ל לשחרר עובד.

אורלי עדס: מנגד, אנחנו מדברים על משימה לאומית חולפת, שאין לה פתרון אחר.

גלעד קריב: אני מניח שהמשכורת של אותו עובד שנלקח אליכם, באה מתקציבי הבחירות.

אורלי עדס: הוא יוצא לחופשה ממקום עבודתו הרגיל או יוצא לחל"ת, ומגיע לעבוד אצלנו.

אורלי עדס: ואז מקבל את שכרו מאצלנו.

גלעד קריב: לא נתעמק בכל הסוגיות, אבל אני רוצה לשאול.

גלעד קריב: מכיוון שהמשכורת של האדם בתקופת עבודתו עבור ועדת הבחירות משולמת מתקציב הבחירות, עקרונית, מתפנה תקציב במשרדים.

גלעד קריב: האם קיים נוהל שמסדיר את סמכותו של מנהל יחידה שלטונית, שאחד מעובדיו נלקח, להעסיק תקן זמני?

גלעד קריב: אם לוקחים אדם ליומיים-שלושה בשבוע של הבחירות, ניחא, אבל אם אדם הופך להיות עובד קבוע של ועדת בחירות אזורית ופתאום לוקחים אותו ליותר משבוע, אנחנו לא רוצים לפגוע בשירות הציבורי האחר.

אוסאמה סעדי: זה חודשיים-שלושה.

גלעד קריב: אני מכיר מקרים שבהם אדם הולך לוועדה האזורית, נעלם לחודשיים-שלושה.

גלעד קריב: למה לא לאפשר מילוי מקום או תקן זמני?

גלעד קריב: יש דברים כאלה בשירות המדינה, לא? אין לזה עלות תקציבית.

רותם ברמלי: אני לא אתעמק בסוגיה כי אני לא מכיר אותה, אבל אני חייב להגיד שמשך הזמן שלוקח לגייס עובד לשירות המדינה - - -

גלעד קריב: עובד זמני?

רותם ברמלי: לא נראה לי שאפשר לגייס עובד.

רותם ברמלי: אני לא בטוח עד כמה זה אפשרי מבחינה פרוצדורלית, וכמה זה יעיל.

גלעד קריב: יש גמלאים.

גלעד קריב: התהליכים האלה ארוכים, מכיוון שלא קיים נוהל מיוחד שמסדיר את היכולת להביא גמלאי לעבודה.

גלעד קריב: אני מכיר הרבה מאוד מקומות בשירות המדינה, שיחסית מהר מביאים ממלא מקום.

רותם ברמלי: אני לא מכיר נוהל מיוחד כזה.

שמחה רוטמן: האם אפשר להחיל על זה את נוהל ממלא מקום?

שמחה רוטמן: כמו אישה שיוצאת לחופשת לידה.

אורלי עדס: לא נתקלנו במצבים שבהם באו מנכ"לים.

שמחה רוטמן: זאת אומרת שיש לנו אלף עובדים מיותרים בשירות המדינה?

אורלי עדס: לא, זה לא מה שאני אומרת.

אורלי עדס: אני אומרת שלעובדים בשירות הציבורי יש אחריות ומחויבות אישית.

אורלי עדס: גם כשאותו עובד יוצא לחופשה ממקום עבודתו ובא לעבוד בוועדת הבחירות, לא מפקיר את העמדה.

אורלי עדס: בשעות הלילה המאוחרות מתעדכן, עושה את הדברים, אם צריך, גם במשרד שלו.

אורלי עדס: אם בהנהלת בתי המשפט משחררים עובדים לעבודה בוועדת הבחירות, ועד היום העבודה בבתי המשפט לא נפגעה, יש סידור שמוציאים יום בשבוע, או שהוא יבוא יותר מאוחר לוועדת הבחירות.

אורלי עדס: יש הסדרים.

שמחה רוטמן: בקיצור, פותרים את הבעיה.

גלעד קריב: כשהולכים לבחירות פעם בארבע שנים, זה בסדר.

גלעד קריב: כאן מדובר באנשים, שבשלוש השנים האחרונות נעלמו לכמה חודשים מתפקידם במצטבר.

אורלי עדס: זאת לא בעיה אמיתית, ככל שידוע לי.

גלעד קריב: אצלך זאת בוודאי לא בעיה, כי את מקבלת עובדים מיומנים.

אורלי עדס: יש לי שיח עם אותם מנכ"לים שמשחררים עובדים.

גלעד קריב: את יודעת איך אנחנו יודעים שזה יוצר בעיה?

גלעד קריב: כי אותם עובדים נתקלים לא אחת בקושי.

שמחה רוטמן: אתם מביאים את החוק הזה, כי כנראה המנכ"לים לא אוהבים את זה במיוחד.

אורלי עדס: זה לא אומר שיש בעיה בהיקף רחב במשרדים, שבהם העבודה נפגעה.

אורלי עדס: אחרת, קרוב לוודאי שמנהל בתי המשפט והנשיאה לא היו משחררים כל כך הרבה עובדים.

גלעד קריב: כשאני שומע אנשים שאומרים לי שזאת לא בעיה מאוד מאוד רחבה, התשובה שלי היא שאפשר לפתור את זה בקטן.

גלעד קריב: סימן שהפתרון גם לא מערכתי ודרמטי.

גלעד קריב: בעיה קטנה – פתרון קטן.

גלעד קריב: מספיק שזה עוזר למנכ"ל של משרד אחד, לא נעכב על זה.

גלעד קריב: ככל שההוראה הזאת הופכת למעין הוראה שאנחנו רואים, כדאי לחשוב על זה.

גלעד קריב: משרד האוצר, תקני כוח אדם תמיד קשורים גם בכם, תביאו את זה לפני נציבות שירות המדינה ותחשבו על זה.

גלעד קריב: אם קיים נוהל ממלאי מקום, ואם ועדת הבחירות לקחה את העובד ליותר משבוע-עשרה ימים, תחילו את הנוהל.

גלעד קריב: הרי אין פה שום תוספת תקציבית.

איתן גינזבורג: אצלם יש תמיד תוספת.

איתן גינזבורג: אל חשש.

איתן גינזבורג: עוד לא שמעתי פעם אחת שאמרו שאין תוספת.

גלעד קריב: לא, אתה טועה.

גלעד קריב: זאת לא תוספת תקציבית, זאת עמלה.

שמחה רוטמן: אדוני היושב-ראש, כאשר לוקחים עובד ממקום עבודה פלוני ומשלמים לו משכורת, רואה את זה משרד האוצר ואומר: איזה יופי, חסכתי כסף כי זה בא מתקציב ועדת הבחירות וחוסך לו כסף.

שמחה רוטמן: אתה אומר להם עכשיו: תעסיק ממלא מקום, וזאת התוספת התקציבית.

גלעד קריב: זה נפלא.

שמחה רוטמן: לא היית בחדר ועדת הכנסת.

שמחה רוטמן: היית מגלה שכמו ארון הקודש, להבדיל אלף אלפי הבדלות, מקומו אינו מן המניין.

שמחה רוטמן: תקציב בחירות אינו מן המניין ואף אחד לא סופר אותו.

שמחה רוטמן: כנראה זה לא באמת כסף.

גלעד קריב: זה כמו 15 המיליארד שהמדינה מרוויחה ממכירת קרקעות, שהם חוץ תקציביים לצורך צמצום גירעון בלבד.

שמחה רוטמן: מבחינת הסדר וההיררכיה, אני מצטרף להערתך, וגם אומר שכדאי שהסדר יהיה כך: 1.

שמחה רוטמן: לשכת נשיא המדינה.

שמחה רוטמן: 2.

שמחה רוטמן: הכנסת.

שמחה רוטמן: 3.

שמחה רוטמן: הממשלה, משרדי הממשלה.

גלעד קריב: כדי להקל על העניין, כשם שאין פה את הרשות השופטת - - -

שמחה רוטמן: הרשות השופטת היא יחידת סמך.

שמחה רוטמן: הרי אתה לא מגייס שופטים, ויש לך חוק מיוחד.

שמחה רוטמן: יש שופטים לא עובדים, אלא יושבים בתפקיד ועדת הבחירות.

גלעד קריב: אני לא מדבר עליהם.

שמחה רוטמן: עובדי הנהלת בתי המשפט הם יחידת סמך של משרד המשפטים.

אורלי עדס: אין לנו התנגדות.

גלעד קריב: אז תורידו את נשיא המדינה.

שמחה רוטמן: ועדיין כדאי לרשום כנסת ואחר כך ממשלה.

גלעד קריב: חד משמעית.

גלעד קריב: קודם כול הכנסת.

אורלי עדס: אפשר להוסיף את לשכת נשיא המדינה כמו הכנסת.

גלעד קריב: לא, לא.

גלעד קריב: תורידו את לשכת נשיא המדינה.

אורלי עדס: בסדר.

אורלי עדס: חבריי היועצים המשפטיים, אני מבין שהמלצתם, שתתקבל על ידינו, כמובן, היא להותיר את העניין בהוראת שעה, מכיוון שמדובר בסמכות מאוד חריגה בנוף היחסים בין הרשויות.

גור בליי: כן.

גלעד קריב: אני מקבל את עצתכם, גם אם הדבר אומר שבכל פעם נחדש.

גור בליי: רק אם ימשיכו להיות בחירות בסמיכות גבוהה.

אורלי עדס: אגב, זה לא רק בעניין של סמיכות.

אורלי עדס: לעיתים מתעוררות בעיות עם מנהלים שלא רוצים לשחרר עובדים.

גלעד קריב: מה עשיתם עד העידן המעניין שאנחנו נמצאים בו?

אורלי עדס: שיח עם מנכ"לים.

גלעד קריב: לא מכוח סמכות של חוק.

אורלי עדס: כן, אבל מרגע שיש סמכות כזאת בחוק, זה הרבה יותר פשוט.

שמחה רוטמן: הטענה היא שאתם מקבלים את הסמכות הזאת בגלל שיש לכם זמן קצר להיערך לבחירות, ויש לכם כבר עובדים מיומנים.

שמחה רוטמן: בעוד ארבע שנים לא תצטרכו את זה.

אורלי עדס: לא, אנחנו נצטרך.

שמחה רוטמן: ברור שתצטרכו, ותמיד טוב לכולם יותר.

אורלי עדס: את העובדים המיומנים תמיד נצטרך.

גלעד קריב: אני רושם לפניי, אם אני מבין נכון, שהדבר מותנה, כמובן, בהסכמתו של העובד.

אורלי עדס: ברור, זה כתוב כאן מפורשות.

גלעד קריב: ראיתי, וזה דבר חשוב לומר לפרוטוקול.

גלעד קריב: דבר שני, ואני לא אתעקש על זה כרגע מכיוון שזאת הוראת שעה, שהיה מקום אולי לחשוב שבסופו של דבר, יש סמכות אובר רולינג לנציב שירות המדינה.

גלעד קריב: אם הדבר היה מגיע אלינו כהסדר קבע, הייתי אומר שהסמכות ברורה לי.

גלעד קריב: אי-אפשר לשלוח אתכם לדבר עם מאות רשויות שלטוניות, ויכול להיות שהסמכות הזאת, ראוי לה ברגע מסוים להיות סמכות של קבע, אבל אז צריך היה לחשוב איך מנכ"ל משרד יכול לומר לנציב שירות המדינה: האיש באמצע פרויקט דרמטי שאני משיק בעוד חודש.

דין לבנה: זה כבר נמצא פה.

דין לבנה: נציב שירות המדינה רשאי לפנות כבר היום ליושב-ראש ועדת הבחירות המרכזית, והוא מאזן.

גלעד קריב: אני לא מתעקש על זה עכשיו, כי יש פה הוראת שעה.

גלעד קריב: יושב-ראש ועדת הבחירות המרכזית, יש לו תפקידים מסוימים.

גלעד קריב: היה אפשר לכתוב שנציב שירות המדינה יש לו סמכות אובר רולינג, אבל הוא צריך להציע הצעה חליפית או להעמיד לרשותכם עובד מדינה.

גלעד קריב: צריך להיות רגישים גם להשפעה על השירות הציבורי, במיוחד כשאנחנו בסמיכות כזאת של בחירות.

גלעד קריב: דוד, יש לך הערה.

דוד ביטן: המצב הוא כזה, קשה מאוד להשיג עובדים בכל מקום, וגם בוועדת הבחירות.

דוד ביטן: תראה מה קורה ברשות שדות התעופה, עובדים לא רוצים לבוא, לא רוצים לעבוד.

אורי מקלב: נהגי אוטובוס.

דוד ביטן: יש תוהו ובוהו.

דוד ביטן: בוועדת הבחירות צריכים לארגן עובדים לתקופה מאוד קצרה, וזה קשה.

דוד ביטן: גם עובדים מקצועיים שיש להם ניסיון.

דוד ביטן: להתחיל עכשיו עם אנשים חדשים שאין להם ניסיון?

דוד ביטן: זה לא בא בחשבון.

דוד ביטן: לכן, בחוקים הקודמים נתנו תוספת שכר מיוחדת לעניין הזה, ואני רוצה שזה יהיה ככה גם עכשיו.

דוד ביטן: אנשי הוועדה לא רצו להגיש את זה בעצמם, והם אמרו לי: אנחנו לא רוצים להגיש את זה בהצעת החוק שלנו.

דוד ביטן: אני חושב שלאור הבעייתיות של העבודה הזאת – צריך ניסיון ומקצועיות, ואי אפשר ללמד את זה על הדרך – שיבואו לעבוד.

דוד ביטן: צריך למעלה מאלף עובדים מכל הוועדות, ולא מדובר רק בוועדה הארצית.

דוד ביטן: יש להם גם ועדות מחוזיות, שבהם אנשים עובדים שעות רבות.

דוד ביטן: לכן, אני מבקש להכניס בחזרה את הסעיף שנותן תוספת שכר, כמו בבחירות הקודמות.

אורי מקלב: אז דובר על 20%?

דוד ביטן: מה הייתה התוספת, כבוד המנכ"לית?

אורלי עדס: אני אציין שזה לא היה בבחירות לכנסת העשרים וארבע.

דוד ביטן: אם לא הייתי חולה, הייתם מקבלים.

גור בליי: זה היה בבחירות לכנסת העשרים ושתיים והעשרים ושלוש, עד 35%.

דוד ביטן: אבל לא כולם קיבלו.

דוד ביטן: השופט של בית המשפט העליון קובע כמה תהיה התוספת ואיך יקבלו אותה.

אורי מקלב: מה הייתה העלות התקציבית בכנסות האלה?

גלעד קריב: חבר הכנסת ביטן, זאת הייתה הוראה ייחודית?

דוד ביטן: לא.

דוד ביטן: זה היה בשתי מערכות בחירות.

גלעד קריב: גברת עדס, איפה אתם עומדים בעניין?

אורלי עדס: אנחנו לא ביקשנו את זה.

אורי מקלב: מה הייתה העלות הכוללת?

אורלי עדס: אני לא יודעת לומר מה הייתה העלות הכוללת.

אורלי עדס: היה מדובר בתוספת של עד 30% או עד 35%.

גור בליי: בפעם הראשונה בבחירות לכנסת העשרים ושתיים, קבעו שיו"ר ועדת הבחירות המרכזית יכול לקבוע עד 35%, ובבחירות לכנסת העשרים ושלוש אמרו שההחלטות הספציפיות שהוא קיבל בבחירות לכנסת העשרים ושתיים, יחולו בבחירות לכנסת העשרים ושלוש.

דוד ביטן: ואם יש שופט חדש?

גור בליי: לפי קטיגוריות, דוד.

דוד ביטן: אין לי בעיה שזה יהיה ככה, למרות שאני מוכן לתת לו אפשרות להחליט גם עכשיו.

גלעד קריב: ברשותכם, אני רוצה להבין.

גלעד קריב: כשעובד ציבור נלקח או מוזמן לוועדת הבחירות, הוא מגיע עם שכרו בדרגה?

אורלי עדס: לא.

אורלי עדס: יש לנו חוקת שכר משלנו.

גלעד קריב: יש לכם חוקת שכר בהתאם לתפקיד?

אורלי עדס: כן.

אורלי עדס: יש לנו חמש או שש חוקות שכר.

גלעד קריב: זאת אומרת, יכול להיות שאדם יעבוד בתפקיד מסוים בדרגת שכר אחת במשרדו, יגיע אליכם ויקבל יותר.

אורלי עדס: כן, ויכול להיות שיקבל גם פחות.

דוד ביטן: לא כל העובדים הם עובדי מדינה, אבל גם אם פונים לעובד מדינה, הוא לא חייב.

דוד ביטן: אתה חושב שהוא חייב לעזוב את העבודה שלו וללכת לעבוד אצלם חודשיים?

דוד ביטן: על מנת לשאוב אותו, כדי שיהיה מוכן לעזוב את העבודה שלו ולבוא לעבוד בוועדת הבחירות, שזאת עבודה פי שלוש יותר קשה, צריך לתת לו בונוס.

דוד ביטן: אחרת לשם מה הוא יבוא?

אורי מקלב: בתוספת לדברים האלה, העובדים היו באים על חשבון ימי החופשה, ואומרים: במקום שנצא לנופש ונהנה מחופשה, נרוויח.

אורי מקלב: ברגע שהרבה אנשים מיצו את ימי החופשה לאור מערכות הבחירות התכופות, חלק גדול מהעובדים צריכים לצאת לחל"ת.

אורי מקלב: כדי שהם ייקחו חל"ת הם צריכים לקבל הרבה יותר גבוה, כדי שהם יעזבו את העבודה שלהם.

אורי מקלב: כשהיה מימוש ימי חופשה בתוספת המשכורת שלו, זה היה כדאי להם כי זאת הייתה משכורת שנייה.

אורי מקלב: היום זאת לא תהיה משכורת שנייה אלא משכורת ראשונה.

דוד ביטן: אתה חייב לשאוב אותו, וכדי לשאוב אותו, אתה צריך לתת לו תוספת.

אורי מקלב: שמעתי מהעובדים דברים עוד יותר גרועים.

איתן גינזבורג: יושב-ראש הוועדה, שאלת במקור מה היה בסיס ההחלטה.

איתן גינזבורג: זה מה שהתכוונת אולי לשאול.

איתן גינזבורג: בסיס ההחלטה היה תדירות הבחירות.

איתן גינזבורג: מכיוון שהכנסת העשרים ואחת התפזרה מהר מאוד אחרי בחירתה, אחרי 29 ימים, הבחירות לכנסת העשרים ושתיים היו ממש מספר חודשים אחרי כינוס הכנסת העשרים ואחת.

איתן גינזבורג: אחרי זה באה הכנסת העשרים ושלוש, וגם שם זה היה בתדירות מאוד גבוהה.

איתן גינזבורג: בכנסת העשרים וארבע, כשהיה אינטרוול של שנה, לא נתנו, אבל גם היום יש אינטרוול של שנה.

איתן גינזבורג: צריך לבדוק האם יש מצוקה או לא, אבל זה היה ההיגיון שבבסיס ההחלטה – לתת אינסנטיב לעובדים לבוא לעבוד.

גלעד קריב: תמיד כשמדובר בשכרם של עובדים, בעיניי טוב לתגמל אנשים ככל שניתן לעבודתם, אבל בקשה מן הסוג הזה צריכה לבוא מן הגורם המבצע.

גלעד קריב: טוב שחבר הכנסת ביטן מעלה את העניין.

דוד ביטן: לא נעים להם, מה אתה רוצה שאני אעשה?

גלעד קריב: ברוך ה', תכף נגיע לדבר על התקציבים.

גלעד קריב: האמן לי, הכול נעים, הכול בסדר, הכול ראוי והגון כי אנחנו רוצים מערכת בחירות מוצלחת.

גלעד קריב: אני רק אומר, שבדבר כזה צריך לקבל קודם כול חוות דעת.

דוד ביטן: הם פה, הם יכולים להגיב.

גלעד קריב: גם כדי להבין האם הם חוו מצוקה במערכת הבחירות האחרונה, שהגיעה אחרי שנה.

גלעד קריב: נשמע את נציג האוצר.

רותם ברמלי: אני חושב שראוי לקבל נתונים או תמונת מצב על העלות של הצעד הזה, לפני שמקבלים החלטה.

רותם ברמלי: כמו כן, לשמוע את עמדתו של הממונה על השכר במשרד האוצר, שיש לו ידע בתחום הזה, והוא יכול להתייחס.

גלעד קריב: הוא מוזמן להצטרף אלינו.

רותם ברמלי: אנחנו נדבר איתו.

רותם ברמלי: סימסתי לו.

דוד ביטן: אין לי בעיה שזה יהיה לקריאה שנייה ושלישית, ועד אז יבדקו את הכול.

גלעד קריב: מדובר באלף עובדים מתוך שירות ציבורי מאוד מאוד רחב.

גלעד קריב: אם חושבים שצריך לתת איזשהו בונוס בגלל תכיפות הבחירות, למה להטריד את שופט בית המשפט העליון, שהוא יושב-ראש ועדת הבחירות בקביעה פרטנית?

גלעד קריב: הוא לא המנהל של העובד.

דוד ביטן: לא נכון מה שאתה אומר, ואני אגיד לך למה.

דוד ביטן: כל העובדים רוצים תוספות כאלה ואחרות, וזה עד 35%.

דוד ביטן: זה פר תפקיד, והוא לא קובע: אתה תקבל 15% כי קוראים לך שלמה.

גלעד קריב: אני חייב לומר, שאני אישית מוצא טעם לפגם בזה שיושב-ראש ועדת הבחירות, שהוא שופט בית המשפט העליון, עוסק בתנאי שכר של קבוצות כאלה ואחרות בתוך עובדי ועדת הבחירות.

גלעד קריב: בוודאי שזה נעשה על פי המלצה שלכם.

דין לבנה: אם יורשה לי, הבקשה לא באה מאיתנו, וועדת הבחירות לא הניחה את זה בפני ועדת החוקה.

דוד ביטן: הבנו שזה לא בא מכם.

דוד ביטן: תסבירו מה התפקיד של השופט, מה הצרכים, איך מגייסים את העובדים.

דוד ביטן: מישהו צריך להסביר את זה.

דוד ביטן: אנחנו יודעים, כי אנחנו בנשיאות.

דין לבנה: אני אתחיל מבראשית.

דין לבנה: העבודה בוועדת הבחירות בתקופת הבחירות, היא אינטנסיבית במיוחד.

דין לבנה: שעות העבודה הן מאוד מאוד ארוכות, הרבה יותר מעבודה בשירות ציבורי רגיל ובמגזר הפרטי.

דין לבנה: לוחות הזמנים כולם מוכתבים לפי חוק, ואני לא מכיר אף רשות ציבורית, שכתוב לה: ביום הזה את צריכה לעשות כך, וביום הזה את צריכה לעשות כך, אחרת את מפרה את החוק, ושוברת את רכבת הבחירות.

דין לבנה: אי-אפשר לאחר, אין מועדי ב', ויום הבחירות הוא יום הבחירות, והכול צריך להיות מוכן לקראתו.

דין לבנה: זאת עבודה שהיא מאוד מאוד מוטת כוח אדם.

דין לבנה: לצורך כך, ועדת הבחירות בעצם מגייסת מילואים.

דין לבנה: מצוות מצומצם של כ-30 עובדים, גדלים בתוך מספר ימים למעל מאלף.

דין לבנה: העובדים האלה צריכים להסכים לבוא.

דין לבנה: לא ברור שאנשים מסכימים לבוא, בהתאם לתנאי השכר המקובלים בוועדה.

דין לבנה: כתוצאה מכך, באה הכנסת העשרים ושתיים והכנסת העשרים ושלוש, ואמרה: אני מבקשת לתת תוספת אחידה.

דין לבנה: התוספת הייתה אחידה לכל העובדים, בהתאם להחלטת השופט.

דין לבנה: השופט איזן, ואגב, הונחה בפניו עמדת הממונה על התקציבים באוצר, והוא שקל.

דין לבנה: הוא נתן החלטה מפורטת ומנומקת למה הוא חושב שזה השיעור שצריך להעלות – 32%.

גלעד קריב: זאת הייתה תוספת אחידה?

דין לבנה: כן, תוספת אחידה לכל העובדים.

דין לבנה: זה נקבע במפורש בחוק, שהתוספת היא אחידה, כדי למנוע את הסוגיה של משא ומתן, זה כך וזה אחרת.

גלעד קריב: נשמע את עמדת הממונה על השכר.

גלעד קריב: ככל שהדבר הזה ייכנס לחוק, אני חושב שהנושא של תוספת אחידה צריך להיות בהחלטה של יושב-ראש ועדת הבחירות, אולי באישור הנשיאות.

גלעד קריב: אם אני מבין נכון, יושב-ראש ועדת הבחירות המרכזית מקבל החלטות לבדו, וההחלטות האלה הן בעלות גוון שיפוטי.

דין לבנה: או חקיקת משנה.

דוד ביטן: יש לו גם החלטות מינהליות.

גלעד קריב: בסדר גמור, אני לומד.

גלעד קריב: נשמע את עמדת הממונה.

דין לבנה: צריך גם לזכור את הקושי המיוחד שעומד בפנינו כעת.

דין לבנה: אנחנו נמצאים בפתחו של קיץ, ומייד לאחר מכן באים החגים.

דין לבנה: מצופה מאנשים לעזוב את כל עיסוקם, לבוא לעבוד בחגים, בחול המועד, בערבי חג, בקיץ ללא מסגרות מעכשיו לעכשיו, כי הכנסת החליטה להתפזר עכשיו.

דין לבנה: היא לא אמרה: נעשה את זה במועד אחר, נחכה לאחרי אוקטובר.

דין לבנה: יש אנשים עם ילדים, שצריכים למצוא סידור, אנשים צריכים לבטל חופשות קיץ וחופשות בחו"ל.

דין לבנה: איני איש כוח אדם, ואני משוכנע שיהיו קשיים.

גלעד קריב: חבר הכנסת ביטן הוא רב ניסיון, ולקראת הקריאה השנייה והשלישית נדבר על זה.

דוד ביטן: גם לנו חשוב שופט.

דוד ביטן: שופט שומע את הממונה על השכר, שומע את כולם ומחליט בעניין הזה.

גלעד קריב: אני אבקש שזאת תהיה החלטה עם אישור של הנשיאות, אבל נדון ונשמע את הממונה.

גלעד קריב: סבתי הגדולה, הייתה לה אמירה ביידיש, שאמרה: גם כן קיץ יהודי – שבעה מתאבלים, שלושה בוכים וארבעים מתחננים.

גלעד קריב: אלה שבעת שבועות העומר שמתאבלים בהם, שלושת השבועות של בין המצרים, שבוכים בהם, וארבעים הימים של אלול שמתחננים בהם.

גלעד קריב: דיברת על חופשות הקיץ?

גלעד קריב: הינה עוד קיץ יהודי ונפלא של מערכת בחירות לפנינו.

איתן גינזבורג: מכיוון שדין הוא אבא טרי והגיע לכאן באמצע חופשת לידה, מגיעות לו ברכות מהוועדה על היותו אבא.

גלעד קריב: אבא טרי שחושב על הקיץ הקרוב.

גלעד קריב: צאתך לשלום ושובכם לשלום.

גלעד קריב: אדוני היועץ המשפטי, האם מיצינו את העניין?

גלעד קריב: אורלי, עוד הערות?

גלעד קריב: נעבור לסעיף 6.

גור בליי: הוראות לעניין מכרזים

גור בליי: התקשרות ועדת הבחירות המרכזית בחוזה לביצוע עסקה בטובין או במקרקעין, לביצוע עבודה או לרכישת שירותים, אינה טעונה מכרז, אם היא התקשרות ששוויה אינו עולה על 150,000 שקלים חדשים; ואולם, בכל תקופה רצופה של שנים עשר חודשים שתחילתה ביום התפזרות הכנסת העשרים וארבע לא תתקשר ועדת הבחירות המרכזית עם מתקשר מסוים בלא מכרז לפי פסקה זו בהתקשרויות בסכום כולל העולה על 200,000 שקלים חדשים, ובמניין זה יבואו גם התקשרויות שנכרתו בתקופה האמורה כהתקשרות המשך להתקשרות שנעשתה במקורה לפי פסקה זו; פה יש שינוי מסוים, ולבקשת ועדת הבחירות המרכזית, אני אקריא את הנוסח עם השינוי.

גור בליי: הוא קצת מגביל את (2) לסיטואציות מסוימות.

גור בליי: יושב ראש ועדת הבחירות המרכזית רשאי לקבוע הוראות החורגות מהוראות לפי החוק האמור לעניין מועדים ודרכי פרסום.

אורלי עדס: כאשר הותקנו תקנות חובת המכרזים, הן לא לקחו בחשבון את הייחוד של תקופת בחירות ואת לוח הזמנים שבו אנחנו עובדים.

אורלי עדס: מי שמכיר, הליך מכרזים הוא הליך מאוד מורכב, ויכול לקחת שמונה-עשרה חודשים, ולעיתים אף יותר.

אורלי עדס: יש מכרזים גם הרבה יותר ארוכים.

אורלי עדס: גם את הצורך ברכש מיידי ומהיר, בהיקפים מאוד מאוד גדולים.

אורלי עדס: אם אנחנו רוכשים, למשל, תיבות קלפי, אנחנו מדברים על עשרות אלפי פריטים בכמות מאוד גדולה.

אורלי עדס: הפטור שקיים היום הוא להתקשרויות עד 50 אלף שקל, וזה בכלל לא רלוונטי.

אורלי עדס: הוא מאוד נמוך, ונוצר מצב שזה מקשה על פעילות הרכש שלנו וההתקשרויות.

אורלי עדס: אני חושבת שגם משרד האוצר – החשב הכללי – מבין את זה, והם בעצמם ביקשו להגדיל את היקפי ההתקשרות ל-100 שקלים.

גלעד קריב: ברשות

גלעד קריב: כם, אני רוצה לשאול האם סעיף (1) מוגבל לתקופת הבחירות?

אורלי עדס: כן, זה רק לבחירות.

אורלי עדס: זה לא שנשת

אורלי עדס: מש בסעיף הזה כדי לרכוש דברים שלא קשורים.

גלעד קריב: יש פה גם היבט של זמן, וגם היבט של תכלית.

גלעד קריב: קודם כול, לגבי זמן אני רוצה להבין, מדובר בעצם על הוראה שנוגעת למכרזים שהתנהלו או התקשרויות בתקופה הזאת, שמוגדרת תקופת הבחירות.

אורלי עדס: כי זה מוגדר לצורך הבחירות לכנסת העשרים וחמש.

שמחה רוטמן: לא, לא.

שמחה רוטמן: זה לא מוגדר לתקופה; זה מוגדר לצורך.

שמחה רוטמן: אם יום אחרי הבחירות הם יצטרכו לשכור מישהו, שיספור להם את הפתקים ברוורס, זה ייחשב לצורך הבחירות.

גור בליי: כתוב: הוראות סעיף זה יחולו לעניין הבחירות לכנסת העשרים וחמש.

גור בליי: רק דברים שקשורים לעניין הבחירות לכנסת העשרים וחמש.

דין לבנה: לא דברים שהם לתקופה שבין בחירות לבחירות, או לבחירות לכנסת העשרים ושש.

גלעד קריב: שמחה נתן דוגמה טובה.

גלעד קריב: קודם כול, ההגבלה היא של תכלית ולא הגבלה של תקופה.

גלעד קריב: דבר שני, לשיטת היועצים המשפטיים, האם לא היה נכון להכניס כאן אמירה קונקרטית, ברישא של סעיף קטן (1), לביצוע עבודה או לרכישת שירותים, הדרושים לשם קיום, ודי בהוראה הכללית בסעיף המטרה?

גור בליי: זה בסעיף התחולה, סעיף 2.

שמחה רוטמן: אם יבוא החשב לאשר התקשרות שאיננה לצורך סעיף 25, הוא יעבור על החוק.

גלעד קריב: אין בעיה.

גלעד קריב: דעתכם נחה, ולא צריך להזכיר את זה פעם נוספת.

אורלי עדס: זה היה גם בפעמים הקודמות, ואני מתחייבת שלא עשינו בזה שימוש מעבר למה שהיה צריך, לצורך אותה מערכת בחירות.

גלעד קריב: ועדת הבחירות המרכזית כפופה לביקורתו של מבקר המדינה, כמו כל רשות שלטונית?

אורלי עדס: בוודאי.

אורלי עדס: יותר מכל רשות.

דין לבנה: יותר מכל רשות.

גלעד קריב: אתה שומע את זה מכל רשות שלטונית, שאתה מדבר איתה.

אורלי עדס: אני לא מכירה משרד אחר, שקיבל בשנה שלושה דוחות.

שמחה רוטמן: אף משרד לא עשה שלוש מערכות בחירות של פעם בארבע שנים.

שמחה רוטמן: באופן אמיתי, קיבלתם שלוש ביקורות ב-12 שנה.

שמחה רוטמן: ריחמו עליכם.

אורלי עדס: שני אגפים במשרד מבקר המדינה עסקו בנו שלוש שנים.

נעמה רוט: אני ממשרד המשפטים.

נעמה רוט: הממשלה עובדת עכשיו על רפורמה בדיני מכרזים, והולך להיערך תיקון די נרחב לתקנות.

נעמה רוט: לכן, אם לוועדת הבחירות יש צרכים מיוחדים בהקשר הזה, אנחנו נשמח שזה ישולב ברפורמה בהקשר הארוך טווח.

דין לבנה: כפי שכבר תואם איתם בבוקר.

גלעד קריב: סעיף קטן (2) דורש איזשהו הסבר?

גור בליי: קודם כול, אולי נסביר את סעיף 1.

גור בליי: הסטנדרט הוא 50 אלף שקלים.

אוסאמה סעדי: עכשיו מעלים את זה ל-150 אלף.

גלעד קריב: לא.

שמחה רוטמן: הם כבר הסבירו את זה.

גלעד קריב: חברים, מכיוון שמדובר בסעיפים שעוסקים בכספי ציבור, אני מבין שבהוראות קודמות במערכות האחרונות, הפטור ממכרז ניתן להתקשרויות עוד 120 אלף שקלים.

גלעד קריב: עכשיו יש בקשה להגדיל מ-120 אלף שקלים ל-150 אלף שקלים.

אורלי עדס: היו התייקרויות משמעותיות, כפי שיודעים, לרבות שרשראות אספקה וכולי.

אורלי עדס: אנחנו אפילו לא יודעים עדיין מה המשמעויות.

גלעד קריב: גם הסכום של 200 אלף?

אורלי עדס: לא, הוא נשאר אותו הדבר.

גלעד קריב: יש עוד הערות לסעיף 1?

גלעד קריב: סעיף 2, הסבר שלכם.

אורלי עדס: סעיף 2 עוסק במכרזים.

אורלי עדס: הרי כל השירות הציבורי כפוף לתקנות חובת המכרזים בחוק המכרזים, ומקיים מכרזים, כולל משרדים אחרים והחשב הכללי.

אורלי עדס: כך נוהגת גם ועדת הבחירות.

אורלי עדס: חלק מההתקשרויות, יפוג תוקפן ואנחנו נצטרך לצאת למכרזים.

אורלי עדס: כשוועדת הבחירות המרכזית יוצאת למכרזים בתקופת בחירות, ברור שכל הספקים שמתמודדים, מבינים שוועדת הבחירות נמצאת בסד זמנים, שבו היא זקוקה לשירות, למוצר או לטובין, ואין לה יכולת לבחור ולומר: נדחה את זה.

אורלי עדס: לכן, גם המחירים בהתאם.

אורלי עדס: היכולת לחבור למשרדים אחרים, שכבר עברו הליך פומבי לצורך התקשרויות כאלה ואחרות, קיבלו הצעות, בחנו אותן ובחרו זוכים במכרזים – זה כבר עבר הליך תחרותי, שזה בעצם במהות וברציונל של תקנות חובת המכרזים – יכולה לאפשר לוועדת הבחירות במקרים מסוימים, להתקשר עם אותם ספקים שכבר את ההליך הזה, ולקבל מחירים קצת יותר טובים מכפי שהיא הייתה מקבלת.

אורלי עדס: אני אתן דוגמאות למקרים שהיו בבחירות הקודמות.

אורלי עדס: התקשרות לצורך רכישת מוצרים שעסקו בקורונה – אלכוג'ל, מסכות, סרבלים וכן הלאה.

אורלי עדס: חברנו למכרז של המשטרה, והם קיבלו מחירים שאנחנו לא היינו מקבלים.

אורלי עדס: אי-אפשר היה לקיים הליך פומבי, כי להליך פומבי יש לוח זמנים ארוך מאוד, שלא מתכנס ללוח הזמנים של הבחירות.

אורלי עדס: יש דברים שבהם אנחנו יכולים לקיים הליכים מכרזיים, כי השירות או הטובין נדרש לשלב יותר מאוחר.

אורלי עדס: אבל כאשר אנחנו צריכים מוצרים וטובין מסוימים, שפס האריזה דורש בפרק זמן של שבוע, שבועיים או חודש, אם נעשה הליך פומבי, לא נוכל - - -

גלעד קריב: מי יושב בוועדת הפטור?

אורלי עדס: יש לנו ועדת מכרזים וועדת פטור לפי התקנות, שכוללת את מנכ"לית הוועדה, היועץ המשפטי והחשבת.

גלעד קריב: זאת אומרת, זה דרג מקצועי ולא יושבים שם נציגי חברות.

אורלי עדס: זה בדיוק לפי התקנות.

אורלי עדס: זה לא דבר שאנחנו קבענו.

מיכאל מלכיאלי: בדקתי עם רשמת המפלגות, והיא בהחלט מאשרת את הצעתך, אדוני.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו נעביר נוסח.

גלעד קריב: בתיאום עם הייעוץ המשפטי של הוועדה.

גלעד קריב: תודה, גברתי.

גלעד קריב: חברת הכנסת לסקי.

גבי לסקי: עורכת הדין לסקי, השאלה שלי היא בנוגע למכרז.

גבי לסקי: כמה זמן אחורה בוצע המכרז?

גבי לסקי: יכול להיות שמשרד ממשלתי התקשר במכרז והכול נבדק, אבל זה היה לפני שנתיים.

גבי לסקי: בשנתיים האלה היו המון שינויים בחברה וכולי.

אורלי עדס: אם הוא בתוקף והוא רלוונטי למשרד אחר - - -

גבי לסקי: יכול להיות שמתחייבים למסור טובין מסוימים במשך חמש שנים.

גבי לסקי: הם לא הלכו ובדקו שוב את החברה, האם היא עומדת בכל התנאים.

אורלי עדס: קרה רק פעמיים שהשתמשנו.

אורלי עדס: אגב, אני רוצה לומר שאנחנו לא משתמשים בזה באופן סיטונאי.

אורלי עדס: הרי אנחנו עושים עשרות מכרזים בתקופת בחירות.

אורלי עדס: לו היינו נצמדים להסמכה שניתנה לנו, לאפשרות החוקית להתקשר, תיאורטית יכולנו לא לקיים שום מכרז, ולחפש את המכרזים האלה בכל משרד.

אורלי עדס: אנחנו לא מנצלים את זה, ועשינו את זה ממש במסורה בשני מקרים: חוסר מצלמות לקלפיות – 2,000 מצלמות מחברת בינת, התקשרות של המשטרה; ציוד לקורונה.

אורלי עדס: ככל שזה היה בתוקף, וככל שהתנאים היו טובים ומיטיבים גם איתנו, ככל שבדקנו את הספקים, וראינו שהם יכולים לעמוד בלוחות הזמנים ולספק לנו את השירות כנדרש, לא הייתה מניעה.

דין לבנה: צריך לזכור מדובר בסוף בחלופה מיטיבה על פטור מלא.

גבי לסקי: יש הבדל משמעותי בין 200 אלף ל-2.5 מיליון.

גבי לסקי: הסכום משמעותית שונה.

דין לבנה: ניקח לדוגמה את המסכות לקלפיות ולוועדות הקלפי.

דין לבנה: ועדת הבחירות הייתה צריכה להצטייד בזמן מאוד מאוד קצר במסכות לוועדת הקלפי.

דין לבנה: ועדת המכרזים של ועדת הבחירות הייתה יכולה לתת פטור מלא, לבחור את הספקים שלה ולהגיד: דחיפות בנסיבות העניין.

דין לבנה: אף אחד לא היה אומר שום דבר.

דין לבנה: ועדת הבחירות לקחה התקשרות שכבר עברה מכרז לאחרונה - - -

גבי לסקי: בדיוק.

גבי לסקי: מה זה לאחרונה?

דין לבנה: שההתקשרות עדיין בתוקף.

גבי לסקי: לא משנה גם אם זה לשנים קדימה.

שמחה רוטמן: זה דין כללי, וזה לא משהו מיוחד לכבודם.

שמחה רוטמן: זה רק משווה את מעמדה של ועדת הבחירות המרכזי למה שכל משרד ממשלתי היה יכול לעשות בסיטואציה דומה.

שמחה רוטמן: הם שייכים לרובריקה אחרת, כי הם לא חלק ממשרדי ממשלה.

גלעד קריב: מדובר על מכרז שעומד בתוקפו.

דין לבנה: כן, כן.

דין לבנה: לא משהו שבוטל לפני עשרים שנה ואנחנו מחיים אותו.

אוסאמה סעדי: זה אותו סכום של 2.5 מיליון?

אוסאמה סעדי: אין שינוי?

גלעד קריב: עד 2.5.

דין לבנה: עד 2.5.

דין לבנה: מעל לזה, באישור ועדת הפטור.

דין לבנה: אני לא רואה שנגיע למעל ל-2.5.

אוסאמה סעדי: זה הסכום שהיה גם קודם?

דין לבנה: כן, בדיוק.

גלעד קריב: יש לכם אומדן כמה התקשרויות אתם עושים על פי הסעיף הזה?

אורלי עדס: בבחירות הקודמות שני מכרזים בלבד.

אורלי עדס: יכולנו לעשות שימוש בעוד המון דברים.

גלעד קריב: בסדר גמור.

דין לבנה: הרבה פעמים אנחנו מעדיפים לפרסם התקשרות משלנו, כי אז זה בתנאים שלנו בדיוק, ולא תנאים שכתב מישהו אחר.

גלעד קריב: סעיף קטן (3) – הכוונה לחוק חובת מכרזים.

אורלי עדס: בעיקר לתקנות.

אלעזר שטרן: הכוונה לתקנות חובת המכרזים.

גלעד קריב: מכובדיי, יש עוד הערות לסעיף?

גלעד קריב: אנחנו מגיעים לסעיף מאוד משמעותי בחוק הזה, והוא נושא קביעת התקציב.

גלעד קריב: אני מציע שנשמע קודם כול את נציגת ועדת הבחירות.

גלעד קריב: אני רוצה לומר בהקשר הזה שתי הערות פתיחה קצרות, ותודה ליושב-ראש ועדת הכספים שהצטרף אלינו, חבר הכנסת קושניר.

גלעד קריב: ברורים לנו שני דברים: הראשון, שוועדת הבחירות צריכה למעשה יכולת פעולה מהיום הראשון של תקופת הבחירות.

גלעד קריב: אין זמן לבזבז על הליכים ביורוקרטיים, שהם חשובים כשלעצמם, אבל הם לא מתאימים.

גלעד קריב: זה ברור לנו.

גלעד קריב: הדבר השני, ואני אומר את זה לפרוטוקול, הוא שברורה לנו מאוד החובה שלנו למנוע, ולו למראית עין, אפשרות השפעה או התערבות של רשות מבצעת בפעילותה של ועדת בחירות מרכזית דרך המסלול התקציבי.

גלעד קריב: אלה דיונים שמזכירים לנו גם את הדיון על תקצוב הרשות השופטת.

גלעד קריב: הדברים האלה לחלוטין ברורים לנו.

גלעד קריב: באותה נשימה חשוב לי לומר, שיש עוד שני דברים שעומדים לנגד עינינו, האחד הוא סדרי העבודה של הבית הזה.

גלעד קריב: בסדרי העבודה של הבית הזה יש ועדות שונות, שממונות על דברים שונים.

גלעד קריב: ועדה אחת לא באה בנעלי ועדה שנייה.

גלעד קריב: קביעת תקציב וגובה תקציב זה עניינה של ועדת כספים, ולא עניינה של ועדת חוקה.

גלעד קריב: דבר שני שחשוב לומר בהקשר הכללי, הוא שהעיקרון הכללי הוא שכל גוף, צריך לראות את תקציב הפעולה שלו, לאשר את תקציב הפעולה שלו ולנהוג בזהירות ושקיפות.

גלעד קריב: העיקרון הזה נכון גם כאן, וצריך לאזן.

גלעד קריב: כפי שאמרתי בשיחות מקדימות, הניסוח הנוכחי של סעיף 7, לשיטתי לא עולה בקנה אחד עם החיבור בין כל העקרונות הללו, ואנחנו צריכים למצוא פתרון אחר, שמצד אחד יבטיח את חופש הפעולה ואת העצמאות של ועדת הבחירות המרכזית, ומצד שני, יבטיח תהליכים נכונים של אישור תקציב, וביקורת ראויה של הבית הזה.

גלעד קריב: חבר הכנסת קושניר, הייתה שיחה מקדימה גם שלך עם ועדת הבחירות המרכזית, וגם שלי.

גלעד קריב: בואו נבין איפה אתם עומדים ומה מטריד אתכם בעניין הזה.

אוסאמה סעדי: אבל לא קראנו את הסעיף.

גלעד קריב: אין לי בעיה שנקריא, אבל זה לא יהיה הנוסח.

גלעד קריב: הנוסח הזה בעצם הופך את ועדת חוקה לקבוע בחקיקה ראשית - - -

שמחה רוטמן: לא, הוא לא הופך את ועדת חוקה - - -

דוד ביטן: יש את סעיף ב'.

גלעד קריב: נשמע את יושב-ראש ועדת הכספים.

גלעד קריב: דעתי פחות נוחה מזה, שבחקיקה ראשית ועדת חוקה – לא משנה שזה על דרך הקישור לתקציב קודם.

גלעד קריב: כרגע אנחנו יושבים ומדברים על תקציב ועדת הבחירות, לקראת בחירות לכנסת העשרים וחמש.

גלעד קריב: הסעיף הזה אומר שאנחנו בוועדת החוקה נקבע בפועל את גובה התקציב של ועדת הבחירות לבחירות העשרים-וחמש, מבלי ששמענו איזושהי הצגה לגבי התקציב.

גלעד קריב: מבקשים מאיתנו לומר: טוב, רבותינו בכנסת הקודמת - - -

דוד ביטן: אתה טועה, ואני אגיד לך למה.

דוד ביטן: קודם כול, לא לחינם שמו בראש הוועדה שופט עליון.

שמחה רוטמן: שופט בית משפט עליון.

דוד ביטן: דבר שני, כל המפלגות מיוצגות במליאת ועדת הבחירות.

דוד ביטן: המינהלת של הוועדה מביאה את תקציב הבחירות לאישור המליאה, מחולק לפי סעיפים – מה יוצא למה, ואיך יוצא למה.

דוד ביטן: כולם משתתפים בעניין הזה, כולל השופט.

דוד ביטן: אם צריך הצבעות, עושים הצבעות.

דוד ביטן: זה לא שמאשרים פה, וזה הכול.

דוד ביטן: על מנת למנוע מצב שבו יתחילו הליכים ביורוקרטיים גם בכנסת וגם מחוץ לכנסת – באוצר ובכל מקום – אנחנו אומרים שתאשרו את התקציב של הבחירות הקודמות, ואחר כך גם התקציב הגדול וגם כל מיני שינויים יבואו לוועדת הכספים.

דוד ביטן: מה הבעיה עם זה?

דוד ביטן: יש פה פגיעה בכבוד של מישהו?

גלעד קריב: אדוני, אני חייב לשאול שאלה מבחינת ההתנהלות של הבית הזה.

גלעד קריב: כשם שוועדת הכנסת יושבת כרגע ועוסקת בהיבט מסוים של פיזור הכנסת, אנחנו יושבים על הצעת החוק הזאת.

גלעד קריב: מה הייתה מניעה שתבוא ועדת הבחירות המרכזית, או באמצעות הוראה בחקיקה ראשית.

דוד ביטן: עוד חוק?

דוד ביטן: אתה מציע עוד חוק.

גלעד קריב: זה מחייב בהכרח עוד חוק?

גלעד קריב: ועדת כספים.

שמחה רוטמן: אני אסביר את מה שאתה אומר.

שמחה רוטמן: גלעד אומר לך, שבשביל להגיש את זה לוועדת כספים, אתם מעבירים את זה לאישור ועדת הבחירות המרכזית של הוועדה עצמה.

שמחה רוטמן: תביאו את הצעת התקציב, מה שהוצע לכנסת העשרים-וארבע.

שמחה רוטמן: ועדת הבחירות המרכזית תתכנס, תאשר בדרך שבה היא מאשרת, בווטסאפ או בכל דרך אחרת, בנהלים שלה, להגיש את הצעת התקציב הזאת לוועדת הכספים.

שמחה רוטמן: ועדת הכספים תתכנס ותגיד כן או לא.

שמחה רוטמן: לא צריך חוק.

שמחה רוטמן: אם ועדת הכספים אומרת כן, נגמר האירוע.

שמחה רוטמן: למה צריך להכניס סעיף חוק בשלוש קריאות, כשמספיקה החלטת ועדה אחת?

שמחה רוטמן: בלי הסתייגויות ובלי כללים.

אלכס קושניר: בואו נשמע את ההצעה החלופית.

אלכס קושניר: אולי אנחנו סתם מתווכחים.

דוד ביטן: איזה חלופית?

דוד ביטן: זה עניין של סמכויות?

דוד ביטן: אתה נעלב מזה?

אלכס קושניר: אני לא נעלב משום דבר, אבל צריכות להיות ביקורת ובקרה.

דוד ביטן: הבקרה רק שלך?

דוד ביטן: הבקרה היא גם של המליאה וגם של השופט.

אלכס קושניר: של חברי ועדת הכספים.

אלכס קושניר: זה תפקידנו.

דוד ביטן: מה הבעיה?

דוד ביטן: אני לא מבין.

דוד ביטן: פתאום אתם נגד השופטים?

דוד ביטן: חשבתי שהדברים יהיו יותר פשוטים.

דוד ביטן: אנחנו לא נמצאים פה בריב סמכויות או בפגיעה אישית של מישהו, שלוקחים לו סמכות.

דוד ביטן: אנחנו צריכים לנהל את מערכת הבחירות, ואנחנו לא עושים את מערכת הבחירות עצמה במובן הארגוני באופן פוליטי.

דוד ביטן: למה?

דוד ביטן: כי צריכים שהמערכת תפעל ותעבוד.

דוד ביטן: זה טוב לכולם.

דוד ביטן: מה העניין הזה?

דוד ביטן: לא הבנתי.

דוד ביטן: עכשיו יש בעיה עם ועדת הכספים?

גלעד קריב: חבר הכנסת ביטן, רק רגע.

גלעד קריב: אנחנו גם רוצים ללמוד מניסיונך.

דוד ביטן: זה לא רק אני.

דוד ביטן: איפה גינזבורג?

דוד ביטן: למה הוא לא פה?

גלעד קריב: חבר הכנסת ביטן, יש פה גם עמדה של הייעוץ המשפטי של הכנסת.

גלעד קריב: הדברים האלה, למעט מקרה אחד שהיה בו לוח זמנים חריג - -

אורלי עדס: פעמיים, בכנסת העשרים-ושתיים ובכנסת העשרים-ושלוש.

גלעד קריב: - - שזה נעשה בדרך הזאת.

גלעד קריב: אם זה מובא כך, אנחנו אמורים להצביע על אישור של תקציב בהיקף של למעלה מחצי מיליארד שקלים, מבלי שהתקציב הזה מוצג, אפילו את ההצגה הבסיסית ביותר בפני חברי הוועדה הזאת.

שמחה רוטמן: לא הוועדה הזאת.

שמחה רוטמן: בפני ועדת כספים.

גלעד קריב: חברים, סליחה, זה בדיוק העניין.

דוד ביטן: כשאתה מביא העברה תקציבית לוועדת הכספים, אתה מציג סעיפים תקציביים פרטניים?

דוד ביטן: לא.

אלכס קושניר: בטח שכן.

דוד ביטן: לא נכון.

דוד ביטן: אני ישבתי גם בוועדת כספים.

דוד ביטן: אתה לא מציג את זה.

דוד ביטן: פתאום פה אתה צריך סעיף-סעיף?

גלעד קריב: דוד, שנייה.

גלעד קריב: אף אחד לא אומר הצגה של סעיף-סעיף.

דוד ביטן: אז מה אתם רוצים?

גלעד קריב: שהגוף שמופקד על אישור תקציב, ומדובר פה על חצי מיליארד שקלים, הוא הגוף שיעשה את זה גם כאן.

גלעד קריב: אני לא רואה שום סיבוך ביורוקרטי.

גלעד קריב: אני חושב שיש טעם לפגם, וזה לא קשור בריב סמכויות או בכבודו של איש.

גלעד קריב: יש טעם לפגם בזה שבסופו של דבר, לא מובא בפנינו אפילו אקסל בסיסי של חצי מיליארד השקלים האלה.

גלעד קריב: אני לא מצפה מוועדת הבחירות המרכזית לבוא לוועדת החוקה עם האקסל הזה.

גלעד קריב: לשיטתי, ראוי שתקציב מן הסוג הזה יבוא לוועדת הכספים.

גלעד קריב: אפשר לעשות את זה מהר מאוד, ולא צריך לעשות את זה בהוראת חוק.

גלעד קריב: תכף נסביר גם את עניין המקדמות, ואפשר אפילו לומר שמקלים על זה שהפנייה לוועדת הכספים תהיה על דעת הנשיאות, אם רוצים לחסוך פרוצדורה של המליאה כולה.

שמחה רוטמן: צריך מליאה?

גלעד קריב: אישור התקציב מחייב על פי החוק - - -

שמחה רוטמן: מליאת ועדת הבחירות.

אלכס קושניר: אולי ניתן לאורלי לדבר?

שמחה רוטמן: אני מאוד בעד.

אורלי עדס: אני אסביר.

אורלי עדס: לא בכדי, תקציב ועדת הבחירות נקבע על ידי ועדת הכספים של הכנסת, בהתאם להצעת ועדת הבחירות המרכזית.

אורלי עדס: הרציונל שעמד מאחורי הסעיף זה הוא לייצר חוסר תלות בין הרשות המבצעת לבין ועדת הבחירות, כדי שלא יימנעו תקציבים מוועדת הבחירות ממניעים פוליטיים כלשהם, לביצוע תקציבה, ובצדק.

אורלי עדס: זה הרציונל.

אורלי עדס: אני לא מכירה שום גוף במדינת ישראל, לרבות מבקר המדינה, הכנסת, לשכת בית הנשיא ותקציב המדינה, שעובר תהליך כזה מורכב כמו אישור תקציב ועדת הבחירות בכל כך הרבה בקרות.

אורלי עדס: אני אסביר אותו בקצרה.

אורלי עדס: הצוות המקצועי של ועדת הבחירות לוקח את תוכנית העבודה השנתית, אם זה תקציב שנתי, ואם זה תקציב בחירות, את תוכנית העבודה לבחירות, לרבות כל הפרויקטים החדשים המתוכננים, כל הפקות הלקחים.

אורלי עדס: הכול הכול נכנס לשם, ומגבש הצעת תקציב.

אורלי עדס: הצעת התקציב הזאת מובאת לוועדת המשנה לכספים של ועדת הבחירות, שמורכבת מנציגי סיעות הכנסת.

אורלי עדס: לאחר מכן היא עוברת דיון מעמיק על כל סעיף, פרט-פרט, לרבות כמה מטרים ארנונה אנחנו משלמים, מה עלות המטר לארנונה וכולי.

אורלי עדס: ממש ברמה הזאת.

אורלי עדס: לאחר מכן זה מגיע לדיון בנשיאות ועדת הבחירות המרכזית, שכוללת את יושב-ראש הוועדה או סגניו, ארבעה נציגים שהם נציגי ארבע הסיעות הגדולות של הכנסת.

אורלי עדס: שוב, דיון מעמיק בכל סוגיה, בכל בקשה לתקן נוסף, בכל פיתוח מערכת חדשה ובכל פרויקט חדש.

אורלי עדס: הנשיאות מחליטה אם היא רוצה או לא רוצה, מרחיבה, מקטינה או מצמצמת.

אורלי עדס: זה מתוקן, מועבר למליאת ועדת הבחירות המרכזית.

אורלי עדס: זה הדיון השלישי, שבו 35 חברי ועדת הבחירות, שהם סמי-כנסת, נציגי כל סיעות הבית הזה, דנים בהצעת התקציב.

אורלי עדס: הם מקיימים דיון, תומכים, מתנגדים, צועקים וכועסים.

אורלי עדס: הכול מתקיים שם, כמו במליאת הכנסת.

אורלי עדס: אז זה מאושר, ורק לאחר מכן מגיע לוועדת הכספים של הכנסת.

אורלי עדס: כל ההקדמה הזאת הייתה כדי לומר, שכאשר הבאנו את הסעיף הזה, המטרה היא קודם כול לא לעקוף איזושהי סמכות, רשות וחלילה לא לבקש יותר כסף ממה שאנחנו חושבים שנחוץ לנו.

אורלי עדס: ועדת הבחירות מוכיחה לאורך כל השנים – ויעיד על זה אגף התקציבים – שאנחנו כמעט הגוף היחיד במדינה, שמשיב את כל העודפים לאוצר, ולא עושה מרוץ בסוף שנה אחרי הרכש לצורך המשרד, ומשתמש בכספים הללו.

אורלי עדס: לראייה, בבחירות האחרונות החזרנו 110 מיליון שקל, ועשינו כל מאמץ לחסוך בהוצאות.

אורלי עדס: הסיבה שביקשנו את זה היא שהתקציב של הכנסת העשרים-וארבע הוא תקציב מייצג.

אורלי עדס: בחירות הן בחירות, וההוצאות הן אותן הוצאות.

אורלי עדס: כמובן, אם יש דברים נוספים, פרויקטים חדשים, הם נכנסים ובאים בנוסף.

אורלי עדס: אבל התקציב הוא תקציב, שעבר את כל שלבי האישור שתיארתי לכם, כולל ועדת הכספים של הכנסת.

אורלי עדס: לכן, ביקשנו את זה בניכוי 110 מיליון שקלים, שהחזרנו לאוצר המדינה.

אורלי עדס: קיבלנו את הצעת יושב-ראש הוועדה, ולכן אמרנו שאם יש כאן התנגדות נחרצת לנוסח הזה, שיכול רק להקל עלינו כדי להתחיל את העבודה – המשמעות היא שאם לא מקבלים את זה ורוצים תקציב מפורט, אני כמנכ"לית הוועדה יושבת עם חשבת הוועדה, דבר שלא מקובל בגופים אחרים.

אורלי עדס: אנחנו מגבשים סעיף תקציבי, כל סעיף, כל פרט וכל דבר.

אורלי עדס: נשב כמה שבועות ונגבש את כל הפרטים.

גלעד קריב: זאת לא הכוונה.

אורלי עדס: לכן, חשבנו, ועל כך שוחחנו גם עם יושב-ראש ועדת הכספים.

דוד ביטן: כתוב פה שעל ההצעה של ועדת הבחירות המרכזית לתוספת תקציב, יחולו הוראות.

דוד ביטן: אז לא.

דוד ביטן: ברגע שאת מסיימת את מערכת הבחירות, לא רק על התוספת אלא על כל המערך של התקציב, תביאי את זה לוועדה.

דוד ביטן: גם אחרי הבחירות.

דוד ביטן: אם הייתה לך תוספת, לא היית מביאה לוועדה?

דוד ביטן: תנסחי את זה אחרת.

אורלי עדס: לכן, אם יש כאן התנגדות נחרצת לדבר הזה, ההצעה היא שנשיאות הוועדה – אם תרצו, זאת תהיה מליאת ועדת הבחירות, שבראשה עומד השופט – תגיש לוועדת הכספים לאישור את תקציב הוועדה כפי שהיה בבחירות לכנסת העשרים-וארבע.

אורלי עדס: עד שישים ימים או קצת פחות מכך מיום הבחירות, נביא לאישור ועדת הכספים את כל הפרטים.

גלעד קריב: חבר הכנסת רוטמן, הבקשה הזאת יותר נכונה.

גלעד קריב: רק אל תאמרו שתביאו את התקציב של הפעם שעברה.

גלעד קריב: שבו כמה שעות, וגם אם אתם לא מביאים תקציב מפורט, תביאו סעיפים כלליים.

גלעד קריב: אחרי זה, אם צריך לעשות העברות בתוך סעיפים – אף אחד לא מצפה מכם להביא את התקציב ברמת הסעיף.

גלעד קריב: שבו ותביאו הצעה, שתאושר בנשיאות, לתקציב הנדרש לכם הפעם.

גלעד קריב: זה יכול להיות תקציב שהוא מסגרת, שלא יורדת לכל סעיף קטן, כמו שממילא קורה כשמאשרים תקציב מדינה.

גלעד קריב: תביאו מחר תקציב כזה.

שמחה רוטמן: ככל שוועדת הבחירות רוצה להגיש תקציב שהוא פחות או יותר העתק-הדבק מהבחירות לכנסת העשרים-וארבע, אני מניח שאת ועדת הבחירות עצמה יהיה די קל לכנס להסכמה סביב הדבר הזה.

שמחה רוטמן: לעשות את ההליך קצר או מהיר או מזורז, ובתוך ועדת הבחירות לאשר את הצעת התקציב, על בסיס התקציב שהיה ואושר בפועל לכנסת העשרים-וארבע.

שמחה רוטמן: לעשות בלי שום הקלה פרוצדורלית, כי אין צורך בהקלה פרוצדורלית.

שמחה רוטמן: אם יש בנהלים של ועדת הבחירות, שצריך לעבור קודם את ועדת המשנה ואז את הוועדה הכללית, ניחא.

שמחה רוטמן: אולי אפשר לייצר הקלה, אבל אלה סדרי עבודה פנימיים שלהם, ואני לא חושב שצריך חקיקה לזה.

שמחה רוטמן: אפשר לעשות החלטה מסמיכה, ואפשר לעשות החלטה בדיעבד שתכשיר את זה.

דוד ביטן: אם זה לא בחוק, הם לא מחויבים.

שמחה רוטמן: לא, לא.

שמחה רוטמן: תקשיב שנייה.

דוד ביטן: מה אומר קושניר?

דוד ביטן: אם זה לא בחוק, הם לא מחויבים.

אלכס קושניר: מי לא מחויב?

דוד ביטן: האוצר.

דוד ביטן: אם זה בחוק, הם מחויבים.

דוד ביטן: על מה אתם מדברים, תגידו לי?

דוד ביטן: המצאתם את הגלגל?

אלכס קושניר: עכשיו הקמת את המדינה?

אלכס קושניר: לא היו פה 24 מערכות בחירות?

דוד ביטן: הרי הסעיף זה לא בא סתם.

שמחה רוטמן: בסעיף הזה בחוק יש שתי בעיות שתיארת: הראשונה, שזה מחליף את ועדת הכספים, ושנית, שאין פה הצעת תקציב.

שמחה רוטמן: יש בעיה נוספת, שזה עוקף את ועדת הבחירות המרכזית.

שמחה רוטמן: הרי התקציב הזה לא עבר הכנה של ועדת הבחירות המרכזית לפני ההגשה.

שמחה רוטמן: זאת אומרת, דילגנו על עוד שלב בוועדת הבחירות עצמה.

דוד ביטן: לא נכון.

דוד ביטן: לפי הנוסח הזה, זה לא נכון.

שמחה רוטמן: לפי הנוסח הזה דילגנו.

שמחה רוטמן: ביטן, אתה לא בנחת, וזה קשה לי.

שמחה רוטמן: תקשיב.

דוד ביטן: זה לא נכון.

שמחה רוטמן: למה אתה אומר שזה לא נכון?

שמחה רוטמן: תקשיב.

שמחה רוטמן: כדי לאשר תקציב ועדת בחירות, צריך להעביר אותו מנגנון בתוך הוועדה – ועדת משנה והוועדה הכללית, ועדת הבחירות.

שמחה רוטמן: ועדת הבחירות מאשרת את הצעת התקציב, זה הולך לוועדת הכספים, וועדת הכספים מאשרת.

שמחה רוטמן: לאוצר אין נגיעה בתהליך, למיטב ידיעתי.

שמחה רוטמן: לאוצר יש מעמד רק בתור משלם, להעביר את הכסף.

אורלי עדס: ומתנגד תמידי.

שמחה רוטמן: ומתנגד תמידי.

גלעד קריב: חברים, סליחה.

גלעד קריב: עם כל בדיחות הדעת שאנחנו מגלים, בוועדה הזאת משתדלים לתת לאנשים לסיים לדבר.

שמחה רוטמן: מהתיאור של ועדת הבחירות, והוא בהחלט מרשים – כן ירבו משרדי ממשלה כמותה, שהחזירו 110 מיליון שקלים – ומעיון קצר שעשיתי עכשיו כחבר ועדת בחירות טרי יחסית, שלא היה בפעם הקודמת, בהצעת התקציב של ועדת הבחירות המרכזית לבחירות העשרים-וארבע, היו שם כ-40-30 מיליון שקל לטובת קורונה.

אורלי עדס: יותר.

שמחה רוטמן: אולי אפילו יותר.

אורלי עדס: יותר.

אורלי עדס: ולכן החזרנו 110 מיליון, אבל עדיין יש קורונה.

שמחה רוטמן: נכון.

שמחה רוטמן: מצד אחד, ההיערכות לקורונה שונה עכשיו משמעותית, והיא תצטרך פחות כסף.

שמחה רוטמן: במקום לייצר העברה והחזרה, הדרך שקבע המחוקק, ואין שום סיבה לסטות ממנה וכך כדאי לעבוד, היא לאשר את התקציב בלי סעיפי הקורונה.

שמחה רוטמן: ואז ממילא אנחנו יודעים שאתם יודעים לנהל את זה, ועוד כנראה תחזירו חלק מהכסף.

שמחה רוטמן: לאשר את הצעת התקציב בלי תקציבי הקורונה בוועדת הבחירות המרכזית, להביא אותה לאישור ועדת הכספים ולאשר.

דוד ביטן: אתה רוצה שוועדת הכספים תחתום על הצ'קים.

שמחה רוטמן: אני לא רואה סיבה לעבוד אחרת.

גלעד קריב: חבר הכנסת קושניר, בבקשה.

אלכס קושניר: ראשית, מניסיוני בעבודה מול ועדת הבחירות המרכזית, זה אחד הגופים היותר מסודרים שיש במדינת ישראל.

אלכס קושניר: צריך לומר את זה.

אלכס קושניר: רק לפני כמה חודשים אישרנו את התקציב השוטף של ועדת הבחירות המרכזית, וגם שם, כמו שאמרת בצדק, לאגף התקציבים היו כל מיני הערות.

אלכס קושניר: בסופו של דבר, הסמכות היא של ועדת הכספים, וועדת הכספים קיבלה באופן מלא את דרישתה של ועדת הבחירות המרכזית.

אלכס קושניר: אלה היו אותן נפשות פועלות, חבר הכנסת ביטן, ולכן אתה פשוט לא מדייק בעובדות.

אלכס קושניר: בכל מה שקשור לתקציב הבחירות, אני לא רואה שום סיבה לסטות מהתהליך שקיים ממילא.

אלכס קושניר: לא צריך בשביל זה לייצר חקיקה.

אלכס קושניר: אני מסכים שאפשר להקל בכל מיני פעולות פרוצדורליות.

אלכס קושניר: אני גם מסכים שוועדת הכספים לא תאשר את כל התקציב ברמת הסעיפים הקטנים, אלא תביאו אותו בשלב מאוחר יותר – לא שישים יום.

אלכס קושניר: נגיע לשלושים יום ויהיה טוב.

אלכס קושניר: ועדת הכספים צריכה לאשר את המסגרת ואת הסעיפים העיקריים של התקציב.

אלכס קושניר: אני חושב שזאת הדרך הנכונה.

אורלי עדס: אני אחסוך לכם את הדיון, ברשותכם.

אורלי עדס: אני מושכים בחזרה את סעיף 7.

אורלי עדס: אנחנו נעשה את התקציב כפי שאנחנו יודעים לעשות.

אורלי עדס: זה ייקח קצת זמן, יגזול לנו זמן עבודה על חשבון הבחירות, אבל אני לא רוצה את הדיון הזה.

אלכס קושניר: למה את לא רוצה ללכת להצעה שלי?

אורלי עדס: כי כדי להציג את התקציב לעוד שישים יום, אנחנו צריכים לעשות בדיוק את אותו הדבר.

אורלי עדס: הקובץ שאני מחזיקה, שהוא פירוט שקל לשקל של 670 מיליון שקל שנעשו בפעם הקודמת, אני עדיין אצטרך לעשות.

אורלי עדס: אני מעדיפה לעשות אותו בדרך המלך, מבלי שמישהו כאן בחדר, ולו בבדל מחשבתו, יחשוב שאנחנו מבקשים לעקוף תהליך כזה או אחר.

אלכס קושניר: לא, לא היה חשד כזה.

אורלי עדס: ידענו להעביר תקציבים בעבר, ונעביר.

אורלי עדס: ייקח לנו עוד קצת זמן, ואנחנו מושכים את הסעיף הזה.

דוד ביטן: - - -

אורלי עדס: בסופו של דבר התקציב יאושר.

אורלי עדס: יש לנו הסבר לכל שקל שאנחנו מבקשים.

גלעד קריב: אני רוצה להציע הצעה.

גלעד קריב: אני חושב שהצעתו של חבר הכנסת קושניר עדיין טובה יותר במובן הזה, שיהיו פה שני שלבים.

גלעד קריב: תבואו לוועדת הכספים מחר או מוחרתיים, תציגו את מסגרת התקציב ותקבלו אישור למסגרת התקציב.

גלעד קריב: תסגרו עם יושב-ראש הוועדה מתי מגיע תקציב מפורט ודיווח.

גלעד קריב: אני חושב שזה יותר נכון.

גלעד קריב: בכל מקרה, דבר שאני מציע ואולי זה יניח את דעתך, דוד, מכיוון שיש פה סוגיה של היכולת שלכם לפעול מייד, אין שום סיבה שיתנהל משא ומתן ביניכם לבין האוצר לגבי הכסף שעומד לרשותכם ממחר בבוקר, אם הכנסת מפוזרת.

גלעד קריב: אני חושב שהחוק הוא בדיוק המקום שבו צריך לקבוע, שהאוצר יעמיד מקדמה בהיקף של 50% מהתקציב של הבחירות הקודמות.

גלעד קריב: בעיניי זו בדיוק הוראה שמתאימה לחוק הזה.

גלעד קריב: ההוראה הזאת צריכה להיקבע על ידינו.

דוד ביטן: אין בעיה, הצעה טובה.

דוד ביטן: שיהיה כתוב שוועדת הכספים תדון ביתר התקציב תוך תקופה שתיקבע.

גור בליי: אנחנו לא צריכים לחייב.

דוד ביטן: אני לא רוצה שירוצו אחרי הוועדה אם היא כן קבעה ישיבה או לא.

גלעד קריב: אני מסכים איתך.

גלעד קריב: שוועדת הכספים תדון תוך שבעה ימים מיום הנחת התקציב.

גור בליי: אני חושב שאין מה לקבוע מועדים.

דוד ביטן: אני בעד ההצעה.

אורלי עדס: זה רק המקדמות, או בשילוב עם ההצעה של חבר הכנסת קושניר, שנביא לאישור ועדת הכספים את המסגרת?

גור בליי: אני חושב שבמקום.

גור בליי: לדעתי במקום.

אלכס קושניר: אורלי, זה יותר נכון לך.

אלכס קושניר: יש לך מסגרת, יש לך מקדמה ואת יודעת לפעול.

דוד ביטן: אבל שיהיה כתוב גם מועד.

אורלי עדס: מקדמות, ובנוסף לזה נביא לך את המסגרת לאישור?

גור בליי: אני לא בטוח שצריך מועד.

גור בליי: חבר הכנסת רוטמן, באחד הגלגולים הקודמים היה לנו נוסח, שאומר משהו ברוח הזאת, ותגידו אם זה מקובל, אם זה משקף את ההסכמה.

גלעד קריב: אני אומר לנציג האוצר, שאם זה היה תלוי בי, כהוראת קבע, לא הוראת שעה, היה נקבע שביום פיזור הכנסת האוצר מעמיד מקדמה, שהיא 50% מגובה התקציב הקודם.

גלעד קריב: כהוראת קבע.

גלעד קריב: כדי להקים את קיר הברזל בין הרשות המבצעת לבין ועדת הבחירות.

גור בליי: אולי אני אקריא את הנוסח?

גלעד קריב: דוד, הייעוץ המשפטי של הוועדה יציע נוסח.

גור בליי: זה מבוסס על אחד הנוסחים שהתגלגלו בפעמים הקודמות.

גור בליי: סעיף קטן (א), על אף האמור בסעיף 134 לחוק הבחירות לכנסת – זה הסעיף שמביאים לוועדת כספים – ביום תחילתו של חוק זה, יעמיד אוצר המדינה חצי מתקציב ועדת הבחירות המרכזית לכנסת העשרים-וארבע לסעיפיו, לרבות השינויים שנערכו בו לרשות יו"ר ועדת הבחירות המרכזית, והוא יהיה ממונה על הוצאתם.

גור בליי: (ב) על הצעה של ועדת בחירות מרכזית לתקציב הבחירות לכנסת העשרים-וחמש יחולו הוראות סעיף 134 לחוק הבחירות לכנסת, ויראו את התקציב שהעמיד אוצר המדינה לפי סעיף קטן (א) כמקדמה על חשבון תקציב זה.

דוד ביטן: תוסיף את המועדים.

גור בליי: למה להתחייב למועדים?

דוד ביטן: ככה.

דוד ביטן: כדי שהדברים יהיו - - -

גלעד קריב: דוד, אני מכוון לדעתך.

שמחה רוטמן: הסעיף הזה לא נותן הרשאה להוציא.

שמחה רוטמן: אתה צריך להגיד שהסעיף הזה גם ייתן הרשאה להוציא.

אלכס קושניר: כתוב שהוא נותן למנהל, הוא אחראי על ניהול התקציב.

גלעד קריב: חברים, אפשר גם לקחת הפסקה של רבע שעה כדי לנסח.

גלעד קריב: אמרתי לכם, אנחנו מתקדמים כקצב התקדמות פרויקט לאומי בעל חשיבות.

שמחה רוטמן: כמו המטרו.

גלעד קריב: אני רוצה לומר לפרוטוקול, שמתוך כבוד עמוק לתרומתו האדירה של שר התחבורה הקודם ישראל כץ, אנחנו קוראים לסיעתו להעמיד הומאז' לפעולתו בדמות אישור חוק המטרו לכבודו ולתפארתו של השר לשעבר ישראל כץ, נרו יאיר.

שמחה רוטמן: השר הקודם היה בצלאל סמוטריץ', אני מבקש.

גלעד קריב: כל שרי התחבורה לדורותיהם, מדוד רמז, זכרו לברכה, ועד ימינו.

גלעד קריב: אני אציע להוסיף לחוק המטרו סעיף ראשון, שיהיה סעיף הכרת תודה, פאר וכבוד לשמו.

גלעד קריב: כשם שאנחנו מעמידים כאן סימן לחוסר ההתערבות הפוליטית, למרות שאנחנו לא חושבים שיש אבל זה מסר של הרשות המבצעת, זה בסדר גמור לומר שמרגע שוועדת הבחירות המרכזית הניחה על שולחן ועדת הכספים או על שולחן ועדה מוועדות הכנסת את התקציב, הוא יובא לדיון והצבעה תוך שבעה ימים.

גור בליי: אדוני היושב-ראש, בדרך כלל אנחנו לא מגבילים ככה את חופש הפעולה של ועדות הכנסת.

גור בליי: זה מאוד לא מקובל.

גלעד קריב: אבל יש הצדקה לזה.

גלעד קריב: אנחנו בתקופה רגישה.

אלכס קושניר: השאלה היא האם הייתה פעם איזושהי בעיה, שוועדת הכספים עיכבה את האישור של תקציב ועדת הבחירות.

גור בליי: זה לא היה גם מול הממשלה, גם מול בית משפט.

גלעד קריב: יושב-ראש ועדת הכספים, אתה אומר לפרוטוקול שברגע שתובא אליך הבקשה, אתה פועל לכינוס הוועדה לאישור התקציב?

אלכס קושניר: חד משמעית.

גלעד קריב: תודה.

גלעד קריב: אני מציע שיהיה ניסוח ברוח הזאת, ומייד נשמע את נציג האוצר.

גלעד קריב: מבחינתי, גם בהסתכלות עתידית, מן הראוי שוועדת הבחירות המרכזית לא תיכנס למשא ומתן על גובה המקדמה.

גלעד קריב: יום אחרי פיזור הכנסת אפשר בהחלט לבוא ולומר, שהתקציב שהיה הוא הבסיס לגזירת המקדמה.

גלעד קריב: כשלא מעבירים תקציב מדינה זה 1 חלקי 12, והתקציב הקודם הוא תמיד בסיס טוב.

גלעד קריב: חצי מהתקציב הקודם מועבר אוטומטית, לא באמצעות בקשה, לא באמצעות משא ומתן כדי להסיר צל צלו של חשש.

גלעד קריב: זאת תהיה ההצעה שלי.

שמחה רוטמן: אולי תכניס את ההצעה כהוראה קבועה.

גלעד קריב: לא, תעזוב.

גלעד קריב: אני לא רוצה שבעוד כמה רגעים תגיע הרשות המבצעת ותאמר: אתם עושים פה משהו קצת דרמטי.

גלעד קריב: תעזוב.

גלעד קריב: בוא נלמד.

גלעד קריב: אם הוראת השעה תעבוד טוב, אולי נשקול.

גלעד קריב: זאת תהיה הצעת הוועדה.

גלעד קריב: כן, אדוני, נציג משרד האוצר.

גלעד קריב: אין בדברינו כדי להטיל דופי על מה שהתנהל עד היום.

רותם ברמלי: לזה רציתי להתייחס.

רותם ברמלי: בניגוד למה שנאמר פה בוועדה, משרד האוצר לא שותף.

רותם ברמלי: הוא לא מעורב, אין לו סמכות באישור תקציב, בקביעת תקציב.

רותם ברמלי: הסמכות הזאת מסורה על פי חוק ובצורה בלעדית לוועדת הכספים.

רותם ברמלי: אנחנו חושבים שהתהליך זה הוא תהליך נכון, שקוף ונתון לביקורת פרלמנטרית וציבורית, והוא צריך להישאר ככה.

רותם ברמלי: אני חושב שיש הסכמה על זה סביב השולחן.

רותם ברמלי: בשנים האחרונות נתנו מקדמות.

רותם ברמלי: מעולם לא הייתה בעיה במקדמות; מעולם התקציב לא היה חסם לקיום בחירות ולהיערכות לבחירות.

רותם ברמלי: יש פה הוראת חוק שבאה לפתור בעיה שלא קיימת, לדעתי.

רותם ברמלי: מעולם לא הייתה בעיה, ונתנו את כל המקדמות שהיה צריך.

אלכס קושניר: אם נתתם כל הזמן, מה אכפת לכם שזה יהיה בחוק?

רותם ברמלי: אני מבין, ואני חושב שחקיקה על מקדמות זה משהו שלא ממש מקובל, בעיניי.

גלעד קריב: בעניין בחירות הוא יהפוך להיות מקובל מהפעם הזאת.

רותם ברמלי: זאת החלטה שלכם.

רותם ברמלי: אני חושב שצריך להתייחס לתקציב הרגיל שאושר בוועדת כספים, קרי 444 מיליון, לדעתי.

רותם ברמלי: זה יהיה הבסיס ל-50%.

רותם ברמלי: אלה מקדמות שמספיקות ואפשר לשאול את חברי הוועדה.

גלעד קריב: רותם, אני קובע עיקרון, גם אם זאת הוראת שעה.

גלעד קריב: אני לא נכנס לתקציב חריג, קורונה.

גלעד קריב: יש תקציב שאושר למערכת הבחירות הקודמת, וזה יהיה העיקרון במקדמות.

גלעד קריב: לוקחים את התקציב שאושר במערכת הבחירות הקודמת, ו-50% ממנו עומדים כמקדמות.

גלעד קריב: זאת ההצעה.

רותם ברמלי: אבל לפעמים הוא לא רלוונטי.

גלעד קריב: זאת מקדמה.

אורלי עדס: גם תקציב לפני שתי מערכות לא רלוונטי.

אלכס קושניר: אדוני היושב-ראש, תקציב ביצוע בפועל.

גלעד קריב: תקציב ביצוע בפועל, ואם לא הוגש תקציב ביצוע בפועל?

אלכס קושניר: לא, אין דבר כזה.

גלעד קריב: מקובל עליכם שההגדרה תהיה 50% מתקציב ביצוע בפועל של המערכת הקודמת?

אורלי עדס: כן.

גלעד קריב: זאת תהיה הצעת הוועדה.

שמחה רוטמן: אני חושב שתקציב הביצוע בפועל קושר את הידיים שלהם יותר מדי.

גור בליי: אבל אמרנו, לרבות השינויים שנערכו בו.

דין לבנה: אני מציע שיהיה כתוב:

דין לבנה: התקציב על שינויו, כמו שעושים בוועדת כספים.

שמחה רוטמן: זה הכי נכון, כי יכול להיות שהוסיפו.

גלעד קריב: חברים, חבל לעשות את זה כך.

גלעד קריב: עוד מעט תהיה הפסקה של 20 דקות, כי אנשים צריכים לשתות קפה.

גלעד קריב: רבותיי, אנחנו הולכים לשבת פה עוד שעות ארוכות, ואני מודיע מראש.

אורלי עדס: רציתי ללכת למסיבת סיום, רק לקפוץ ולחזור.

גלעד קריב: אני מציע שתקפצי, זה חשוב.

גלעד קריב: יש פה נציגים נאמנים.

גלעד קריב: אורלי, אני מציע שתקפצי ונתאם איתך גם את ההפסקה שתילקח.

גלעד קריב: יש לך נציגים פה, והכול בסדר.

גלעד קריב: מסיבה תהיה.

גלעד קריב: חברת הכנסת לסקי, את לוקחת לעשר דקות את ניהול הישיבה.

גלעד קריב: אתם תסגרו ניסוח בהפסקה ונבוא אחרי זה.

אוסאמה סעדי: 50% מהתקציב על שינוייו.

גבי לסקי: לא מהתקציב אלא מהביצוע.

שמחה רוטמן: לא, מהתקציב על שינוייו.

גבי לסקי: סיימנו עם סעיף 7?

אורלי עדס: כן.

גור בליי: נעבור לסעיף 8.

גור בליי: סימן ד' – ניהול הבחירות לכנסת העשרים-וחמש.

גור בליי: חוק הבחירות לכנסת ייקרא כך – (1) בסעיף 7, במקום "י'"3 יבוא "י3", "י3א", "י3ב".

גור בליי: בהצבעה יש את עיקרון הריתוק לקלפי, שכל אדם מצביע בקלפי שצמודה למקום מגוריו, ואלה החריגים לכך.

גור בליי: התוספות י3א ו-י3ב, הן שני הפרקים, שני הסימנים שתכף אקריא.

גור בליי: האחד עוסק בהצבעה בבתי אבות – הצבעה כפולה – והשני עוסק בהצבעת מבודדים במעטפה כפולה.

גור בליי: אלה שני החריגים שנוספו פה לנושא עיקרון הריתוק לקלפי.

אוסאמה סעדי: יש לנו ההסתייגויות שלנו.

גבי לסקי: תן לו קודם להקריא.

אוסאמה סעדי: הוא מדבר על החריגים, ויש לנו החרגות.

גבי לסקי: בסדר, נקריא קודם.

גור בליי: זאת רק הכותרת.

דוד ביטן: לא הבנתי, איזה החרגות בניגוד למה שיש היום?

גור בליי: לא, זאת סתם כותרת.

אורלי עדס: זה רק שינוי בכותרת, ולא שינוי במהות של הסעיף.

אורלי עדס: לא דנים בתוכן.

גבי לסקי: ניתן ליועץ המשפטי להקריא את זה.

גור בליי: זה רק הסעיף הכללי, שאומר שאלה החריגים לעיקרון הריתוק לקלפי.

גור בליי: עוד לא דיברנו בפירוט על החריגים ותכף נגיע אליהם.

גור בליי: (2) בסעיף 21(ו), בסופו יבוא "ובלבד שביום הבחירות סיעה לא תחליף את נציגה בוועדת קלפי מסוימת יותר מפעמיים, אלא אם כן התיר זאת יושב-ראש הבחירות האזורית, שבתחומו פועלת ועדת הקלפי.

אוסאמה סעדי: זה חדש, לא?

אורלי עדס: לא.

אורלי עדס: זאת הייתה הוראת שעה גם בפעם הקודמת.

אורלי עדס: אתם יכולים לנמק?

שמחה רוטמן: גם להגיד בשביל מה זה, וגם למה זה בחקיקה.

שמחה רוטמן: הרי לכאורה אתם יכולים לעשות את זה בנהלים פנימיים שלכם.

דין ליבנה: בחוק כתוב שסיעה רשאית להחליט בכל עת, אני לא יכול בנהלים פנימיים.

דין ליבנה: הדבר הזה נועד בשביל לצמצם מגעים.

דין ליבנה: ככל שיש יותר החלפות, יש יותר אנשים שנכנסים ויוצאים מוועדת הקלפי.

גור בליי: זה נולד בקורונה.

דין ליבנה: נכון.

שמחה רוטמן: למה אנחנו צריכים את זה עכשיו?

אורלי עדס: יש עדיין קורונה.

דוד ביטן: מה פתאום?

דוד ביטן: אנחנו לא מסכימים לזה.

שמחה רוטמן: אין בזה צורך.

דוד ביטן: אתה מגביל אותי - - - מה פתאום?

דוד ביטן: אין דבר כזה.

שמחה רוטמן: אנחנו לא בתקופה של מצב מיוחד, לא במצב חירום.

שמחה רוטמן: אין לזה הצדקה.

דוד ביטן: אתה מונע ממני להחליף?

דוד ביטן: אם הוא חולה, ואחר כך הבאתי עוד מישהו וקרה לו משהו, אני לא יכול לשים אף אחד בקלפי?

דוד ביטן: מה אתם רוצים?

דוד ביטן: מה זה השטויות האלה?

דוד ביטן: אין דבר כזה.

דוד ביטן: אנחנו נחליף כמה שאנחנו רוצים, ואתם לא תמנעו מאיתנו.

שמחה רוטמן: לכל היותר, אפשר לחשוב – הרי עכשיו אנחנו מחוקקים, ואנחנו לא יודעים מה יהיה בעוד שלושה חודשים.

שמחה רוטמן: אני מבין את הצורך ואת החשש לזה.

שמחה רוטמן: אפשר אולי להגיד שתכולתו של סעיף זה תהיה תלויה בקיומו של מצב חירום לפי חוק הקורונה.

דוד ביטן: לא, לא, לא.

דוד ביטן: אני לא מוכן.

שמחה רוטמן: אם לא, אז לא.

שמחה רוטמן: בפעם הקודמת זה היה בגלל הקורונה.

שמחה רוטמן: תחשוב שכולם בסגר, ובסגר רוצים לצמצם מגעים.

דוד ביטן: אם יהיה סגר, נביא.

שמחה רוטמן: מה שהיה בבחירות הקודמות.

שמחה רוטמן: אם נהיה במצב חירום קורונה לפי חוק הקורונה שחוקקנו, שבכל מקרה אתה מגביל מגעים וכולי, באותו מצב הם לא יצטרכו לבוא ולהריץ לחקיקה, אלא יוכלו להחיל את זה.

שמחה רוטמן: אבל זה יהיה רק במצב חירום קורונה.

גור בליי: יש מצב חירום ויש מצב בריאותי מיוחד.

שמחה רוטמן: לא במצב בריאותי מיוחד.

דוד ביטן: אם יש סגר.

גבי לסקי: זה חירום.

שמחה רוטמן: זה חירום, רק בחירום.

דוד ביטן: למה אתם מונעים את זה?

דוד ביטן: אני לא מבין את העניין הזה.

דוד ביטן: מה, אתם רוצים להשתלט על הנציגים שלנו?

דוד ביטן: מה הסיפור?

דוד ביטן: לא הבנתי.

דוד ביטן: אנחנו יכולים להחליף כמה שאנחנו רוצים.

אורלי עדס: אנחנו לא רוצים להשתלט.

גבי לסקי: לא, לא.

גבי לסקי: על פי החוק אפשר להחליף פעמיים.

גבי לסקי: זה לא שאתה יכול להחליף כמה פעמים שאתה רוצה.

גור בליי: לא, אתה יכול להחליף כמה שאתה רוצה.

אורלי עדס: אתה יכול להחליף כל שעה.

גבי לסקי: סליחה, לפי החוק אתה יכול להחליף כמה שאתה רוצה, ופה הם רוצים להגביל.

דוד ביטן: מה פתאום?

אלכס קושניר: דוד, אני מבין מה שאתה אומר.

אלכס קושניר: בוא נכניס, כמו ששמחה אומר, מצב חירום.

שמחה רוטמן: אם הוכרז על פי חוק הקורונה מצב חירום כללי, אז המגבלה הזאת תחול.

גבי לסקי: צריך להכניס רק את החריג, ולא שום דבר יותר.

דוד ביטן: מה זה חריג?

דוד ביטן: לא הבנתי.

דוד ביטן: אני לא אוהב את הניסוחים האלה.

דוד ביטן: אנחנו יכולים להחליף.

דוד ביטן: אם יהיה מצב חירום, אז - - -

גבי לסקי: זה החריג.

שמחה רוטמן: זה מה שהצעתי.

דין ליבנה: זה לא שניים אלא שלושה.

אורלי עדס: כי זה לא מונע אם מישהו חולה או משהו כזה.

דין ליבנה: לא יוחלף יותר מפעמיים, זה שלושה אנשים.

גבי לסקי: נראה לי שיש הסכמה.

גבי לסקי: מי ינסח את זה?

גור בליי: סעיף זה יחול רק אם הוכרז מצב חירום לפי חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש.

שמחה רוטמן: בהתאם לסעיף זה וזה בחוק הקורונה, אבל חירום, לא מיוחד.

גבי לסקי: ממשיכים הלאה, סעיף קטן (3).

גור בליי: (3) אחרי סעיף 24 יבוא: "קיום ישיבות בהיוועדות חזותית".

גור בליי: 24א.

גור בליי: (א) נדרשה הוועדה המרכזית או ועדה אזורית לקיים ישיבה, והתקיימו נסיבות מיוחדות שמצדיקות זאת, רשאי יושב-ראש הוועדה, לאחר ששקל בין היתר את נושא הישיבה ואת היכולת המעשית לכנס את חברי הוועדה, להורות כי הישיבה תתקיים בדרך של היוועדות חזותית.

גור בליי: (ב) על אף האמור בסעיף קטן (א), אפשר לקיים את ישיבת הוועדה בדרך של היוועדות חזותית, אף אם לא החליט יו"ר הוועדה לכנסה, כאמור בסעיף קטן (א), אם הסכימו לכך כל חברי הוועדה.

גור בליי: הסכמה כאמור בסעיף קטן זה, יכול שתהיה אף לכך שרק חלק ממשתתפי הישיבה ישתתפו בה בדרך של היוועדות חזותית.

גור בליי: (ג) ישיבת ועדה תתקיים בדרך של היוועדות חזותית רק אם יתאפשר לכל חברי הוועדה ולכל מי שנדרשה הזמנתו לוועדה לראות את הישיבה ואת כלל המשתתפים בה באמצעות מסך, לשמוע את כלל המשתתפים בישיבה ואת הנעשה בה בזמן אמת, ולהשמיע את עמדתם.

גור בליי: (ד) התקיימה ישיבת ועדה בנוכחות חברי הוועדה או מי שנדרשה הזמנתו לוועדה, רשאי יו"ר הוועדה להתיר לחבר הוועדה או למי שנדרשה הזמנתו לוועדה שביקש זאת, להשתתף בישיבה של הוועדה בדרך של היוועדות חזותית.

גור בליי: (ה) ישיבה לפי סעיף זה המתקיימת בדרך של נוכחות חברי הוועדה בחדרים שונים במתקני הוועדה, תתקיים כך שנוכחות חברי הוועדה בכל אחד מהחדרים תהיה, ככל האפשר, בהתאם לייצוג הסיעתי בוועדה.

גור בליי: (ו) החלטה בישיבה לפי סעיף זה תתקבל לאחר שלכל חבר ועדה ניתנה אפשרות להשתתף בדיון ולהצביע.

גור בליי: הצבעה בישיבה כאמור תהיה שמית, אלא אם כן החליט יו"ר הוועדה אחרת.

גור בליי: (ז) ראה משתתף בישיבה כי בשל קיום וניהול הישיבה בדרך של היוועדות חזותית נפגעה זכותו להשתתף בישיבה או לשמוע או להשמיע את עמדתו, או שלא התקיימו התנאים לפי סעיף זה, רשאי הוא לדרוש כי הדבר יירשם בפרוטוקול.

גור בליי: (ח) הוראות סעיף 24(א) עד (ז) יחולו על ישיבת הוועדה לפי סעיף זה.

גור בליי: אלה ההוראות הרגילות – מניין, רוב, הזמנה, קוורום וכן הלאה.

גור בליי: (ט) בהזמנה לישיבה המתקיימת לפי סעיף זה, יצוין כי הישיבה תתקיים בדרך של היוועדות חזותית ויפורטו בה הנחיות לעניין ההשתתפות בישיבה.

גור בליי: (י) לעניין סעיף זה, היוועדות חזותית – תקשורת בין כמה מוקדים, המאפשרת העברת תמונה וקול בזמן אמת.

גבי לסקי: הסעיף הזה שנוגע להיוועדות חזותית גם נוצר בקורונה ובגלל התנאים של הקורונה.

גבי לסקי: אנחנו לא שם.

גבי לסקי: השאלה היא מה העמדה שלכם כרגע, כאשר לא צריך היוועדות חזותית?

אורלי עדס: אני חושבת שלמדנו מתקופת הקורונה, שאפשר להתנהל לא בהכרח בישיבות מהסוג הזה, וזה מייעל את העבודה, מקדם, וחוסך לנו המון זמן.

שמחה רוטמן: למה לא להפוך את זה להוראת קבע?

אורלי עדס: זה פשוט הפך לחלק בלתי נפרד מאיתנו.

גבי לסקי: מבחינת

גבי לסקי: כם, אפשר לשנות את החוק ולהכניס את זה כהוראת קבע?

אורלי עדס: כן.

גור בליי: זה בכל זאת מעורר שאלות, לפני שהופכים את זה להוראת קבע, לראות מתי מתאים לעשות ומתי לא.

גור בליי: לראות איזה סוג דיונים מתאים לעשות ואיזה לא.

אורלי עדס: יש יושב-ראש לוועדה והוא שופט בין משפט עליון.

אורלי עדס: אני חושבת שאפשר לסמוך על שיקול דעתו כשהוא מחליט לקיים דיונים מהסוג הזה.

אורלי עדס: שוב, הכול לצורך התייעלות וייעול וניצול זמן מיטבי בוועדת הבחירות.

אורלי עדס: אני לא מכירה אף גוף שלא מקיים היום מחצית מהישיבות בזום.

גבי לסקי: בכנסת.

אורלי עדס: הכנסת מחוקקת.

אורלי עדס: אנחנו לא מחוקקים.

דין ליבנה: לא כשהיא דנה בדיונים מינהליים.

גבי לסקי: יש פה נציג ממשרד המשפטים?

עמי ברקוביץ': אני מייעוץ וחקיקה, משרד המשפטים.

עמי ברקוביץ': קודם כול, אני חושב שנכון להשאיר את זה כהוראת שעה לאור מה שאמר היועץ המשפטי, שמדובר במגוון רחב של סוגים של החלטות, וכשההסדר נולד על רקע הקורונה.

עמי ברקוביץ': במיוחד אני רוצה לומר, שיש סוגים רגישים של דיונים בוועדת הבחירות כמו הדיונים בנושא פסילות.

עמי ברקוביץ': אם יש מגבלות בהקשר של קורונה וסגר, אני מבין, אבל נושא כזה, למשל, שכרוך ממש בפגיעה בזכויות הפסילה, אני לא חושב - - -

אורלי עדס: לכן, גם כשהיה הסדר כזה, לא עשינו פסילות בזום.

אורלי עדס: ברור ששיקול הדעת של השופט רלוונטי כאן.

עמי ברקוביץ': עם כל הכבוד לשיקול הדעת, אני חושב שיש דברים שצריכים להיות מעבר לשיקול הדעת.

עמי ברקוביץ': לכן, לפחות סוג כזה של הליכים לא צריך להיכנס לשיקול דעת או להסכמה של כל החברים.

עמי ברקוביץ': נראה לי בעייתי.

דין ליבנה: חבר הכנסת רוטמן תכף יגיד שספק אם הסעיף הזה נדרש בחקיקה ראשית, כי ועדת הבחירות מוסמכת לקבוע את סדרי עבודתה, ולא מדובר בגוף שיפוטי.

לימור מגן תלם: תשאירו את זה כהוראת שעה.

לימור מגן תלם: אמרנו שאנחנו עכשיו בהוראת שעה, אז בואו נתקדם עם הוראת השעה.

גור בליי: כשמעבירים את הדברים מהר, והכול בתוך איזו יממה - - -

לימור מגן תלם: זה העניין להשאיר את זה כהוראת שעה.

גבי לסקי: גם לא נתבקשנו לשנות את זה.

שמחה רוטמן: מה זה לא נתבקשנו?

שמחה רוטמן: צריך להבין את המסגרת.

לימור מגן תלם: המסגרת היא הוראת שעה.

שמחה רוטמן: מה זה נתבקשנו או לא נתבקשנו?

שמחה רוטמן: אנחנו הוועדה ואנחנו מכינים עכשיו לקריאה ראשונה.

שמחה רוטמן: אנחנו מחליטים מה טוב ומה נכון.

שמחה רוטמן: זה שוועדת הבחירות ביקשה, מה שהם מבקשים שנראה לנו טוב, אנחנו נעשה; מה שהם מבקשים ולא נראה לנו, לא.

שמחה רוטמן: זה שהם ביקשו כהוראת שעה – אם אנחנו נחשוב שזה מתאים להוראת קבע, וחבל להחזיר את זה לפעם הבאה, כך יהיה.

שמחה רוטמן: אני כן הייתי אומר, וברוח הדברים שאמר עורך הדין ברקוביץ', ואני חושב שהוא צודק, אפשר לקבוע שבנושאים מסוימים של פסילה וכולי, זה יהיה רק בהתקיים מצב חירום או מצב מיוחד.

אורלי עדס: חבר הכנסת רוטמן, זה כתוב מפורשות.

גור בליי: חבר הכנסת רוטמן, אני אסביר בדיוק את התהליך שאנחנו עברנו.

גור בליי: בגלל לחץ הזמנים התחלנו לחשוב ולהגיד שבמקרה כזה אולי כן, במקרה כזה אולי לא.

גור בליי: בדיוק את התהליך הזה אנחנו מעדיפים לעשות לא בלחץ.

גבי לסקי: כדי להפוך את זה להוראת קבע, אני חושבת שצריך לשמוע את עמדתו של יושב-ראש ועדת הבחירות.

גבי לסקי: הוא פה?

אורלי עדס: זה על דעת יושב-ראש הוועדה.

לימור מגן תלם: גם יושב-ראש הוועדה עצמו אמר קודם, שמאחר ואנחנו בלוח זמנים כזה, אנחנו נתכנס על העניינים של הוראת שעה ולא על חקיקה קבועה.

גבי לסקי: אני גם לא חושבת שכרגע יש היסטריה.

גבי לסקי: אנחנו משאירים את זה בהוראת שעה, ומצד שני, הסעיף מאפשר לכם לעשות את זה.

שמחה רוטמן: איפה הסעיף שמחריג באמת פסילות וכדומה?

שמחה רוטמן: רצית להפנות למשהו?

אורלי עדס: כן.

אורלי עדס: כתוב כאן מפורשות שרשאי יושב-ראש הוועדה, לאחר ששקל בין היתר את נושא הישיבה.

אורלי עדס: אם אתם רוצים, אפשר להחריג את הפסילות.

גבי לסקי: אני חושבת שעורך הדין ברקוביץ' צודק, ובכל זאת, גם בהוראת שעה צריך להחריג את הפסילות.

גבי לסקי: פסילות לא יהיו בכל מקרה בהיוועדות.

שמחה רוטמן: אלא אם כן כולם מסכימים.

אלכס קושניר: הרבה מאוד חקיקה עוברת בהוראת שעה בכנסת הזאת, חלקה בצדק וחלקה שלא בצדק.

אלכס קושניר: אני חושב שהעולם מתקדם, ואחד הדברים הטובים המעטים שקרו בקורונה, הוא שנתנו למערכות להתייעל ולהתקדם, ולבנות תהליכים אחרים, יעילים יותר לעבודה.

אלכס קושניר: אני לא רואה שום איום בזה שנכניס את זה כהוראת קבע, כי בכל מקרה, לפני כל מערכת בחירות, החוק הזה עולה ונדון.

אלכס קושניר: אם למישהו יהיה צורך ורצון לשנות את החוק, הוא יוכל לשנות אותו.

אלכס קושניר: אבל אם לא, זה ירוץ ויעבוד.

אלכס קושניר: אתם שוכחים שבראשות ועדת הבחירות המרכזית עומד שופט בית משפט עליון.

שמחה רוטמן: אני מנסה לשכוח את זה.

אלכס קושניר: אני חושב שאפשר ללכת להוראת קבע בדרך בטוחה, כי זה נוסה כבר בפעם הקודמת.

אלכס קושניר: למרות שהיינו תחת מגבלות, כל הפסילות וכל הדיונים המהותיים והחשובים לא בוצעו באמצעות היוועדות חזותית, אלא הופעל שיקול דעת על ידי השופט.

אלכס קושניר: הישיבות המהותיות, כולל הפסילות, התבצעו באופן פיזי.

אלכס קושניר: אני לא עורך דין, אבל אני מפעיל היגיון בריא ואני לא רואה שום בעיה להפוך את זה להוראת קבע.

אלכס קושניר: ככל שאנחנו ניקח את החוק הזה ונעשה אותו יותר "קבוע", כך יותר נתייעל.

גבי לסקי: הייעוץ המשפטי, מה אתם אומרים על זה?

גור בליי: אני מבין בהחלט את הטיעון בעד בהקשר הזה, ובוודאי יו"ר ועדת הבחירות המרכזית, שופט עליון, בוודאי אנחנו סומכים על שיקול הדעת שלו.

גור בליי: ובכל זאת, אני חושב שיש טעם לעשות איזושהי הבניה של זה בצורה יותר מסודרת אם רוצים לקבוע את זה כהסדר קבע.

גור בליי: להגיד איזה סוג מקרים כן, איזה סוג מקרים לא.

גור בליי: דווקא בגלל שחברי ועדת הבחירות עסוקים וטרודים בעניינים של קמפיין, יכול להיות שיהיו לחצים לעבור הרבה יותר להיוועדות חזותית, ולא תמיד הדבר הזה הכי מתאים.

גור בליי: לא לכבול אותו למצב שבו בלית בררה הוא יידרש לעשות את זה בהיוועדות חזותית, כי לא תהיה לו הבניה שאומרת: זה מצב שלא מתאים.

גור בליי: כלומר, קצת להקל עליו, וזה גם חלק מהמחשבה.

שמחה רוטמן: אני הייתי מציע פרקטית, שאת 24א(א) שאומר שבסמכות יושב-ראש ועדה, לכאורה גם אם אין הסכמה מלאה של כולם, כן נתנה או נחבר למצב חירום קורונה, להחלטה של היושב-ראש שזה יהיה ככה.

שמחה רוטמן: בסיטואציה שבה כולה מסכימים, אני חושב שאפשר להשאיר גם בלי קשר לחיבור למצב חירום.

עמי ברקוביץ': גם בפסילות?

שמחה רוטמן: אם כולם מסכימים, כולל האדם עצמו, כולל מי שנדרשה הזמנתו.

גבי לסקי: אני חושבת שזה בעייתי.

גור בליי: זה לא מוגבל פה לקורונה.

גור בליי: מדובר בנסיבות מיוחדות.

גבי לסקי: זה נעשה בגלל הקורונה, אבל זה לא מוגבל רק לקורונה.

שמחה רוטמן: סעיף (ב) מדבר על הסכמת חברי הוועדה, וזה בא כאשר היושב-ראש לא מפעיל את שיקול הדעת שלו.

שמחה רוטמן: אתה אומר שזה יכול לחול גם על פסילה.

גבי לסקי: אני חושבת שאפשר להשאיר את זה כהוראת שעה.

שמחה רוטמן: זה לא פותר את הבעיה של עמי, כי לכאורה, גם פסילה אפשר יהיה לעשות.

שמחה רוטמן: אני לא חושב שזאת בעיה שתקרה במציאות.

גבי לסקי: אם היו"ר, בנסיבות מיוחדות, לא יכול להתייצב, הוא יכול להעביר את ניהול הישיבות למישהו אחר?

גבי לסקי: כלומר, שיקול הדעת עובר למישהו אחר?

אורלי עדס: במקרים חריגים, אם יש צורך, יש ממלא מקום, אבל לא נדרשנו לזה אף פעם.

אורלי עדס: הוא שופט, לא חבר ועדה.

אורלי עדס: הוא שופט בית משפט עליון.

דין ליבנה: הסעיף זה לא מטריאלי להצעת החוק.

דין ליבנה: כדי שנתקדם, אני מציע שנשאיר את הסעיף הזה כהוראת שעה בנוסח הזה, ואנחנו נתחייב פה, שככל שלא יהיה סגר בארץ, הפסילות יתקיימו בכנסת באופן פרונטלי.

גבי לסקי: למה שלא נכתוב את זה?

אלכס קושניר: אני מציע לכם שתתחייבו, שתבואו עם התיקון הזה לפני מערכת הבחירות, ויהיה אפשר לדון בו כמו שצריך.

אורלי עדס: תאפשרו לנו, שיהיה לנו מספיק זמן.

דין ליבנה: תנו לנו זמן מספיק להגיש לכם הצעת חוק.

גור בליי: 4.

גור בליי: בסעיף 70א(א), בסופו יבוא "ורשאים הם להורות כי ההצבעה תיעשה באופן שמצביע חבר ועדת קלפי לפי סעיף 116יט(ב) ו(ג)".

גבי לסקי: נמק ופרט.

דין ליבנה: אני אסביר, ברשותכם.

דין ליבנה: סעיף 70א מדבר על סמכויות מיוחדות שיש לנשיאות הוועדה, יושב-ראש הוועדה המרכזית וסגניו ערב יום הבחירות או ביום הבחירות, כדי לפתור בעיות שקורות ביום הבחירות או ערב יום הבחירות.

דין ליבנה: בניין נשרף מהרגע להרגע, ואי-אפשר להקים בו קלפי.

דין ליבנה: הסעיף הקיים נותן לנשיאות סמכות מאוד מאוד רחבה, הכוללת אפילו הארכת יום הבחירות באותה קלפי.

אורלי עדס: בסיטואציות מסוימות.

דין ליבנה: בסיטואציות מסוימות.

דין ליבנה: חלק מהסמכויות הוא לפצל או לפתוח קלפי נוספת, להעביר קלפי ממקום למקום.

דין ליבנה: מה שאנחנו מבקשים פה היא להסמיך אותם גם במקרי חירום המפורטים בסעיף 70א, גם לאפשר הצבעה במעטפות כפולות למקרה שפנקס הבוחרים, למשל, נפגע ולא ניתן לשחזר אותו.

דין ליבנה: לכן, אנחנו לא יכולים לדעת מי הצביע ומי לא הצביע באותה קלפי, ואנחנו צריכים לדעת איך אנחנו יכולים להמשיך את ההצבעה.

דין ליבנה: אם הפנקס הועבר למקום אחר או התלכלך, ואנחנו חייבים להמשיך לאפשר את זה.

אורלי עדס: הדגש הוא על מקרים מאוד מאוד חריגים.

גור בליי: התנאי להפעלת הסמכות הוא אם יו"ר הוועדה וסגניו ראו שיש נסיבות מיוחדות המונעות או עלולות לדעתם למנוע את המהלך התקין של ההצבעה.

גור בליי: זאת אומרת, מלכתחילה זה רק במצבי קיצון מאוד מצומצמים.

גבי לסקי: אצלנו לא נהוג נסיבות מיוחדות ויהיה כתוב מה העילה המיוחדת?

דין ליבנה: אי-אפשר בשלב הזה, כי אי-אפשר לצפות את כל המקרים שקורים.

גבי לסקי: לא.

גבי לסקי: נסיבות מיוחדות שיירשמו.

גבי לסקי: כלומר, אם היושב-ראש והסגנים חושבים שיש נסיבות מיוחדות, שיהיה כתוב.

גלעד קריב: שההחלטה תהיה כתובה.

אורלי עדס: חברת הכנסת לסקי, אנחנו מתעדים את כל ישיבות הנשיאות.

דין ליבנה: בסוף יש החלטה כתובה שהשופט חותם עליה.

גור בליי: אבל זה לא פסק דין או החלטה של בית משפט.

שמחה רוטמן: יש לכם הסמכה כוללת, שאומרת דחייה, הפסקה וכל הוראות הנוגעות לדבר באופן שיראו לנכון.

שמחה רוטמן: למה אתם צריכים עוד איזה קולב?

דין ליבנה: כל דבר שנוגע להצבעה במעטפה כפולה טעון הסמכה מפורשת בחקיקה.

דין ליבנה: יש על זה פסיקה.

שמחה רוטמן: למה לא הוראת קבע לזה?

שמחה רוטמן: חאלס, באמת.

אלכס קושניר: מאותה סיבה.

אלכס קושניר: אין שום סיבה שהקודם לא יהיה בהוראת קבע.

שמחה רוטמן: בקודם העלו חששות.

לימור מגן תלם: אם יש עכשיו הסכמה על שניהם, אפשר את שניהם לעשות כהוראת קבע.

שמחה רוטמן: למה לא לעשות הוראת קבע?

שמחה רוטמן: בקודם העלו בעיות, העלו חששות והייעוץ המשפטי אמר.

שמחה רוטמן: פה אני לא חושב שאפילו הייעוץ המשפטי יש סיבה לא לעשות.

לימור מגן תלם: גם בקודם הוא אמר שאין בעיה.

דין ליבנה: אנחנו לא רואים מניעה.

גור בליי: מבחינתי אין מניעה.

דין ליבנה: גם אני לא רואה מניעה.

שמחה רוטמן: אני לא מדבר על הסעיף שנוגע לזום.

שמחה רוטמן: אני מדבר על הסעיף הזה.

שמחה רוטמן: אני מבקש שזה יעבור להוראת קבע.

גלעד קריב: טוב.

גלעד קריב: האם אנחנו עוברים לפרק י3א?

גלעד קריב: אחרי שנדבר על הפרק הזה, נצא להפסקה.

גלעד קריב: מכובדיי, אחרי זה נצא להפסקה וגם נעבוד מעט על הנוסחים.

גלעד קריב: אחרי שנחזור מההפסקה נביא נוסחים מטעמי בעניין התעמולה, שייכנסו להצעת החוק של הוועדה.

גלעד קריב: נקרא את פרק ההצבעה בבתי אבות, ואני מבין שיש כאן התייחסות של סיעת ישראל ביתנו.

גבי לסקי: גם לאוסאמה יש התייחסות.

דוד ביטן: רואים כמה זה חשוב להם.

אלכס קושניר: מאוד חשוב לנו.

אלכס קושניר: בטח.

גלעד קריב: יש לנו כבוד עמוק לאזרחים הוותיקים.

גלעד קריב: כן, בבקשה.

גור בליי: 5.

גור בליי: לפני כותרת פרק י'4, יבוא "פרק י'3א – הצבעה בבתי אבות".

גור בליי: הגדרות פרק י'3א.

גור בליי: 116יז2.

גור בליי: בפרק זה – "בית אבות" – כל אחד מאלה: (1) מעון לזקנים כמשמעותו בחוק הפיקוח על המעונות, תשכ"ה–1965; (2) בית דיור מוגן, כהגדרתו בחוק הדיור המוגן, תשע"ב–2012; (3) בית דיור לגיל הזהב שמשרד הבינוי והשיכון או מי מטעמו מנהל ומתגוררים בו במהלך חייהם הרגיל דיירים שנמצאו זכאים למגורים בו, בהתאם לכללי משרד הבינוי והשיכון.

גור בליי: בפסקה (4) יש שתי אפשרויות להכרעת הוועדה, ואני אקרא אותן: אפשרות אחת, לכתוב: (4) מתחם דירות ציבוריות, שמתגוררים בו במהלך חייהם הרגיל עולים חדשים חסרי דירה, שהגיעו לגיל פרישה כמשמעו בחוק גיל פרישה, תשס"ד–2004, ונמצאו זכאים למגורים בו בהתאם לכללי משרד העלייה והקליטה.

גור בליי: האופציה השנייה היא להוריד את (4).

גור בליי: "דייר" – מי שמתגורר בבית אבות.

גור בליי: אם משאירים את (4), צריך את ההגדרה של דירה ציבורית כהגדרתה בחוק הדיור הציבורי, זכויות רכישה, תשנ"ט–1998.

גור בליי: "השר הנוגע בדבר", כל אחד מאלה: לעניין בית האבות שבפיקוח משרדו, שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.

גור בליי: או שר הבינוי והשיכון.

גור בליי: אם משאירים את מתחם הדירות הציבוריות, שר העלייה והקליטה.

גור בליי: 116יז3.

גור בליי: (א) בית אבות שמתגוררים בו במהלך חייהם הרגיל לפחות 75 דיירים תוצב קלפי אחת לפחות.

גור בליי: יו"ר הוועדה וסגניו יהיו רשאים להחליט על הצבת קלפיות גם בבתי אבות שמספר הדיירים שלהם קטן מ-75, בהתחשב בהיקף התחלואה בנגיף הקורונה ולמגבלות שיוטלו לשם מניעת התפשטות הנגיף.

גור בליי: (ב) דייר רשאי להצביע בקלפי המוצבת בבית האבות שבו הוא מתגורר.

גור בליי: (ג) בקלפי בבית אבות יהיו רשאים להצביע גם שוטרים שהוצבו שם לשם שמירה על הסדר, וכן עובד הצוות של בית האבות, אם נוכח מנהל בית האבות, או מי שהוא הסמיך לכך, כי קרוב לוודאי שאותו עובד לא יוכל לממש את זכות ההצבעה שלו בדרך אחת נוכח עבודתו.

גור בליי: לעובד צוות כאמור יינתן אישור בכתב המעיד על זכאותו להצביע בקלפי בבית האבות לפי טופס שקבע יו"ר ועדת הבחירות המרכזית.

גור בליי: (ד) לא יאוחר מהיום ה-53 שלפני יום הבחירות ימסור השר הנוגע בדבר ליו"ר הוועדה המרכזית רשימה של כל בתי האבות, ויציין לגביהם פרטים נוספים כפי שיקבע יו"ר הוועדה.

גור בליי: (ה) לא יאוחר מהיום ה-30 שלפני יום הבחירות יקבע יו"ר הוועדה המרכזית, לאחר התייעצות עם הוועדה המרכזית את בתי האבות שבהם יוצבו קלפיות.

גור בליי: הקלפי תעמוד במקום מרכזי במידת האפשר בבית האבות, שהוא נוח לגישה לדיירים.

גור בליי: יו"ר הוועדה המרכזית יקבע את מקום הקלפי בתוך בית האבות לאחר התייעצות עם השר הנוגע בדבר, או מי שהוא מינה לכך, ורשאי הוא לקבוע כי בבית האבות תוצב יותר מקלפי אחת.

גור בליי: 116יז4.

גור בליי: הוראות סעיפים 116יד עד 116יז יחולו על הצבעה בבית אבות, בשינויים המחויבים, אולם הוראות סעיף 21(ו) לא יחולו.

גור בליי: הכוונה לאלה שחלים על בתי חולים.

גור בליי: אלה החלפות בגלל הכניסה לבתי אבות.

דין ליבנה: שם בטוח צריך להגן על הקשישים.

שמחה רוטמן: את 21(ו) התנינו במצב חירום.

גור בליי: אבל פה זה בבתי אבות.

דין ליבנה: פה אנחנו אומרים שלא תהיה החלפה בכלל.

שמחה רוטמן: גם זה קשור למצב חירום.

דין ליבנה: מגן אבות עדיין בתוקף.

דוד ביטן: אם אין בררה - - -

שמחה רוטמן: סעיף 21(ו) מותנה בקורונה.

דין ליבנה: רק המגבלה של שלוש פעמים מותנית בקורונה.

שמחה רוטמן: אתה מפנה להגבלה שקיימת רק בזמן קורונה עכשיו, אחרי התיקון שהכנסת.

דין ליבנה: לא, לא.

דין ליבנה: שמחה, זאת רק התוספת לסיפא.

דין ליבנה: כבר היום לפני התיקון יש את 21(ו), שאומר שאפשר להחליף בכל עת.

דין ליבנה: עכשיו אתה מחריג אותו, וזה אומר שאי אפשר להחליף בכלל.

דוד ביטן: אני אומר שתינתן אפשרות לשופט, בנסיבות מיוחדות, להחליף.

דין ליבנה: אלא אם כן יושב-ראש ועדת הבחירות האזורית, שבתחומה מצויה הקלפי, תחליט.

אוסאמה סעדי: יושב-ראש ועדת הבחירות האזורית הוא גם שופט.

דין ליבנה: כן, כן.

דין ליבנה: בגלל זה אמרתי יושב-ראש ועדת הבחירות האזורית.

שמחה רוטמן: אני רוצה להגיד הערה על כל הפרק, ואני בטוח שלאחרים יש עוד הערות.

שמחה רוטמן: כל הפרק הזה שתוכו ומטרתו מאוד מאוד ברורים.

שמחה רוטמן: היה לנו מגן אבות, הייתה סגירה של בתי אבות בגלל מצב קורונה.

שמחה רוטמן: אני מציע לגביו בדיוק את אותו הסדר כשדיברנו על 21(ו) הסיפא, שהוא יחול בשינויים שידברו עליהם פה רק בזמן מצב חירום קורונה.

שמחה רוטמן: זאת הצעתי, ואני לא רואה שום סיבה.

דוד ביטן: לא, רוטמן.

דוד ביטן: זה לא נכון פה.

דוד ביטן: בגלל שאלה קשישים, עדיף לא יותר מדי להחליף.

גלעד קריב: שמחה, מכיוון שאתה מומחה גדול לענייני קורונה משבתך בוועדה, גם היום, כשאין מצב בריאות מיוחד אפילו, עדיין מכוח חקיקות כלליות מופעלת תוכנית מגן אבות, שמטילה מגבלות מיוחדות על אוכלוסיית האזרחים המבוגרים.

שמחה רוטמן: בסדר, אבל לא ברמה כזאת שאנחנו מטילים עלות וכל כך הרבה קלפיות.

גלעד קריב: נסיים את ההקראה.

גור בליי: 116יז4(א) בסיפא, בעקבות ההערה של חבר הכנסת ביטן, הוספתי את ההצעה שסעיף 21(ו) לא יחול.

גור בליי: כלומר, בעיקרון אי-אפשר להחליף, אלא אם יו"ר הוועדה האזורית, שבתחומו נמצאת הקלפי, התיר זאת.

גור בליי: (ב) לעניין סעיף 75(ב) – הדייר רשאי לבחור את המלווה מקרב אלה: (1) אדם שאין הגבלה על כניסתו לבית אבות לפי הגבלות מכוח חיקוק שתכליתו התמודדות עם התפשטות נגיף הקורונה; דייר אחר בבית אבות או מזכיר ועדת הקלפי.

גור בליי: אלה האנשים שמלווים אותו להצביע, אם הוא לא יכול לבד.

גור בליי: 116יז5.

גור בליי: יו"ר הוועדה המרכזית, בהתייעצות עם השר הנוגע בדבר, יקבע הוראות בדבר סדרי הפעלתן ועבודתן של קלפיות בבתי אבות, ובכלל זה שעות ההצבעה בקלפיות בכלל או בקלפי מסוימת, הנפקת אישורי הצבעה והעברת רשימת בתי אבות לפי סעיף 116יז3(ג) ו-(ד), וכן הוראות בדבר דרך הפרסום בבתי אבות של שעות ההצבעה ושל מקום הקלפי.

גלעד קריב: אני רוצה לשאול, גברתי מנכ"לית הוועדה, בסיבוב הקודם שבו הופעלה הוראת השעה, כמה קלפיות נפרסו בבתי אבות?

אורלי עדס: היו כמה מאות.

אורלי עדס: אני רוצה לציין שללא קשר לקורונה, בוועדת הבחירות רצינו להגיש הצעה לתיקון חקיקה עוד בכלל לפני שידעו שיש קורונה ומישהו חשב שזה יקרה אי פעם.

אורלי עדס: המגמה של ועדת הבחירות היא להנגיש ככל הניתן את ההצבעה לכל אזרח.

אורלי עדס: במסגרת הזאת, חשבנו שנכון יהיה להנגיש את ההצבעה גם לאוכלוסייה מבוגרת, בכל מקום שבו היא שוהה.

אורלי עדס: ללא קשר לקורונה רצינו לעשות את זה.

אורלי עדס: באה הקורונה וחייבה אותנו לעשות את זה כדי להגן על האוכלוסייה הזאת.

אורלי עדס: במועד שבו אנחנו נמצאים היום היו 13 אלף חולים במדינת ישראל.

אורלי עדס: כפי הנראה, יש הרבה יותר.

אורלי עדס: הקורונה קיימת, ואנחנו צריכים לצאת מנקודת הנחה שהיא תהיה גם בעוד ארבעה חודשים, כפי הנראה .

אורלי עדס: לא משנה באיזה היקפים, וצריך לשמור על אותה אוכלוסייה.

גלעד קריב: דעתי כדעתכם.

גלעד קריב: מייד נשמע את חבר הכנסת קושניר, ואני אציין שהנוסח שאני אביא מטעם הוועדה – הכול פתוח להסתייגויות, כמובן – יכלול את האפשרות בנוסח א'.

גלעד קריב: אני לא רואה הבדל בהוספת סעיף קטן (4).

גלעד קריב: יש שני מסלולים לזכאות לדיור לאזרחים ותיקים – יש מסלול אחד של משרד השיכון, יש מסלול שני של משרד העלייה והקליטה.

דוד ביטן: ידעתי שתעשו את זה.

גלעד קריב: בסדר, אפשר להגיש הסתייגויות.

דוד ביטן: אחרי ההפסקה נתייחס לזה?

גלעד קריב: לא.

גלעד קריב: אני מציע שנסיים את ההתייחסויות לעניין הזה, ואז ניקח הפסקה.

גלעד קריב: חבר הכנסת קושניר, חבר הכנסת ביטן.

אלכס קושניר: קודם כול, אני מברך את החלטתך, אדוני היושב-ראש, על זה שהחלטת להשאיר - - -

גלעד קריב: זאת לא החלטה שלי.

גלעד קריב: אני אומר איזה נוסח יגיע והחברים יצביעו.

אלכס קושניר: זה שהחלטת להשאיר את הסעיף הזה בנוסח.

אלכס קושניר: יש לי שאלה טכנית, גור.

אלכס קושניר: בנוסח הקודם היה כתוב: מקבצי דיור:, ואז את הסעיף.

גור בליי: ההגדרה נכנסה לתוך הגוף.

אלכס קושניר: בסעיף 116יז4, שמגדיר את כמות הדיירים, בנוסח הזה מופיע 75, למרות שבפעם הקודמת הופיעו 30.

אלכס קושניר: אני רק רוצה להבין למה השינוי.

גלעד קריב: אורלי, למה השינוי מ-30 ל-75?

דין ליבנה: ההצעה של ועדת הבחירות בפעם הקודמת הייתה 50, כי זה המספר המקובל בחוק הבחירות לכל מסגרת מיוחדת, שבה שמים קלפי מיוחדת, כמו בתי חולים, למשל.

דין ליבנה: בוועדה החליטו לרדת ל-30, וזה גורם לעלות מאוד מאוד גבוהה למעט מאוד בוחרים, ולכן הצענו לחזור ל-50.

דין ליבנה: בנשיאות הוועדה עלו הצעות לעלות ל-100, ומה שהרוב החליט זה 75.

גלעד קריב: איפה חל אותו מספר של 50?

גלעד קריב: בתי חולים?

דין ליבנה: למשל, בבתי חולים.

גלעד קריב: איפה עוד?

אורלי עדס: בעיקר בבתי חולים, והמודל הזה דומה מאוד למודל של בתי חולים.

אורלי עדס: אגב, אין מגבלה של 50 בוחרים.

לימור מגן תלם: אבל היו 30 בחוק הקודם.

אורלי עדס: במוסדות למוגבלים, כי זה כלול במאושפזים.

אורלי עדס: זה כמו בתי חולים.

דין ליבנה: במסגרות מיוחדות למוגבלים בניידות.

דוד ביטן: בתי אבות ודיור מוגן אנשים יכולים - - -

אורלי עדס: זה די דומה, כי יש מחלקות סיעודיות.

דוד ביטן: לכן, 50 לא תופס.

לימור מגן תלם: 30 כמו שהיה.

דוד ביטן: בוא תראה, הרי ידעתי שנגיע לזה.

דוד ביטן: הם רוצים לגנוב את הבחירות.

גלעד קריב: עד כדי כך?

דוד ביטן: כן, כן.

דוד ביטן: בזה גונבים את הבחירות, ואני אסביר לך למה.

אלכס קושניר: אני חושב שאין שום סיבה להפלות בין מסגרת למסגרת.

אלכס קושניר: אם נקבע 50 עבור בתי חולים, אין שום סיבה שקשישים יופלו בסוגיה הזאת, היות ומדובר באנשים שרבים מהם עם קשיי ניידות.

אלכס קושניר: אני חושב שאנחנו לא יכולים למנוע מהם את הזכות הדמוקרטית לבחור, ואם אנחנו יכולים לסייע להם, אין שום סיבה להפלות.

אלכס קושניר: אני גם לא רואה איך זה מחזיק מים משפטית, למה שם זה כך ופה זה כך.

גלעד קריב: חבר הכנסת ביטן, בבקשה, אדוני.

דוד ביטן: קודם כול, אני לא מבין איך הנוסח של הוועדה מנוגד להחלטת הנשיאות.

גלעד קריב: על איזו ועדה אתה מדבר?

גלעד קריב: אין נוסח של ועדת הבחירות.

לימור מגן תלם: הוא הסביר את כל התהליך המספרי.

גלעד קריב: ועדת הבחירות לא מציגה נוסח לחקיקה.

דוד ביטן: מה זה משנה?

דוד ביטן: הם הרי הגישו הצעה, על מה אתה מדבר?

גלעד קריב: הוועדה שמה.

גלעד קריב: ועדת חוקה, כשהיא שמה נוסח על השולחן, כפופה להחלטת הנשיאות?

אורלי עדס: לא, אבל ועדת הבחירות העבירה את נוסח הצעת החוק בהתאם להחלטת הנשיאות בשני נוסחים, וזה מה שמונח לפניכם.

דין ליבנה: ה-75 היה flat.

אורלי עדס: נכון.

דוד ביטן: קודם כול, נתחיל מזה - - -

גלעד קריב: שההצעה שלכם הייתה 100.

דוד ביטן: לא, לא.

דוד ביטן: לא נכון.

דוד ביטן: זה לא היה התהליך.

דוד ביטן: ביקשתי 100, ובסוף היו 2 נגד 2, והשופט היה צריך להכריע.

דוד ביטן: אמרנו לו: תכריע אתה, כדי שזה יהיה פה אחד.

דוד ביטן: ואז הוא החליט על 75.

דוד ביטן: לגבי הנושא של מקבצי דיור – שם השופט אמר במפורש, שהוא מקבל את העמדה שלי, והוא נגד הכנסת קלפיות במקבצי דיור.

דוד ביטן: זה היה צריך להיאמר על ידי המנכ"לית והיועץ המשפטי, ומשום מה זה לא נאמר.

דוד ביטן: לכן, במצב הזה הצעת השופט והנשיאות היא שלא יהיו במקבצי דיור.

דוד ביטן: זה לא אומר שהוועדה לא יכולה, ולא אמרתי שהוועדה הזאת לא יכולה.

דוד ביטן: נתייחס לעניין.

דוד ביטן: ישראל ביתנו באה לפה באופן מלא – רק שר האוצר לא הגיע.

אלכס קושניר: אין לך מושג כמה מנדטים אנחנו.

דוד ביטן: לא משנה.

דוד ביטן: היו פה כולם, והלכו.

דוד ביטן: היה פה יבגני ועכשיו הלכה עוד אחת.

גלעד קריב: אני מזמין גם את כל חברי הכנסת של הליכוד.

דוד ביטן: בישראל ביתנו חושבים שהבחירות הן בחירות לוועד בית, כלומר בבניינים שלהם הם רוצים קלפי.

דוד ביטן: אין ספק בכלל שבמקבצי הדיור, שיש בהם למעלה מ-11 אלף איש שמצביעים, הם כולם ישראל ביתנו.

קריאה: הלוואי.

דוד ביטן: עזוב, נו, באמת.

דוד ביטן: תפסיקו כבר עם ההיתממות הזאת שלכם.

דוד ביטן: גם המנהל שסופר את הקולות או מוריד את האנשים הוא מישראל ביתנו.

אורי מקלב: אפשר לבדוק את תוצאות הבחירות.

דוד ביטן: אין היגיון ואין סיבה לעשות קלפיות במקבצי דיור, כשבאופן ברור ומפורש הם לא צריכים את זה.

דוד ביטן: זה הכול עניין פוליטי ומפלגתי.

אלכס קושניר: תסביר לי, בבקשה, מה ההבדל בין הוסטל של משרד השיכון לבין מקבץ דיור של משרד הקליטה.

דוד ביטן: למשרד השיכון נכנסים מכל האוכלוסיות, ואצלכם זה רק - - -

אלכס קושניר: אז מה, אתה מפלה אוכלוסייה?

דוד ביטן: אתם מפלים.

דוד ביטן: אתם מפלים מלכתחילה, כשאתם שמים שם קלפיות.

אלכס קושניר: שמע, דוד, ממך לא ציפיתי לרמה כזאת של גזענות.

אלכס קושניר: באמת, ממך לא ציפיתי.

דוד ביטן: לא ציפית, אתה צודק.

דוד ביטן: אל תעשו פוליטיקה מכל דבר.

דוד ביטן: אם אתם רוצים שהמערכת הזאת תהיה נקייה בלי שום בעיה, תפסיקו עם העניינים האלה.

דוד ביטן: מה זה בתי אבות?

דוד ביטן: עם כל הכבוד למה שאמרה המנכ"לית, מה זה נגישות ושאנשים יצביעו?

דוד ביטן: יש כאלה שהם במעמד בכיר יותר מבחינה כספית וכולי, והם יכולים ללכת לבית אבות.

דוד ביטן: זה הרבה כסף.

דוד ביטן: אבל יש הרבה קשישים במעמד סוציו-אקונומי נמוך שנמצאים בבית עם פיליפינית.

דוד ביטן: הם לא יכולים לבוא ולהצביע, ולהם לא נותנים את האפשרות להצביע.

דוד ביטן: אבל אלה שבבתי אבות, נותנים להם את זה.

אלכס קושניר: דוד, מי זכאי לדיור ציבורי?

אלכס קושניר: אתה פשוט לא בכיוון בכלל.

דוד ביטן: אתה לא בכיוון.

דוד ביטן: אתם חושבים שאתם יודעים הכול.

אלכס קושניר: מי שנמצאים בדיור ציבורי הם אנשים שחיים מהשלמת הכנסה ולא ממעמד אקונומי גבוה.

אלכס קושניר: על מה אתה מדבר בכלל?

אורי מקלב: מה זה קשור לנגישות שלהם?

אורי מקלב: מצב סוציו-אקונומי לא קשור לנגישות.

דוד ביטן: תן לי לדבר.

דוד ביטן: אמרתי שאני לא רוצה להיות נגד בתי אבות, שתהיה להם קלפי, אבל צריך להיות היגיון, כך שהגודל יהיה מספיק, שמתאים לקלפי.

דוד ביטן: חשבתי ש-100 הגיוני וסביר.

דוד ביטן: אין להשוות בין בית אבות או דיור מוגן לבית חולים, ושם אני לא מתווכח על זה בכלל.

דוד ביטן: 75 בבית אבות?

דוד ביטן: אני רציתי 100.

דוד ביטן: 75 נראה לי מאוד סביר, וזה לא מפלה אף אחד.

דוד ביטן: כל הבחירות צריכות להיות שוויוניות, ואתה לא יכול לתת יתרון למישהו, שקל לו להגיע לקלפי, לעומת אחרים שלא יכולים להגיע לקלפי, והם באותו גיל.

דוד ביטן: אדם בן 80 שגר בבית עם פיליפינית, לא יכול להגיע לקלפי.

דוד ביטן: איך הוא יגיע לקלפי?

דוד ביטן: אתה בא עם קלפי ניידת ונותן לו להצביע?

דוד ביטן: אבל אם אתה מביא את הקלפי לבית אבות או לדיור מוגן, זה עד הבית שלו.

אלכס קושניר: הטענה שלך היא לעניין הכמות?

דוד ביטן: הכמות קובעת.

דוד ביטן: נכון.

אלכס קושניר: אתה רוצה 75 אנשים?

דוד ביטן: אמרתי שזה מה שהמלצנו, על 75.

אלכס קושניר: שיהיה 75.

דוד ביטן: אתם רוצים 30 אנשים.

אלכס קושניר: לא, נישאר ב-75.

אלכס קושניר: שכנעת.

דוד ביטן: לגבי מקבצי דיור – אני לא עושה איתך הסכם.

אלכס קושניר: חס וחלילה.

דוד ביטן: אתם חושבים שאני סתם מדבר מהאוויר?

דוד ביטן: הבחירות האלה, גם הקודמות וגם לפניהן הולכות לפי גושים.

דוד ביטן: אם היו 70-20 ולא משנה לאיזה צד, אני מבין.

דוד ביטן: לא היינו מתווכחים.

דוד ביטן: אבל מכיוון שזה 60-60 או 61-59 לכל דבר יש משמעות.

דוד ביטן: בבתי אבות יש 50 אלף איש ו-11 אלף איש במקבצי דיור.

דוד ביטן: מי קיבל מנדטים בספירת הקולות במעטפות הכפולות?

דוד ביטן: העבודה קיבלה מנדט וישראל ביתנו קיבלה מנדט.

אלכס קושניר: שכחת שיש שם חיילים?

דוד ביטן: לא, זה לא קשור.

אלכס קושניר: למה?

אלכס קושניר: אלה אותן מעטפות כפולות ואין הבדל.

דוד ביטן: זה עניין הצ'ופצ'יק של הזרבובית.

דוד ביטן: חסרים לך כמה אלפים, ואתה מקבל אותם פה.

דוד ביטן: אלה קיבלו מנדט ואלה קיבלו מנדט.

אלכס קושניר: אז מה אתה רוצה, לנצח בחירות על ידי מניעת זכות דמוקרטית של אזרחי ישראל?

דוד ביטן: זכות דמוקרטית כמו כולם.

דוד ביטן: זה שגר במקבץ דיור, שילך להצביע בקלפי ליד המקבץ.

דוד ביטן: אני צריך להביא לו את זה לאף, שיצביע איפה שהוא רוצה?

דוד ביטן: הוא יורד מהבית ומצביע?

אלכס קושניר: תסביר לי מה ההבדל בינו לבין - - -

דוד ביטן: באחוזי הצבעה אתה מצביע 90% ומישהו אחר מצביע 50%.

דוד ביטן: על מה אתה מדבר, תגיד לי?

דוד ביטן: מה הולך פה?

אלכס קושניר: אי-אפשר לשכנע אותך, זה לא דיון ענייני באמת.

דוד ביטן: הדיון שלך ענייני, לבוא ל-30 איש בבית אבות.

דוד ביטן: זה מאוד ענייני.

לימור מגן תלם: אמרנו שזה מה שהיה.

אלכס קושניר: 75, אני איתך.

דוד ביטן: מה זה הדבר הזה במקבצי דיור?

דוד ביטן: אני רוצה שבכל מתחם של ארבעה-חמישה בניינים בשיקום שכונות תהיה קלפי.

דוד ביטן: שיהיה להם נוח להצביע ממש ליד הבית.

דוד ביטן: תגידו לי, לאן אתם רוצים להגיע?

דוד ביטן: אם יש שוויוניות והגינות זה מה שקובע, ולא נעשה את הכול פוליטי.

דוד ביטן: לפי זה, גם אני יכול לעשות פוליטיקה בוועדה על כל דבר ועניין.

דוד ביטן: אתם רוצים ככה?

דוד ביטן: בסדר, נעשה ככה, אין בעיה.

אורי מקלב: מאיפה מפלגת העבודה קיבלה מנדט במעטפות הכפולות?

גלעד קריב: מחיילים.

דוד ביטן: לפי התוצאות, אני חושב שישראל ביתנו והעבודה קיבלו.

גבי לסקי: גם אנחנו מקבלים ממקבצי הדירות.

דוד ביטן: בכל בחירות, המנדט ה-61 לא מגיע בגלל 15 אלף קולות.

דוד ביטן: זה מאוד משמעותי ואתם לא מבינים.

דוד ביטן: איך זה הולך?

דוד ביטן: הרי יש הסכמי עודפים.

גבי לסקי: די, דוד, אני לא נכנסתי לעירייה בגלל 4 קולות.

גבי לסקי: מה זה משנה?

אלכס קושניר: אני רוצה לומר כמה דברים לפרוטוקול.

אלכס קושניר: קודם כול, כמנכ"ל משרד הקליטה לשעבר אני רוצה להעיר את תשומת לב הוועדה שסעיפים 3 ו-4, מבחינת האוכלוסייה הזכאית, אלה קשישים שמתקיימים מקצבת זקנה והשלמת הכנסה.

אלכס קושניר: חלקם מקבלים פתרונות ממשרד השיכון ואחרים מקבלים ממשרד העלייה והקליטה.

אלכס קושניר: אם מפרידים בין שני הסעיפים האלה, יש פה אפליה שלא תעמוד בשום מבחן משפטי.

אלכס קושניר: לכן, אני חושב שסעיף 4 חייב להישאר.

אלכס קושניר: לעניין הרצון לקבוע את תוצאות הבחירות על ידי מניעה מאזרחים עם קשיי נגישות להצביע - -

דוד ביטן: תן לכולם, תן לכולם.

אלכס קושניר: - - אני חושב שזאת אמירה פסולה.

אלכס קושניר: לעניין הכמות, אני חייב לומר שבהתחלה סברתי שצריכים להיות 50 מינימום, אבל בחלק הזה בדברי חבר הכנסת ביטן היה הרבה טעם, ולכן אני חושב שאפשר מבחינתנו לפחות להיות עם מינימום 75 אנשים לקלפי ניידת.

גור בליי: האם אתם רואים הבחנה בין 3 ל-4?

גור בליי: ב-4 יכולים להתגורר כל בני המשפחה של האדם המבוגר.

אלכס קושניר: זה לא נכון.

אלכס קושניר: גם ב-3 וגם ב-4 מדובר בקשישים בודדים או זוגות.

גור בליי: אני שואל, כי נמסר לנו שבמתחם הדירות הציבוריות יכולים להתגורר גם ילדיו הצעירים.

אלכס קושניר: לא, מה פתאום?

אלכס קושניר: ממש לא, ממש לא.

אלכס קושניר: אלה קשישים שמתקיימים מקצבת זקנה והשלמה הכנסה.

אורי מקלב: אני רוצה לשאול שוב מה מערכת ההפרדה בין חברי ועדת הקלפי לבין הנגישות שלהם לקלפי?

אורי מקלב: מה לגבי הפעילות שלהם להבאת המצביעים?

אורי מקלב: אני רוצה להגיד מילה בעניין, ואני לא אביך אתכם.

דין ליבנה: אנחנו לא יודעים מה קורה עם הבוחר עד לקלפי עצמה.

אורי מקלב: ראשית, אני רוצה להגיד שצריך קודם כול לחדד.

אורי מקלב: לא מדובר בבתי אבות סיעודיים, שבהם אנשים מתקשים.

אורי מקלב: לכן, ההשוואה לבתי חולים היא לא בת השוואה.

אורי מקלב: מי שנמצא בבית חולים מוגדר בהגדרה, ולא משנה מה הסיבה.

אורי מקלב: מדובר פה באנשים שהם בגיל פרישה.

אורי מקלב: גם אני עוד מעט בגיל פרישה, עד 120.

אורי מקלב: לכן, קריטריון של נגישות לא רלוונטי כלפיהם.

אורי מקלב: אלה אנשים שגרים שם - - -

אלכס קושניר: תזכור שתוכנית מגן אבות ואימהות עדיין בתוקף.

גור בליי: חבר הכנסת מקלב, ההנמקה העיקרית פה היא הנמקה של קורונה.

גור בליי: לכן, אני מבין, זה בהוראת שעה.

גור בליי: הבנו מוועדת הבחירות המרכזית שזה מבוסס על כך שאלה מקומות שיש בהם מגן אבות ואימהות.

דוד ביטן: היום זה לא.

אורי מקלב: לא.

אורי מקלב: זה לא קשור לזה.

דין ליבנה: ההצעה הובאה במקור בשל הקורונה.

אורי מקלב: המנכ"לית אמרה בפירוש שהייתה להם מחשבה לבד - - -

אורלי עדס: לעשות את זה כהוראה קבועה, עוד לפני שהייתה הקורונה וידענו עליה.

דין ליבנה: אבל טרם סיימנו.

דין ליבנה: לא הבאנו נוסח.

דוד ביטן: למה את לא שמה קלפי ניידת בבתים של הזקנים, שחיים עם פיליפינים?

דוד ביטן: למה לא? אני לא מבין.

דוד ביטן: לא מגיע להם לבוא ולהצביע?

דוד ביטן: הם לא יכולים לזוז.

דוד ביטן: מה הבעיה פה?

דוד ביטן: אתם נותנים להם ללכת לקלפי למרחק, ושמישהו ייקח אותם במיוחד, אבל לשאר אתם תביאו קלפי מתחת לאף.

דוד ביטן: אני מוכן שיהיה בכל מקום שאתה רוצה, אבל שייתנו גם לאחרים להצביע.

אורי מקלב: אני רוצה לגלות את דעתך, חבר הכנסת דוד ביטן, שבין אם תשים שם קלפי ובין אם לא תשים שם קלפי – הסתובבתי כמו רבים אחרים שמסתובבים ביום הבחירות.

אורי מקלב: באים אליי פעילים מהמפלגה שלי, ושואלים איך יכול להיות שבמדינת ישראל בשנת 2022, באה קבוצה של דיירים מהדיור הזה, לוקחים אותם בצורה מאורגנת, ומי שמנהל אותם כל הזמן, מלווה אותם.

אורי מקלב: אחרי שהם מצביעים יש טיול.

דוד ביטן: זה מותר להם.

דוד ביטן: נגד זה אין לי מה לעשות.

אורי מקלב: לוקחים אותם, מביאים אותם.

איתן גינזבורג: הרב מקלב, נחתת בישראל היום?

איתן גינזבורג: כל מפלגה דואגת להסיע את בוחריה.

איתן גינזבורג: זה דבר מקובל, מה זה?

איתן גינזבורג: זה גם דבר שאסור על פי חוק?

אורי מקלב: אני אשלים את דבריי.

אורי מקלב: הם הולכים להצביע בבוקר כולם ביחד.

איתן גינזבורג: נו, וזאת בעיה?

אורי מקלב: יש אוטובוס ויוצאים לטיול.

אורי מקלב: הם יוצאים לטיול, זה מותר?

גלעד קריב: זה אסור.

אלכס קושניר: זה שקר, זה שקר גס.

אלכס קושניר: אתה יכול לבדוק את ההוצאות של מפלגת ישראל ביתנו, ותראה שזה שקר.

אלכס קושניר: זה לא קיים.

אורי מקלב: לא אמרתי שישראל ביתנו עשו את זה.

אורי מקלב: אני לא אמרתי.

אורי מקלב: יש מפלגה.

אלכס קושניר: אבל אני אומר לך שאתה משקר.

אורי מקלב: מי מארגן את זה?

אורי מקלב: הפעילות הסביבתית, אותו מעון, אותו מקבץ דיור.

אלכס קושניר: זה פשוט שקר.

אורי מקלב: הם מארגנים טיול ביום הבחירות.

אורי מקלב: התנאי הוא שאתה מצביע, ולמי ההצבעה.

אלכס קושניר: זה פשוט שקר.

דוד ביטן: נגד זה אין לי מה לעשות.

גלעד קריב: אני רוצה לסיים את העניין הזה.

גלעד קריב: דין, התייחסות לשאלות הייעוץ המשפטי.

גלעד קריב: איך אתם רואים את ההבחנה בין 3 לבין 4?

גור בליי: ובאיזו מידה אתם אומרים שהקורונה היא ההסבר?

דוד ביטן: זה לא מתקשר לקורונה כבר מזמן.

גור בליי: למה?

גור בליי: יש מגן אבות ואימהות.

דין ליבנה: בשלב זה, ההצעה מונחת בשל נגיף הקורונה.

דין ליבנה: ככל שתובא הצעת קבע, תיעשה עליה עבודת מטה ונסביר גם את ההבדלים.

דוד ביטן: במקבצי דיור אתה עושה את זה בגלל הקורונה?

דוד ביטן: אני לא מבין.

איתן גינזבורג: בשנה שעברה הבאנו את הצעת החוק הזאת עם ההגדרות האלה, ובראש הוועדה עמד חבר הכנסת יעקב אשר.

איתן גינזבורג: הדיון נסוב סביב סוגיית הקורונה, ולכן זה היה.

דוד ביטן: מעכשיו והלאה אני אהיה אופוזיציה בוועדה.

אורלי עדס: דוד, הנוסח שמונח כאן - -

דוד ביטן: עזבי, גמרנו, נגמר.

דוד ביטן: הבנתי את המסר.

אורלי עדס: - - אתה נכחת בישיבת הנשיאות ובגלל המחלוקת הובאו שני נוסחים.

אורלי עדס: מה שסוכם בישיבת הנשיאות מצוי כאן.

דוד ביטן: בגלל שהכול פוליטי, יהיה פוליטי.

איתן גינזבורג: תגיד לי, אתה היית בנשיאות?

דוד ביטן: אני לא מדבר על הנשיאות, אני מדבר על מה שקורה פה.

אורלי עדס: זה משהו אחר.

דוד ביטן: הכול יהיה בסדר.

גור בליי: ומה לגבי ההבחנה בין 3 ל-4?

אורלי עדס: אין שם אנשים שהם לא בגיל מבוגר, ככל הידוע לנו.

קריאה: האם מגן אבות ואימהות חל על מקבצי דיור?

אלכס קושניר: כמובן, בוודאי.

אורלי עדס: למיטב הידיעה, כן.

גלעד קריב: נבדוק את זה.

איתן גינזבורג: כמו שאמרתי, כשהיה פה יושב-ראש הוועדה הקודם יעקב אשר, והעברנו את הסעיפים האלה, זה היה באמת בצל הקורונה.

איתן גינזבורג: אבל גם אז אמרה מנכ"לית הוועד שהייתה להם מחשבה מוקדמת שהגיעה העת לשים בתוך בתי אבות, דיור מוגן וכולי קלפיות.

איתן גינזבורג: הממשק בין האזרחים לבין הדיירים יצר הרבה בעיות, וזה גם הקל על אותם דיירים.

איתן גינזבורג: אדוני היועץ המשפטי לוועדה, יש פה שילוב של הדברים.

איתן גינזבורג: אז באמת זה היה סביב סוגיית הקורונה, וזה היה מאוד מאוד חזק, ונכון שהחוק עדיין תקף – הקורונה הורידה ראש ועכשיו מרימה ראש.

איתן גינזבורג: אף אחד לא יודע מה יקרה באוקטובר-נובמבר, בתקופה של מחלת השפעת.

איתן גינזבורג: לכן אני חושב שההסדר שהגענו אליו הוא נכון.

איתן גינזבורג: התפיסה של הוועדה במקור לבתי אבות היא נכונה.

גור בליי: חבר הכנסת גינזבורג, ההנמקה של הקורונה כאן מאוד מרכזית, כי אם אתה מוריד את הנמקת הקורונה, קשה יותר להבחין בין אדם מבוגר שגר בביתו עם מטפלת, ואדם מבוגר אחר שנמצא בבית אבות.

גלעד קריב: אבל אז זה לא סעיף 4.

גלעד קריב: זה כולל גם את סעיף 3 ואז ההבחנה היא בין מוסדות סיעודיים לבין מוסדות דיור מוגן.

דוד ביטן: לא, אתה נותן פה לכולם.

דוד ביטן: על מה אתה מדבר?

גלעד קריב: חברים, אנחנו יוצאים עכשיו להפסקה.

גלעד קריב: מכובדיי, חבר הכנסת ביטן, אנחנו תכף יוצאים להפסקה.

גלעד קריב: אפשר להעלות הסתייגויות ואנחנו נגיע להצבעה.

גלעד קריב: מבחינתי, נתון מכריע הוא השאלה איזה מקבצי דיור לאוכלוסייה מבוגרת נכללים בפרויקט מגן אבות.

גלעד קריב: מבחינתי, זה הפרמטר.

גלעד קריב: אנחנו עוד לא בעידן של הוראת קבע להנגשת מקבצי דיור מסוגים שונים, ואגב, יש גם מסגרות טיפוליות לאנשים עם מוגבלויות, וזה לא קשור לבית חולים.

גלעד קריב: גם בהם צריך לשים קלפיות.

אורלי עדס: יש שם.

גלעד קריב: נהדר.

גלעד קריב: כרגע, הרציונל, בעיניי, הוא בכל מקום שבו חלה תוכנית מגן אבות ואימהות.

גלעד קריב: המדינה קבעה שמבחינת פוטנציאל חשיפה, סכנה והתמודדות עם הקורונה, ואנחנו לא יודעים מה יילד יום עם הקורונה.

גלעד קריב: מה שנמצא כרגע בתוכנית מגן אבות ואימהות צריך להיות לנגד עינינו.

גלעד קריב: זה מה שצריך לבדוק, ולמיטב הבנתי, בהקשר הזה אין הבחנה.

גלעד קריב: אלה שני מסלולים ביורוקרטיים – מקום אחד שהוא מוסדות בניהול משרד השיכון והבינוי, והמסלול השני הוא של משרד העלייה והקליטה.

גלעד קריב: למיטב הבנתי, שניהם חוסים תחת ההסדרה של מגן אבות ואימהות, אבל נבדוק את זה.

איתן גינזבורג: בכל הנוגע למעון זקנים – דיור מוגן, בית דיור לגיל הזהב ובתי אבות, ואני שם לרגע בצד את מקבצי הדיור – אין מחלוקת שזה צריך להיות דבר שבשגרה, כמעט הוראת קבע.

גלעד קריב: כן, אבל לא נעשתה כאן עבודת מטה.

גלעד קריב: הם אומרים שהקורונה קטעה את עבודת המטה של ההסדרה.

איתן גינזבורג: עבודת מטה לא הייתה, אבל בחירות היו והיה ניסיון מאוד מאוד מוצלח במקומות האלה.

גלעד קריב: מכיוון שהסעיף הזה נוגע בסוף בסוגיית הנגישות, שמשפיעה על עניין השוויוניות של הבחירות, חייבת להיות פה עבודה מסודרת, ולא להסתמך על הניסיון.

גלעד קריב: אם לא היינו בכלל בתקופת הקורונה, היה מקום להיכנס לזה.

גלעד קריב: אומנם אין הכרזה כרגע על מצב בריאותי מיוחד, והלוואי ולא נגיע לזה, אבל החוק עומד בתוקפו ותוכנית מגן אבות ואימהות מופעלת.

דוד ביטן: יש תוכנית מגן אבות ואימהות?

דין ליבנה: כן.

דוד ביטן: יש בקבצי הדיור?

דין ליבנה: כן.

אלכס קושניר: מה אתה חושב, שעולים לא חולים בקורונה?

דוד ביטן: אנחנו נגיש הסתייגות.

אלכס קושניר: תגיש הסתייגות ותסכן את אזרחי ישראל רק בגלל גחמות פוליטיות וגזעניות שלך.

גלעד קריב: אלכס, די.

גלעד קריב: דוד, תגיש הסתייגויות.

דוד ביטן: אנחנו לא משחקים בנדמה לי.

דוד ביטן: אתם עושים את הכול על מנת - - - אני אומר לך, אנחנו נגיש הסתייגות ונבקש קלפי ניידת לפי רשימות הביטוח הלאומי בכל בית שיש בו קשיש עם סיוע.

דוד ביטן: זה הכול.

דוד ביטן: לא יהיה דבר כזה, שמי שיש לו כסף או מעמד סוציו-אקונומי גבוה יקבל קלפי מתחת לאף, ומי שאין לו - - -

גבי לסקי: מקבצי דיור אלה אנשים בעלי מעמד סוציו-אקונומי גבוה?

גלעד קריב: - - - ללכת לדיור כזה, לא יהיה לו איך להצביע.

גלעד קריב: מכובדיי, נדון בזה גם בהצגת ההסתייגויות.

דוד ביטן: אין שום בעיה.

דוד ביטן: תמשיכו לנסות לגנוב את הבחירות.

גלעד קריב: אנחנו יוצאים להפסקה של חצי שעה, ונחזור ב-19:40.

אורלי עדס: אין סיכום לגבי הסוגיה הזאת?

גלעד קריב: יבוא נוסח, ומי שרוצה להעלות הסתייגות, יביא הסתייגות.

גלעד קריב: הנוסח יבוא עם א', ומה שמכריע מבחינתי הוא העובדה שזה בתוך מגן אבות ואימהות.

גלעד קריב: אני לא יודע איך אני יכול לעשות הבחנה.

אורלי עדס: 75 דיירים?

גלעד קריב: 75.

גלעד קריב: זה יהיה הנוסח שלנו.

גלעד קריב: תודה.

גלעד קריב: אנחנו יוצאים להפסקה של חצי שעה.

גלעד קריב: אני מחדש את הישיבה.

גלעד קריב: אנחנו נמצאים בפרק י3(ב), ושהרב מקלב יצטרף אלינו מהמליאה נשעה להצעותיו.

גלעד קריב: אנחנו כרגע קוראים את הפרק.

גלעד קריב: אדוני היועץ המשפטי, בבקשה.

גור בליי: לפני שיצאנו להפסקה קראנו את הפרק האחד, שהוא בעצם הוראת שעה ועוסק בהצבעה במעטפות כפולות במקום של בתי אבות כשם כללי – דיור מוגן, מתחם דירות ציבוריות ושמתגוררים בו אנשים בגיל פרישה, עולים בגיל פרישה.

גור בליי: עכשיו אנחנו עוברים לפרק י3(ב), וגם הוא עוסק בהצבעה במעטפות כפולות לעניין חייבים בבידוד בשל נגיף הקורונה.

גור בליי: 116יז6.

גור בליי: הצבעת חייבים בבידוד בשל נגיף הקורונה.

גור בליי: (א) בפרק זה – "חייב בבידוד" – אדם שחלה עליו חובת בידוד לפי הוראות סעיף 20 לפקודת בריאות העם, 1940, לעניין נגיף הקורונה, לרבות חולה כמשמעותו לפי הוראות הסעיף האמור; "נגיף הקורונה" – נגיף הקורונה החדש 2019, Novel Corona Virus; "קלפי ייעודית" – קלפי המיועדת להצבעה של בוחרים שהם חייבים בבידוד; (ב) בוחר שהוא חייב בבידוד רשאי להצביע בבחירות בקלפי ייעודית, והוא רשאי לצאת ממקום הבידוד למטרת הצבעה בלבד בדרך ובתנאים שייקבעו בהוראות לפי סעיף 116(י"ז)(8).

אלעזר שטרן: אני אקריא את סעיף (ג) המתוקן.

אלעזר שטרן: (ג)(1) משרד הבריאות ימסור ליושב-ראש הוועדה המרכזית רשימה של חייבים בבידוד בעת מסירת הרשימה, בחלוקה לפי מה שהם חולים ומי שהם חייבים בבידוד אחרים, ויציין לגביהם את הפרטים שלהן, כפי שדיווח החייב בבידוד במשרד הבריאות, בהתאם להוראות לפי סעיף 20 לפקודת בריאות העם.

אלעזר שטרן: (א) שם פרטי ושם משפחה; (ב) מספר תעודת זהות; (ג) כתובת מקום הבידוד; (2) מסירת המידע כאמור בפסקה (1) תהיה במועדים שיקבע יושב-ראש הוועדה המרכזית, ובלבד שהעברת המידע הראשונה לא תהיה לפני היום ה-14 שלפני יום הבחירות.

גלעד קריב: זה קצת לא מתכתב עם מציאות הקורונה הנוכחית.

גלעד קריב: זה מתאים להגדרות הישנות עם בידוד של 14 ימים.

דין ליבנה: רק על בסיס המידע הזה אנחנו נוכל לתכנן את פריסת הקלפיות.

גלעד קריב: כן, רק שבמציאות הנוכחית של הקורונה, הרשימה היחידה שבאמת תהיה רלוונטית, אלא עם תעבדו על דרך הסטטיסטיקה, זה חמישה ימים לפני.

דין ליבנה: בגלל זה הקלפיות נקבעות מאוד מאוד קרוב לבחירות.

גור בליי: זאת שאלה שאנחנו שאלנו, האם להגיד לפני היום ה-14 זה רלוונטי בהקשר הזה?

גלעד קריב: זה המינימום.

דין ליבנה: כדי שנוכל להתחיל לתכנן, ובסוף צריך לזכור שבאותו יום האנשים האלה כבר לא יהיו מבודדים, אבל זה ייתן לנו פחות או יותר תמונת מצב של תחלואה ונוכל לתכנן.

גלעד קריב: בסדר גמור.

אלעזר שטרן: אני ממשיך.

אלעזר שטרן: מידע שנמסר לפי סעיף קטן (ג) ישמש את הוועדה המרכזית לשם קביעת מקומות הקלפי כאמור בסעיף קטן (ה), ולצורך ניהול הבחירות בעת התמודדות עם נגיף הקורונה, והוא יימחק בסמוך ליום פרסום תוצאות הבחירות ולא יאוחר מ-14 ימים מאותו היום.

אלעזר שטרן: (ה) יושב-ראש הוועדה המרכזית, לאחר התייעצות עם הוועדה המרכזית, יקבע את המקומות שבהם יוצבו קלפיות לחייבים בבידוד, כך שבכל רשות מקומית תיקבע קלפי ייעודית אחת לפחות לחייבים בבידוד, שייקבעו בהתחשב במידת האפשר בנוחות הגישה אליה עבור הבוחרים, ובצורך למנוע הידבקות בקרב הציבור בעת ההצבעה ובעת ההגעה למקום הקלפי.

אלעזר שטרן: היושב-ראש יקבע את מקומות הקלפי כאמור לא יאוחר מיום השישי שלפני יום הבחירות, והוא רשאי לעדכן את קביעתו מעת לעת.

אלעזר שטרן: לעניין זה – רשות מקומית – עירייה או מועצה מקומית שרשומים בה בעלי זכות בחירה.

גור בליי: אולי תסבירו את הסעיף.

גור בליי: הוא היה גם בנוסח הקודם.

אלעזר שטרן: בנוסח הקודם הייתה חלוקה לקלפיות מבודדים וקלפיות לחולים, ופה אין.

דין ליבנה: בנוסח הקודם, וזה מה שעשינו גם בפעם הקודמת, לאחר שקיבלנו את המידע שהוזכר קודם, תכננו את פריסת הקלפיות כאשר נקבעה רצפה מסוימת של קלפי אחת מכל סוג דאז – היום אין יותר סוגים, ואם יהיו, נוכל לשקול את זה – כדי להבטיח שלכל בעל זכות בחירה תהיה בסמוך אליו קלפי לחולים ולמבודדים לפי העניין.

דין ליבנה: זה מה שאנחנו מציעים לעשות גם פה.

דין ליבנה: אנחנו מציעים לקבוע רצפה מסוימת כדי שתהיה ודאות גם לנו וגם למפלגות שצריכות לתכנן את פריסת כוח האדם שלהן – לאן לשלוח חברי ועדת קלפי וכולי.

דין ליבנה: אנחנו קובעים רצפה מסוימת.

דין ליבנה: כמובן, אם מפת התחלואה תגיד שבירושלים יש, חלילה, ארבעים אלף חולים, תהיה הרבה יותר מקלפי אחת.

גור בליי: הרעיון הוא שביישוב קטן ככל שיהיה, תהיה לפחות קלפי אחת.

אלעזר שטרן: לא בהכרח יישוב.

אלעזר שטרן: זאת רשות או מועצה מקומית.

דין ליבנה: נכון.

דין ליבנה: יישוב זה הרבה יותר קטן.

אלעזר שטרן: 116יז7 (א) ועדות הקלפי הייעודיות יורכבו מנציגי הסיעות המיוצגות בוועדה המרכזית.

אלעזר שטרן: מספר החברים בהן והרכבן הסיעתי לרבות היושבי-ראש, ייקבעו בידי יושב-ראש הוועדה המרכזית לאחר התייעצות עם הוועדה המרכזית.

אלעזר שטרן: (ב) על ועדות קלפי ייעודיות יחולו הוראות סעיפים 21(א) ו-24(ט1) בשינויים המחויבים.

אלעזר שטרן: 116יז8 (א) יושב-ראש הוועדה המרכזית בהתייעצות עם סגניו וכן בהתייעצות עם המנהל הכללי של משרד הבריאות יקבע הוראות המסדירות את ההצבעה בקלפיות הייעודיות של חייבים בידוד, ובכלל זה הוראות בדבר הגעה למקום הקלפי וחזרה ממנו, סדרי הפעלתן ועבודתן של הקלפיות, סדרי ההצבעה בהן ושעות הצבעה בקלפיות הייעודיות בכלל או בקלפי מסוימת; ההוראות ייקבעו בשים לב לחשיבות שבמתן אפשרות לכל בוחר לממש את זכותו להצביע בבחירות, תוך שמירה על בריאות הציבור וצמצום ההידבקות בנגיף הקורונה בקרב הציבור במהלך הבחירות.

אלעזר שטרן: גם בסעיף (ב) יש תיקון שנוגע לחלוקה, שאני אקריא כבר, והוא לא נמצא כרגע בפני הוועדה.

אלעזר שטרן: (ב) הוועדה המרכזית תפרסם הודעה בדבר מקומות הקלפיות הייעודיות, שעות ההצבעה וסדרי ההצבעה בהן ודרכי ההגעה המותרות אליהן לחייבים בבידוד לפי הוראות סעיף זה, ותפרט את ההוראות השונות החלות על סוגים שונים של חייבים בבידוד באתר האינטרנט של הוועדה המרכזית ובכל דרך נוספת אחרת שתיראה לה יעילה ונגישה לקבוצות השונות באוכלוסייה.

אלעזר שטרן: (ג) חייב בבידוד המבקש להצביע בקלפי ייעודית יזהה את עצמו כאמור בסעיף 74, ויציג אישור או הצהרה על היותו חייב בבידוד כפי שייקבע בהוראות לפי סעיף קטן (א).

אלעזר שטרן: (ד) המצביע בקלפי ייעודית ישים את המעטפות הנזכרות בסעיפים 74א ו-75(א) לתוך מעטפה שנייה; על גבי המעטפה החיצונית יצוין, באופן שייקבע בהוראות לפי סעיף קטן (א), שם המצביע, מספר זהותו במרשם האוכלוסין ופרטים נוספים שייקבעו בהוראות כאמור, והמצביע יטיל את המעטפה לעיני ועדת הקלפי לתוך הקלפי.

אלעזר שטרן: (ה) ספירת הקולות של מי שהצביעו לפי סעיף זה תהיה כפי שנקבע בתקנות לפי סעיף 68א(ו).

אלעזר שטרן: 116יז9 הוראות סעיף 70א יחולו, בשינויים המחויבים, על בחירות לפי פרק זה.

אלעזר שטרן: ";

גור בליי: אלה הוראות שמאוד דומות להוראות שאושרו בפעם שעברה.

גור בליי: מתווספת אליהן הוראה שהתווספה כהוראת קבעה לחוק הבחירות לכנסת, שקשורה ליכולת לקבוע הגבלות בהתאם להגבלות.

דין ליבנה: זה כבר קיים.

גור בליי: כן, זה כבר קיים.

גור בליי: זה חלק מהמכלול הנורמטיבי בהקשר הזה, שמאפשר ליו"ר ועדת הבחירות המרכזית לקבוע הוראות ייעודיות.

דין ליבנה: זה אומר, למעשה, שהממשלה לא יכולה להגביל את הבחירות ביום הבחירות, ומי שקובע את ההוראות גם של הקורונה ביום הבחירות זה יושב-ראש ועדת הבחירות המרכזית.

דין ליבנה: זאת כדי שלא יקרה מצב - - -

גור בליי: ברור.

גלעד קריב: יש הערות של הייעוץ המשפטי לגבי הפרק הזה?

גור בליי: כבר הפנימו הערות שהיו לנו.

עמי ברקוביץ': העניין של הפיצול לקלפיות של מבודדים.

עמי ברקוביץ': חשבתי שהיה שיח עם משרד הבריאות.

דין ליבנה: הסוגיה שמעלה עורך הדין ברקוביץ' היא שמשרד הבריאות ביקש שתהיה לפחות קלפי אחת לחולים וקלפי אחת למבודדים בכל רשות מקומית.

דין ליבנה: היום אין חולים ומבודדים – אין הבחנה ביניהם – וגם המספרים הרבה יותר נמוכים.

דין ליבנה: כמובן שככל שתהיה עד יום הבחירות הבחנה בין שתי האוכלוסיות, ויהיו כמויות יותר גדולות, ועדת הבחירות יכולה לעשות.

עמי ברקוביץ': הרי בחוק הקודם הבחנת בין קלפי כזאת לקלפי כזאת.

דין ליבנה: כי בהוראות ההצבעה יש לי את הסמכות לעשות הבחנה ביניהם.

עמי ברקוביץ': אני הבנתי שנציגי המשרד רוצים לדבר.

גלעד קריב: בבקשה.

גלעד קריב: נציגי משרד הבריאות איתנו?

דניאל שגיא: אני מהלשכה המשפטית של משרד הבריאות.

דניאל שגיא: נכון שהיום במצב התחלואה אין חובת בידוד מגעים, זאת אומרת אין היום מבודדים שהם לא מאומתים, אבל יש עדיין בצו יכולת בכל רגע נתון לתת הוראות פרטניות ולהכניס אנשים לבידוד.

דניאל שגיא: במצב התחלואה הנוכחי, שהולך ועולה מרגע לרגע, יש גם צפי גדול שתוחזר חובת בידוד מגעים באיזושהי קונסטלציה כזאת או אחרת, כנראה לא כל כך בעתיד הרחוק.

דניאל שגיא: שוב, עד מועד הבחירות אנחנו באמת לא יודעים מה יהיה, ולכן אנחנו מבקשים לחזור לנוסח שהיה בכנסת העשרים-וארבע, שמאפשר לנו מלכתחילה לתת מידע שהוא מחולק למאומתים ולמבודדים.

דניאל שגיא: אחרת לא נוכל להעביר את המידע הזה ויעלה איזשהו חשש - - -

אלעזר שטרן: דניאל, זה כבר מוסכם.

דניאל שגיא: נכון, שמעתי.

דניאל שגיא: אנחנו כן מבקשים לקבוע במפורש שתהיה קלפי גם למבודדים וגם לחולים.

דניאל שגיא: ככל ולא יהיו מבודדים, היא לא תיפתח.

דין ליבנה: מרגע שהחוק יקבע שוועדת הבחירות חייבת לפתוח קלפי אחת מכל סוג, יהיו 500 קלפיות כאלה ו-2540 מהן מיותרות.

דניאל שגיא: זה מחייב לפתוח גם אם לא יהיו מבודדים?

דין ליבנה: כן, כי הסעיף קובע רצפה.

עמי ברקוביץ': השאלה אם ההסמכה מספקת ואין בעיה, ככל שהמצב הבריאותי יצריך את זה.

גלעד קריב: ההסמכה מספקת, לא?

גור בליי: כתוב שתיקבע קלפי ייעודית אחת לפחות.

גלעד קריב: הדבר היחיד שאפשר לעשות, הוא שבסעיף (א) כתוב: ובכלל זה הוראות בדבר הגעה למקום הקלפי וחזרה ממנה.

גלעד קריב: בואו נוסיף – הבחנה בין חולים למבודדים במידת הצורך.

גלעד קריב: תכניסו את זה בהוראות הכלליות, ואז ברור שזה בתוך מתחם שיקול הדעת.

גלעד קריב: זה פתרון מספק.

דניאל שגיא: כל עוד אין מניעה, זה בסדר מבחינתנו.

גור בליי: הוראות בדבר הבחנה ככל שנדרש.

גלעד קריב: כן.

גלעד קריב: הוראות להבחנה בין קלפיות להצבעת מבודדים וקלפיות להצבעת חולים ככל הנדרש.

גלעד קריב: סיימנו את הסעיף הזה.

גור בליי: הניסיון שלכם מהבחירות האחרונות עם הסיפור הזה, זה עבד בצורה טובה?

דין ליבנה: זה עבד בצורה נאותה.

דין ליבנה: בסוף מדובר בפתרון ייחודי ומאוד מאוד רחב, בכוונה כדי לאפשר לכל אחד.

דין ליבנה: ייתכן שזה יותר יקר בפן התפעולי ובפן הכספי.

אורלי עדס: לא ייתכן; בטוח.

דין ליבנה: ממה שאפשר היה לעשות אם היה לנו יותר מידע.

דין ליבנה: צריך לזכור שוועדת הבחירות המרכזית, שמפעילה בחירות בכל המדינה, חייבת לפעול לפי מידע מאומת, בדוק וידוע.

דין ליבנה: והקורונה היא חריג כי הקורונה משתנה כל הזמן.

דין ליבנה: תדיר.

דין ליבנה: בפעם הקודמת שינינו את מספרי הקלפיות עד יום לפני יום הבחירות.

אורלי עדס: בבוקר נסגרו קלפיות.

דין ליבנה: בגלל שלא היו מספיק חולים במקום מסוים, ולעומת זאת היו יותר חולים ביישוב אחר.

דין ליבנה: זה מאוד מאוד חריג, וזאת פעולה שמאוד קשה לנו כארגון, כי לשלוח חבר ועדת קלפי למקום מסוים ולהגיד לו: התבלבלנו, זה לא פה אלא ביישוב אחר, זה מורכב.

דין ליבנה: בפועל זה עבד טוב.

גור בליי: היו עשרות אלפים שהצביעו בקלפיות האלה?

אורלי עדס: בערך 10 אלפים-11 אלף.

אורלי עדס: קצת הופתענו מהמספרים, אבל מבחינתנו, כוועדת בחירות, ברור לנו שגם אם היו 100 או 200 אנשים, אנחנו צריכים לתת להם מענה.

אורלי עדס: העניין הוא שגם אם יהיו 100 או 200, אי-אפשר לדעת איפה הם יהיו.

גלעד קריב: הערפל כל כך גדול, שבסופו של דבר אנחנו צריכים את העניינים האלה.

גלעד קריב: לפני שנעבור לסעיף 9, חבר הכנסת מקלב ביקש להתייחס למספר דברים.

אורי מקלב: קודם כול, אני מאוד מודה לך על ההיענות.

אורי מקלב: אני אתחיל מהקל לכבד, ולא לפי הסדר, עם דברים שיכולתי להבין שיש בהם הסכמות.

אורי מקלב: בנייר שהבאתי לך, בסעיף 5, להוסיף כהוראת קבע סעיף 8 – כל עובד אחר של מפלגה או של ועדת הבחירות.

אורי מקלב: בפעם הקודמת זה נכנס כהוראת שעה.

לימור מגן תלם: תפנה אותנו לסעיף, חבר הכנסת מקלב, שנדע על מה להסתכל.

אורלי עדס: זה לא מופיע בנוסח, זה משהו שהוא מעלה עכשיו.

אורי מקלב: אין לזה סעיף.

אורי מקלב: יש אנשים שיש להם החרגה, למשל על שעות נוספות.

אורי מקלב: אנחנו מחריגים קבוצת אנשים בחוקי המגן.

דין ליבנה: חוקי המגן בלי פגיעה בעובדים, נוכח האפיון המיוחד של יום הבחירות.

אורי מקלב: אנחנו נותנים מסלול עבודה אחר, ואנחנו מחריגים מספר אנשים.

אורי מקלב: הוספנו גם בפעם הקודמת עובד אחר של מפלגה או של ועדת הבחירות.

גור בליי: למה זה היה בהוראת שעה?

אלעזר שטרן: הכול נעשה בבהילות מאוד גדולה.

גור בליי: ההצעה של חבר הכנסת מקלב מתייחסת לסעיף 17ב לחוק, ואני לא יודע אם זה נמצא בפניכם.

גור בליי: הסעיף עוסק בתגמול לבעלי תפקידים.

גור בליי: זה נוסף לחוק הוראות מיוחדות הקודם, שבו נאמר שבגלל האופי המיוחד של ההעסקה, שהוא בדרך כלל ליום אחד ספציפי, והבעיות שזה יצר למפלגות, נוצר סעיף שבו נאמר:

גור בליי: על אף האמור בכל דין, הסכם קיבוצי הוא הסכם העסקה של בעלי התפקידים שבתוספת, יחולו עליהם הוראות מיוחדות, ואלה החרגות מחוקי מגן, או החרגה מהוראות שעות עבודה ומנוחה.

גור בליי: השכר יהיה שכר גלובלי, וגם השתנה מועד לתשלום שכר העבודה שלהם.

גור בליי: הדבר הזה הוחל בתוספת על שורה של עובדים – חבר ועדת קלפי, משקיף, מזכיר, מפקח טוהר הבחירות, אב בית במקום קלפי, מאבטח וסדרן.

גור בליי: ובהוראת שעה – כל עובד אחר של מפלגה או של ועדת בחירות.

גור בליי: המחשבה הייתה שאולי אפילו קבוצה ריקה.

דין ליבנה: לא, זאת לא קבוצה ריקה.

דין ליבנה: נלך קצת אחורה, כי אני רואה שיש פה כמה שתוהים.

דין ליבנה: יום הבחירות הוא יום מיוחד.

דין ליבנה: למשל, חוק שעות עבודה ומנוחה, שמדבר על תשלום על שעות נוספות, לא חשב לדבר על מישהו שמועסק ליום הבחירות כיום אחד, ומסיים בתום היום.

דין ליבנה: אין שום סיבה לשלם לבן אדם הזה שעות נוספות, כשהוא ידע מראש שהוא מגיע לתשלום גלובלי מסוים.

דין ליבנה: אותו הדבר לגבי השכר הכולל.

דין ליבנה: מישהו יפריש לפנסיה על יום אחד?

דין ליבנה: בכזאת כמות של עובדים זה לא ריאלי.

דין ליבנה: לכן, הוסכם בוועדה שדיני המגן האלה לא יחולו.

דין ליבנה: כמובן, דיני המגן האחרים חלים ומדובר בבעלי תפקידים לכל דבר ועניין.

דין ליבנה: בתוספת כללנו בעלי תפקיד סטטוטורי, אלה שיש להם תפקיד לפי דין.

דין ליבנה: גם המפלגות וגם ועדת הבחירות מפעילות ביום הבחירות בעלי תפקידים שאינם לפי החוק, החל מהרצים מקלפי לקלפי, אנשים שממריצים לבוא לקלפיות, אנשים שעומדים בצמתים.

דין ליבנה: אי-אפשר להפנות אליהם, הם לא קיימים בשום מקום.

דין ליבנה: אין רשימה שלהם.

דין ליבנה: אבל אומרת המפלגה, למה האדם שאני מפעילה שיעמוד בצומת ויעבוד 14 שעות, וסיכמתי איתו מראש על תשלום של 600 שקל, אני צריכה להתחיל להפריד לו את השכר בין שעות רגילות לשעות נוספות?

דין ליבנה: אין עליו פיקוח ואנחנו לא יודעים מי הוא.

דין ליבנה: לכן, נכלל אז כהוראת שעה שכל עובד – אני לא יודע למה זה היה אז כהוראת שעה.

דין ליבנה: אני לא זוכר.

גלעד קריב: חבר הכנסת מקלב מבקש להחיל את הוראת השעה פעם נוספת.

גור בליי: לא.

גור בליי: להכניס אותה כהוראת קבע כמו יתר בעלי התפקידים.

אורי מקלב: כל האחרים הם הוראת קבע.

אורי מקלב: גם את זה לעשות כהוראת קבע.

גלעד קריב: אתם רואים בעיה עם הוראת קבע?

גלעד קריב: השאלה אם הספקתם לבחון את הסוגיה הזאת.

דין ליבנה: אנחנו לא קיבלנו תלונות על הפעלה של הסעיף הזה.

דין ליבנה: בדרך כלל אנחנו מקבלים תלונות בתום יום הבחירות כגון לא שילמו לי בזמן, לא נתנו לי את זה ואת זה ועוד כל מיני תלונות.

גור בליי: גם על המפלגות?

דין ליבנה: גם על המפלגות.

דין ליבנה: אנחנו אומרים להם שאין לנו סמכות, אבל נעביר את הפניה שלך למפלגה, כי בסוף כולם מכירים אותנו.

דין ליבנה: אני לא מכיר שמאז הבחירות הקודמות שקיבלנו תלונה על הפעלת הסעיף זה, לא על ידינו ועל ידי עובדים בוועדת הבחירות.

גלעד קריב: הסעיף הזה הופעל על ידי המפלגות בהוראת שעה בפעם הקודמת?

דין ליבנה: כן.

דין ליבנה: גם על ידינו.

דין ליבנה: אני לא מכיר תלונה אחת, ואנחנו מקבלים הרבה תלונות.

גלעד קריב: האם ההכללה של העובדים האלה בהוראת קבע מצדיקה דיון קצת יותר רציני מזה שיש כרגע, מבחינת שיחה עם זרוע העבודה?

גלעד קריב: אנחנו בחקיקה חפוזה, לצערי.

גלעד קריב: אורי, אולי נעשה את זה פעם נוספת, ותרשמו אתם לפניכם שזה מסוג הדברים שכדאי להידרש אליהם מייד אחרי הבחירות הבאות.

גלעד קריב: שתהיה פה ועדה, כמו שעשינו תיקונים שהשופט יזם ממש בישיבות הראשונות שלנו.

גלעד קריב: אתה זוכר?

אורי מקלב: מעניין לעניין באותו עניין, זה נושא התשלום המיוחד ביום הבחירות.

אורי מקלב: הרי התשלום עם ניכוי מס במקור, וצורת התשלום היא סוג של גלובליות.

אורי מקלב: אני מדבר בעיקר ביום הבחירות ויום לפני הבחירות.

אורי מקלב: המפלגות מעסיקות אלפי עובדים, שעל פי רוב אלה צעירים שבאים, מקבלים טלפון, עובדים, מקבלים את השכר שלהם והולכים משם.

אורי מקלב: אין יחסי עובד-מעביד.

דוד ביטן: אני צריך ללכת.

דוד ביטן: אתה רוצה להביא עוד סעיפים?

גלעד קריב: כן.

דוד ביטן: אתה יכול להביא אותם מחר?

גלעד קריב: לא.

גלעד קריב: אנחנו מצביעים מחר על הבוקר.

גלעד קריב: אין לנו זמן, לצערי.

גלעד קריב: אלה דברים שנדונו בוועדה בכמה דיונים במסגרת הדיון בדרכי תעמולה.

גלעד קריב: היה פה דיון ער וארוך, גם כולל ביום שני האחרון.

דוד ביטן: יש סעיף שקשור להגנת הפרטיות?

גלעד קריב: יש סעיף שדורש שקיפות בתעמולת בחירות.

גלעד קריב: אין שום תיקון לחוק הגנת הפרטיות.

אורי מקלב: בעניין השקיפות היה קונצנזוס.

גור בליי: נעשו גם שינויים בהתאם לבקשה של חבר הכנסת רוטמן.

אורי מקלב: באופן ההעסקה המדובר אין יחסי עובד-מעביד אמיתיים.

אורי מקלב: המפלגות אפילו לא יודעות את הכתובות.

גלעד קריב: סליחה, מכיוון שחבר הכנסת ביטן צריך לצאת.

גלעד קריב: הדיון שהיה פה כבר כמה ישיבות, היו בו שלושה פרקים.

גלעד קריב: האחד זה לבטל כמה הוראות אנכרוניסטיות.

דוד ביטן: כן, זה בסדר.

גלעד קריב: הדבר השני הוא סעיף השקיפות והדבר השלישי שהוא כן מהותי – אני אומר שוב, לא קיבלנו איזושהי עמדה או הסכמה - הוא שהייתה בקשה של ערוצי השידורים, בגלל תכיפות מערכת הבחירות, להקטין את זמן תעמולת הבחירות שמופקע מהם.

דוד ביטן: הם תמיד מבקשים מזה.

גלעד קריב: דוח ועדת בייניש טען שצריך בכלל לבטל.

גלעד קריב: לא הלכנו על דוח ועדת בייניש, שזה דבר דרמטי.

דוד ביטן: מה זה שקיפות?

גלעד קריב: השקיפות פירושה שכל תעמולה מטעם מפלגה, גוף פעיל בבחירות או תעמולת בחירות בתשלום, צריכים לכלול את שם הגורם המפרסם.

דוד ביטן: יש את זה היום בפסקי הדין.

גלעד קריב: יש בהחלטה של מלצר, שהיא על חלק מהדברים, אבל היא לא מלאה.

גלעד קריב: צריך לעגן את זה.

דוד ביטן: לקחתם את מה שאמר מלצר וכתבתם בחוק?

גור בליי: בשינויים מסוימים.

גור בליי: כן, מאוד דומה.

גלעד קריב: גם דיברנו עם שמחה.

גלעד קריב: שמחה העלה את הנקודות.

גור בליי: היה צמצום מסוים בהצעה בעקבות הערות של חבר הכנסת רוטמן.

אורי מקלב: ברשותך, אדוני היושב-ראש, נחזור לאופן המיוחד של העסקת עובדים ביום הבחירות.

אורי מקלב: מדובר בהעסקה של הרבה עובדים, ואין קשר אמיתי בין עובד למעביד.

אורי מקלב: הם לא מכירים ויכול לבוא סטודנט שמביא איתו עוד 20 סטודנטים.

אורי מקלב: יש מספרי זהות, נותנים את השכר ויש מישהו שאחראי עליהם.

אורי מקלב: העסק נעשה בסוג של קניית שירות, ונושא המס גם לא רלוונטי כי יש ניכוי במקור.

אורי מקלב: התשלום הזה לא יכול להיחשב כהוצאות ולא כהוצאות לשום דין.

אורי מקלב: מה שקורה הוא שמחייבים כרגע, בגלל החוק הזה, להנפיק אלפי "תלושי משכורת" ולשלוח אותם לאנשים, שאתה מתחיל לאתר אותם.

אורי מקלב: זה באמת מייקר.

אורי מקלב: אנחנו מבקשים שמי שמבקש, יקבל.

גלעד קריב: היה לזה תקדים בעבר?

אורי מקלב: לא היה תקדים לא לכאן ולא לכאן.

אלעזר שטרן: אנחנו רואים בזה קושי של ממש.

אלעזר שטרן: אנחנו לא רואים הבדל מכל מעסיק אחר, שמחויב לתת תלוש שכר.

אורי מקלב: הוא ייתן.

אורי מקלב: אני לא אומר שהוא לא ייתן.

אלעזר שטרן: לא לפי דרישה.

אלעזר שטרן: יש חובה אקטיבית על מעסיק לתת תלוש שכר, כשהמטרה שלה היא לשקף את הזכויות של העובד, כמה שעות הוא עבד וכולי.

אלעזר שטרן: יש פה נגיסה במשהו עקרוני של זכויות קוגנטיות של דיני מגן, של דיני עבודה.

אלעזר שטרן: יש פה משהו שיכול להיות תקדימי גם למקומות אחרים.

אלעזר שטרן: בסוף אותו עובד יבוא איתכם בוויכוח – הוא יקבל לבנק 600 שקל, ויאמר: אני עבדתי עשר שעות.

אורי מקלב: שיבקש תלוש, מה הבעיה?

אלעזר שטרן: זה אומר שעכשיו העובד צריך לרדוף אחריכם.

אלעזר שטרן: חלק מהרעיון של דיני המגן זה שהעובד לא צריך לרדוף אחרי המעסיק.

אורי מקלב: הוא לא צריך לרדוף, מכיוון שהוא קיבל את התשלום.

אורי מקלב: הרי התלוש לא מיידי.

אלעזר שטרן: הוא חושב שהתלוש שהוא קיבל לא משקף את השעות שלו.

אורי מקלב: אין שום בעיה.

גלעד קריב: אם מחר, במסגרת ביקורת, רוצים לוודא באמת שמה שהמפלגה דיווחה כהוצאות שכר לעובדים - - -

אורי מקלב: המפלגה תהיה חייבת ברישום.

אורי מקלב: אני לא אומר פטור מתלוש פירושו שלא צריך להנפיק.

אורי מקלב: הנהלת החשבונות צריכה להיות כרגיל, אבל בעוד שלושה חודשים אתה מתחיל לאסוף כתובות ולשלוח להם את התלוש.

אורי מקלב: התלוש הזה לא באמת תלוש ואין לו שום משמעות.

אלעזר שטרן: לא, זה לא נכון.

אלעזר שטרן: זה נגיסה בחוקי המגן.

גלעד קריב: מכובדיי, אנחנו נמצאים באיזושהי מסגרת.

גלעד קריב: אני לא מקיים דיון בשינוי דיני העבודה, שמתפרסים על פני כל זירת העסקה מבלי שמתקיים פה דיון מסודר בו אני שומע עמדה מסודרת של ועדת הבחירות המרכזית לעניין; רשם המפלגות שלא נמצא פה; זרוע העבודה במשרד הכלכלה; ייעוץ וחקיקה בתחום עבודה.

אורי מקלב: אולי אפשר לשאול את העמדה של ועדת הבחירות.

גלעד קריב: זה לא יהיה בנוסח.

אורי מקלב: אין שום בעיה.

אורי מקלב: נחכה אולי לשנייה ושלישית ותזמין אותם.

גלעד קריב: בסדר גמור, נזמין.

גלעד קריב: שיעלו בזום.

גלעד קריב: נזמין אותם לדיון בין שנייה לשלישית.

אורי מקלב: אנחנו הרי רוצים לייעל ורוצים לצמצם.

אורי מקלב: אין כאן שום דבר שבא לפגוע בזכויות של העובד.

אורי מקלב: הפרקטיקה היא המדברת.

אורי מקלב: הרי אם היה צורך, אף אחד לא היה רוצה להימנע מזה.

אורי מקלב: הפרקטיקה אומרת שאין לזה דורש, אין בזה צורך.

אורי מקלב: זה מסרבל מאוד בגלל האופי של ההעסקה.

אורי מקלב: ההעסקה היא בלי היכרות, לא מכירים.

אורי מקלב: הוא לא נמצא על ידך בכלל, ואתה כן יודע או לא יודע.

אורי מקלב: הוא נמצא בעיר אחרת.

אורי מקלב: אתה מקבל את הרשימות ואתה מנפיק לו את השכר שלו.

אורי מקלב: אתה מנפיק לו גם תלוש משכורת, אם נקרא לזה תלוש משכורת.

אורי מקלב: כל אחד שיגיד שהוא רוצה, ישלחו לו את זה.

איתן גינזבורג: בואו נתקדם.

אורי מקלב: דבר נוסף שאנחנו מבקשים להעלות הוא בנוגע להצבעה של משקיפי קלפי.

איתן גינזבורג: למשקיפים?

אורי מקלב: כן, אבל לא כל משקיף.

אורי מקלב: למפלגות הגדולות יש בכל קלפי יושב-ראש או סגן יושב-ראש, וודאי יש להן ייצוג.

אורי מקלב: למפלגות הקטנות אין, והן נאלצות לשלם ולשכור אנשים שיעבדו בקלפיות.

אורי מקלב: חלק מהקושי זה גם שאדם צריך להצביע.

אורי מקלב: כשאדם נמצא במשמרת בקלפי, אין לו אפשרות.

איתן גינזבורג: אורי, אתה יודע שאנשים הולכים להיות משקיפים ב-50 קלפיות.

איתן גינזבורג: אתה יודע את זה.

אורלי עדס: הם עוברים מקלפי לקלפי, והם יכולים להצביע בקלפי הבאה.

אורי מקלב: לא, לא.

אורי מקלב: אני מדבר על מי שהיה במשך משמרת שלמה של שש-שבע שעות בקלפי מסוימת.

איתן גינזבורג: משקיפים באים, הולכים ויוצאים.

איתן גינזבורג: זה לא כמו חבר ועדה שנמצא שם, ולא יכול לצאת.

איתן גינזבורג: אין לך שליטה על משקיף, אין לך שליטה על משקיף.

אורי מקלב: יש למזכיר הקלפי.

איתן גינזבורג: אם הוא יצא לשעתיים וחזר יגידו לו שהוא לא יכול להצביע?

גלעד קריב: מה העמדה של ועדת הבחירות?

אורי מקלב: הרי הוספנו עוד אנשים שיכולים, הוספנו עוד אנשים של טוהר המידות, הוספנו עוד מזכיר לקלפי.

אורי מקלב: אתם מכירים את זה.

אורי מקלב: דיברתם על קושי בעובדים?

אורי מקלב: גם למפלגות יש היום קושי לגייס עובדים.

אורי מקלב: ודאי זה יכול לפגוע בזכות הבחירה שלהם, ומה שקורה הוא שגם כשאומרים למשקיף שהוא חייב ללכת להצביע, הוא לא מצביע.

אורי מקלב: הוא נמצא בקלפי והוא עושה את זה על חשבון ההצבעה שלו.

אורי מקלב: זאת המציאות, ואנחנו מכירים את זה מתוך המציאות.

אורי מקלב: ההצבעה שלו לא תמיד זמינה ברחוב הזה.

אורי מקלב: על פי רוב, המפלגות שולחות אותו לערים אחרות, ולא תמיד יש נגישות בתחבורה.

אורי מקלב: הרי אין בכל עיר את המאגר שלך, ואתה צריך לשלוח ממקום בריכוז מסוים עם הסעות.

אורי מקלב: אלה דברים מאוד קשים.

אורלי עדס: אני אתייחס בכמה מילים.

אורלי עדס: משקיפי ועדות הקלפי הם בעצם נציגים של כל רשימות המועמדים, שאין להם ייצוג כחברים בוועדת הקלפי.

אורלי עדס: זאת אומרת, לפעמים יש 42-40 רשימות ויכולות להיות גם 50 רשימות.

אורלי עדס: כל רשימת מועמדים יכולה לשלוח נציג מטעמה לקלפי, שיכול להשקיף.

אורלי עדס: אלה אנשים שלא מקבלים שכר.

איתן גינזבורג: כמה קלפיות יש?

אורלי עדס: אם אנחנו מדברים על כ-13 אלף קלפיות, כאשר הם מתחלפים ויכול להיות שהם עובדים במשמרות, הפוטנציאל הוא של כ-100 אלף אנשים, ומדובר על הצבעה במעטפות כפולות.

אורלי עדס: אני לא בטוחה שיש לזה הצדקה אמיתית, כי כפי שאמר גם חבר הכנסת גינזבורג, במקרים רבים הם עוברים מקלפי לקלפי.

אורלי עדס: כמו שהם עוברים מקלפי לקלפי, הם יכולים לצאת ולהצביע.

אורלי עדס: זאת להבדיל מבעלי תפקידים אחרים, שמרותקים לקלפי ולא יכולים לצאת במשך 15 שעות רצופות של מהלך ההצבעה.

אורלי עדס: המזכיר לא יכול לצאת; מפקח על טוהר הבחירות לא יכול לצאת.

אורי מקלב: הוא לא מרותק מטעמכם, אבל מטעם המפלגה הוא כן מרותק.

אורי מקלב: הוא צריך לדווח, הוא צריך לעשות.

אורלי עדס: מדובר כאן בפוטנציאל עצום של קבוצה אדירה, ולא בטוח שיש לזה הצדקה.

אורלי עדס: זה יכול גם לעכב את הספירה במעטפות כפולות.

גור בליי: ואם מגבילים רק למשקיפים ששהו 12 שעות בקלפי.

אורי מקלב: משמרת זה שבע שעות.

אורלי עדס: אצלך.

אורלי עדס: יכול להיות שברשימת מועמדים אחרת המשמרת היא ארבע שעות, כי הם עוברים מקלפי לקלפי.

גלעד קריב: מזכיר הקלפי ינהל רישום מתי המשקיף נכנס?

אורלי עדס: לא.

אורלי עדס: המזכיר רושם רק את שם המשקיף, אבל הוא לא רושם באיזו שעה הוא נכנס, יצא, הלך וחזר.

אורלי עדס: המשמעות תהיה שהוא צריך לנהל רישום על כל יציאה וכניסה, לוודא את רצף השהות שלו בקלפי.

איתן גינזבורג: לפעמים המשקיפים נכנסים לבדוק רק את הפתקים וממשיכים.

אורי מקלב: גם בפרוטוקול הוא כותב מתי הוא נכנס ומתי הוא יוצא.

איתן גינזבורג: לא, לא.

איתן גינזבורג: לא נכון.

אורלי עדס: לא על משקיף.

גלעד קריב: הוא לא מחויב לכתוב מתי הוא נכנס ויוצא.

אורלי עדס: הוא מחויב לכתוב את שעות הכניסה והיציאה של חברי ועדות הקלפי ושל המזכיר.

אורלי עדס: לא של המקיפים.

אורי מקלב: גם של המשקיפים.

אורלי עדס: הפוטנציאל יכול להיות עשרה משקיפים בחדר.

אורי מקלב: הוא חייב?

אורלי עדס: הוא חייב לכתוב את השם.

אורלי עדס: לא את הכניסה והיציאה בכל פעם כשהוא נכנס ויצא מהקלפי.

אורי מקלב: תבדקי את זה שוב.

אורי מקלב: אל תטעי אותנו.

אורלי עדס: למיטב זיכרוני, אין שעות כניסה ויציאה של ניהול של משקיף.

אורי מקלב: למזכיר הקלפי יש חובה לרשום גם את הכניסה והיציאה של המשקיף.

איתן גינזבורג: את השם של המשקיף שנכנס.

איתן גינזבורג: לא מתי הוא נכנס ויצא.

איתן גינזבורג: זה מכביד.

גלעד קריב: מכובדיי, שמענו.

אורי מקלב: יש פה מדריך משקיפי קלפי במשך שלושים שנה.

אורי מקלב: אפשר לסמוך עליהם.

גלעד קריב: זה לא הדיון שלנו, וזה לא עניין של לסמוך עליהם.

גלעד קריב: אנחנו סומכים על ועדת הבחירות המרכזית.

אורי מקלב: יש לי כאן טופס.

גלעד קריב: תקשיבו, אני חושב שצריך להבין איזה שינויים הם לא עניין של הוראת שעה, ולכן צריך לעבוד עליהם בין בחירות לבחירות ולהעלות את העניינים, לבין שינויים וחידושים שאפשר להכניס.

גלעד קריב: אם היה מדובר על עניין פעוט, אבל זה לא העניין.

גלעד קריב: הוספנו גם מאבטחים, גם את הפקחים, ויש פה פוטנציאל של עשרות אלפי משקיפים.

אורלי עדס: נניח שיש את הנטל הזה על המזכיר, לרשום את רישום הכניסה והיציאה, השאלה היא האם יש הצדקה אמיתית לתת את הזכות הזאת להצביע במעטפות כפולות, שמוקנית לאוכלוסיות מאוד מסוימות ובנסיבות מסוימות, כשבאמת נמנע מהן מלהגיע לקלפי במהלך כל היום.

אורלי עדס: יש הבדל בין משקיף שהולך ומסתובב בין קלפיות לבינן.

אורלי עדס: כמו שהוא מסתובב בין הקלפיות, הוא יכול לגשת הביתה ולהצביע.

אורי מקלב: יש משקיפים שמסתובבים בין הקלפיות ויש משקיפים שצמודים בקלפי.

גלעד קריב: האם כל מפלגה מוכנה להגיש לוועדת הבחירות יומיים לפני הבחירות רשימה של המשקיפים הקבועים שלה?

גלעד קריב: נו, אתם לא רוצים.

גלעד קריב: אבל אתם רוצים שוועדת הבחירות תתמודד עם עשרות אלפים.

אורי מקלב: אין לך רשימה.

גלעד קריב: זה העניין, אין רשימה.

אורי מקלב: אני מוכן, אנחנו מוכנים.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, קודם כול אני מציע שזאת תהיה הוראת שעה.

אורי מקלב: אנחנו נמצאים פה לא משני צידי המתרס.

אורי מקלב: לכם יש קשיים, ואתם רוצים שאנחנו נתחשב בקשיים האלה, גם בקשיים הארגוניים.

אורי מקלב: גם למפלגות יש את זה, וצריכה להיות אוזן קשבת.

אורלי עדס: אנחנו קשובים בכל הדברים שהסיעות מביאות אלינו.

אורלי עדס: תקשיב, אנחנו שומעים על זה כמעט לראשונה היום.

אורי מקלב: אני לא אקבל סעד מהמפלגות הגדולות.

אורלי עדס: קודם כול, לא היה איתנו שיח.

אורי מקלב: בכל מפלגה קטנה יגידו שיש בעיה.

איתן גינזבורג: אורי, אתה ואני באותו גודל.

אורי מקלב: תשאל את מנהל הבחירות שלך והוא יגיד את הבעיה הזאת.

אורי מקלב: לשנינו זאת הקלה גדולה מאוד.

אורלי עדס: אבל השאלה מה המחיר שיהיה.

גלעד קריב: חברים, אנחנו בשלב של העלאת נקודות, ואני לא מתכוון לדון בכל נקודה.

גלעד קריב: עלתה נקודה, ואתם יכולים לחשוב על זה הלילה.

גלעד קריב: מטבע הדברים, אני לא יודע אם דבר כזה לא צריך לבוא קודם לדיון בוועדת הבחירות.

גלעד קריב: זה לא עניין של קורונה, שאנחנו מתמודדים עם איזושהי מציאות.

גלעד קריב: יש נציגים למפלגות בוועדת הבחירות, רוצים לעשות איזשהו שינוי שהוא לא הוראת שעה חירומית?

גלעד קריב: לא ראוי להביא אותו להתדיינות בוועדת הבחירות, שיו"ר ועדת הבחירות ייתן את דעתו, שנשמע את עמדתו של יו"ר ועדת הבחירות.

גלעד קריב: ביום שבו מוקמת ועדת החוקה, צריכה להיות רשימה של עניינים לתיקונים שסיעות ומפלגות מציעות לחקיקת הבחירות.

גלעד קריב: אולי היא צריכה להיות ועדת משנה של ועדת החוקה, שמציעים ליו"ר להקים ועוסקת בדיני בחירות ומקיימת את הדיונים עם ועדת הבחירות.

גלעד קריב: תחשבו על זה.

גלעד קריב: אורלי, תחשבו הלילה.

גלעד קריב: אתם רוצים להתייעץ עם השופט?

גלעד קריב: אתם רוצים לחשוב האם זה מתאים?

גלעד קריב: חבר הכנסת מקלב מציע שזאת תהיה הוראת שעה, שמסייגים אותה רק למשקיפים שיושבים כל המשמרת או מינימום שעות.

גלעד קריב: תבדקו, תחזרו מחר, ואפשר גם להתחייב שוועדת הבחירות תעסוק בזה כחלק מלקחי הבחירות הבאות, ותביא חקיקה מסודרת בעניין בהמשך.

גלעד קריב: תחשבו.

אורי מקלב: סעיף אחרון, סעיף 5 בחוק יסוד: הכנסת, קובע שכל אזרח ישראלי בן 18 שנה ומעלה זכאי לבחור בכנסת.

אורי מקלב: מה שקורה בפועל הוא שיש אנשים שלא יכולים לממש את זכותם מסיבה אחת, בגלל שהם לא רשומים בספר הבוחרים.

אורי מקלב: למה הם לא רשומים?

אורי מקלב: מכיוון שאין להם כתובת.

אורי מקלב: ועדת הבחירות או פנקס הבוחרים יש בהם סייג, שצריכה להיות כתובת.

אורי מקלב: אבל זה עומד בהלימה עם חוק היסוד.

אורי מקלב: יש אנשים שהם בעלי זכות בחירה, ואנחנו גם רואים אותם כאזרחים ישראלים.

אורי מקלב: זה בא לידי ביטוי כשהם באים לארץ, למשל בן של יורדים שמגיע לארץ עם דרכון זר.

אורי מקלב: בכניסה לישראל אומרים לו: אתה נכנס עכשיו.

אורי מקלב: אחרי זה הוא אומר: לא הייתי.

אורי מקלב: בחזור לא תוכל לצאת מהארץ כי יש לך דרכון ישראלי.

אורי מקלב: וככה אנחנו מתייחסים אליו.

אורי מקלב: יש אפשרות להתעלם מהם, ולעשות אותם שקופים שאנחנו לא מכירים בהם.

אורי מקלב: אותו אחד שנותן כתובת של בית מלון, כי אין לו כתובת, מכאן ואילך אין לו זכות בחירה.

אורי מקלב: גם אם הוא יביא דרכון ישראלי אין לו זכות בחירה, מכיוון שהוא לא נמצא בפנקס הבוחרים.

גלעד קריב: אני חייב לשאול, אתה רוצה 24 שעות לפני פיזור הכנסת להכניס כאן שינוי דרמטי בכל התפיסה שמי שיכול להצביע זה אזרח שרשום בפנקס הבוחרים?

אורי מקלב: מי שרשום יכול להצביע.

גלעד קריב: העיקרון אומר היום, שמי שיכול להצביע זה אזרח שרשום בפנקס הבוחרים.

גלעד קריב: אתה מבקש עכשיו - - -

אורי מקלב: לא לשנות.

אורי מקלב: להוסיף, להוסיף לפנקס הבוחרים.

גלעד קריב: אתה מבקש לחדש עכשיו חידוש דרמטי.

אורי מקלב: מה דרמטי פה?

אורי מקלב: שאזרח ישראלי יוכל להצביע?

גלעד קריב: שאזרח ישראלי, שלא רשום בפנקס הבוחרים, יוכל להצביע.

גלעד קריב: זה לא חידוש דרמטי?

דין לבנה: מאז קום המדינה זה לא היה.

אורי מקלב: בסדר.

אורי מקלב: הרבה דברים לא היו מקום המדינה.

גלעד קריב: תציעו את זה כהסתייגות.

גלעד קריב: בנוסח של הוועדה זה לא יהיה.

אורי מקלב: בוא נתמודד עם זה באמת.

גלעד קריב: לא.

אורי מקלב: הבעיה היא השעה המאוחרת והעייפות.

אורי מקלב: זה בסדר, אני יכול להבין את זה.

גלעד קריב: לא, לא, לא.

גלעד קריב: בדיוק כמו שלא חשבתי לרגע להביא הצעות לשינוי לחוק דרכי תעמולה בפעם הראשונה הערב, וכבר קיימתי בנושא הזה דיונים במשך ארבעה חודשים – אני יכול להבין שינויים טכניים, שיפורים טכניים.

גלעד קריב: לבוא ולשנות את עיקרון היסוד שאומר מי מצביע במדינת ישראל?

גלעד קריב: עיקרון היסוד במדינת ישראל הוא לא שכל אזרח מצביע.

גלעד קריב: עיקרון היסוד במדינת ישראל הוא שכל אזרח, שרשום בפנקס הבוחרים, מצביע.

גלעד קריב: כולנו מכירים את הדיון הגדול על הצבעת אזרחים ישראלים שהם לא תושבים.

גלעד קריב: המשמעות של התיקון הזה היא בעצם קביעה, שאזרחים ישראלים שהם לא תושבים, הם גם מצביעים.

גלעד קריב: אבל זה לא העיקרון של דיני הבחירות במדינת ישראל, ואתם רוצים לשנות את זה על רגל אחת?

גלעד קריב: בסדר, תגישו הסתייגות.

אורי מקלב: השינוי כאן לא דרמטי.

גלעד קריב: הוא לא דרמטי?

אורי מקלב: הוספה לפנקס הבוחרים אנשים שעכשיו יודעים מי הם - - -

איתן גינזבורג: אורי, זה לא הגיוני.

אורי מקלב: כמה יש כאלה?

אורי מקלב: 500?

גלעד קריב: 500?

גלעד קריב: יש חצי מיליון אזרחים ישראלים שהם לא תושבים, וחיים בחו"ל.

אורי מקלב: אבל הם יכולים לבוא ויכולים להצביע.

גלעד קריב: אם הם רשומים בפנקס הבוחרים.

איתן גינזבורג: קודם נלחמתם על מקבצי הדיור בגלל שיש קבוצה מסוימת של אנשים שצריכה להצביע וכולי, עכשיו אתה רוצה להוסיף אנשים שאנחנו לא יודעים מי הם?

אורי מקלב: מה זה לא יודעים מי הם?

אורי מקלב: הם אנשים, אזרחים ישראלים.

אורי מקלב: ממשלת ארצות הברית וממשלת צרפת מאפשרת כאן להצביע עבור שם.

גלעד קריב: אורי, אין בעיה.

גלעד קריב: היא הנותנת.

גלעד קריב: הסוגיה הזאת מתנהלת בשיח הציבורי כבר ארבעים שנה, ואתה רוצה שהלילה אני אכניס את זה?

אורי מקלב: דבר אחרון, אני שואל את הייעוץ המשפטי שאלה.

אורי מקלב: האם לדעתך, אם מישהו יגיש בג"ץ מתוך אלה - - -

גלעד קריב: איזה הוראה קיימת בחוק הכנסת, שאומרת מה?

אורי מקלב: שכל אזרח ישראלי יוכל להצביע, ובתנאי שיש לו מקום מגורים.

גלעד קריב: תגישו בג"ץ.

אורי מקלב: כל אזרח ישראלי בן 18 שנה ומעלה זכאי לבחור לכנסת.

אורי מקלב: אף אחד לא קבע, וגם לא כתוב בחוק הזה, שבתנאי שיש לו כתובת.

אורי מקלב: לא כתוב, אין הגבלה כזאת.

אורי מקלב: מה קורה עם אחד שהוא הומלס?

איתן גינזבורג: כמה יש כאלה?

אורי מקלב: להערכתי, כמה מאות.

איתן גינזבורג: מאיפה אנחנו יודעים?

אורלי עדס: מבדיקות שערכנו בעבר, לפני הרבה שנים, כשרצו להעביר חקיקה על הצבעת ישראלים בחו"ל ונתבקשנו לבדוק, למיטב זיכרוני היו בשעתו כ-680-670 אלף אנשים.

אורלי עדס: משהו כזה.

אורי מקלב: מי מדבר על אלה?

לימור מגן תלם: הם יכולים לבוא במטוס ולהגיד שהם גם רוצים להצביע.

אורלי עדס: זה הפוטנציאל.

אורי מקלב: כמה מאלה שלא גרים בארץ ולא רשומים בפנקס הבוחרים?

אורי מקלב: לזרוק מספרים כשאין קשר בין המספר לדיון הזה, זה באמת לא הוגן.

אורי מקלב: מה הקשר?

אורי מקלב: כולם רשומים בפנקס הבוחרים?

גלעד קריב: אדוני, סליחה.

גלעד קריב: מצידי, גם אם זה 50 אלף, אז מה?

גלעד קריב: חבר הכנסת מקלב, יש הלכה פסוקה, אם אינני טועה, של בית המשפט העליון, שכאשר יש חקיקה שסותרת את הסעיף שמדבר על בחירות שוויוניות – זה סעיף משוריין – יש הלכה פסוקה משנות השישים, הלכת ירדור, אם אינני טועה, שאפשרה את פסילת החוק.

גור בליי: ברגמן מ-1969.

גלעד קריב: תודה, אדוני.

גלעד קריב: גם כשהיינו בשנה א' משפטים הוא עלה עליי בכל הפרמטרים האקדמיים.

גור בליי: לא צריך להגזים, אדוני.

גלעד קריב: הרעיון שהוראת חוק רגיל לא סותרת חוק יסוד, שייך לחוקי היסוד של 1992, שיש בהם סעיף מפורש.

גלעד קריב: אני לא בטוח שחוק ספציפי של הכנסת, שקובע שכדי אדם יצביע צריך להיות תושב ישראל או רשום בפנקס הבוחרים, ניתן לפסילה על פי השיטה החוקתית שלנו, מכוח הסעיף הלא משוריין בחוק יסוד: הכנסת.

גלעד קריב: אתם רוצים לפתוח דיון חוקתי דרמטי?

גלעד קריב: ראשית, הדרך לעשות את זה היא להגיש בג"ץ, ויהיה מאוד מעניין לדון בעניין.

גלעד קריב: או לעשות דיון מסודר.

אורי מקלב: אני הרי לא משפטן, יש לי כאן עורך דין שיש לו מה להגיד.

אורי מקלב: תגיד.

לימור מגן תלם: גלעד, אנחנו מתעסקים בהוראת שעה וזה באמת לא המקום.

גלעד קריב: חברים, הכול בסדר.

גלעד קריב: זה דיון כבד והוא מתנהל רק ארבעים שנה במדינת ישראל, ואני לא אכריע בו בהוראת שעה בלילה.

גלעד קריב: יהודה, זה רעיון יפה.

גלעד קריב: אני חובב בג"צים ידוע, ואני מזמין אותך להגיש בג"ץ, במיוחד סביב הרעיון של פסילת חוק של הכנסת.

גור בליי: אני ויהודה כבר נפגשנו בבג"ץ, כשאני ייצגתי את הכנסת והוא הגיש גוטמן 3166/14.

גלעד קריב: אמרתי לכם, חברים, זאת תופעה.

גלעד קריב: תודה.

גלעד קריב: יש עוד נקודות, אדוני?

לימור מגן תלם: לא.

לימור מגן תלם: הוא אמר שזאת אחרונה.

אורי מקלב: - - - בעניין הזה אנחנו נגיע למצב, שלאנשים לא יהיו תעודות זהות.

גלעד קריב: זאת לא ועדת הבחירות המרכזית.

אורי מקלב: מה שקורה היום, אתם צריכים לתת את דעתכם על כך.

אורלי עדס: זה משרד הפנים.

אורלי עדס: אולי צריך להזמין נציג של משרד הפנים.

אורי מקלב: לא יהיו תעודות זהות.

גלעד קריב: להבדיל מהדיונים החוקתיים העמוקים שטוב לעשות אותם, אבל לא ברגע הזה, אני רוצה לשאול את ועדת הבחירות המרכזית האם היא נמצאת בסיג ושיח עם משרד הפנים?

דין לבנה: קיבלנו פניות מחבר הכנסת אייכלר, וייתכן שגם מחבר הכנסת מקלב.

דין לבנה: אני לא זוכר, בדיוק בנושא הזה.

דין לבנה: טרם השבנו כי הפנייה התקבלה לפני מספר ימים.

דין לבנה: פנייתו תועבר למנכ"ל רשות האוכלוסין, ובה נפנה את מנכ"ל רשות האוכלוסין לסעיף 140 לחוק הבחירות, שקובע שכל בן אדם שביקש תעודת זהות בשבועיים שלפני יום הבחירות, רשות האוכלוסין חייבת לספק לו תעודת זהות.

דין לבנה: זה קבוע בחוק.

דין לבנה: אנחנו נפנה את תשומת לב ראש רשות האוכלוסין, וברור לנו שהם יעמדו בחוק.

גלעד קריב: ברור לנו שהם יעמדו בחוק – זאת אמירה יפה.

גלעד קריב: אני רוצה להבין את הפרוצדורה, כי זה לא לדיון שלנו בחוק הזה.

גלעד קריב: האם ועדת הבחירות המרכזית, מעבר להוצאת המכתב, היא גוף שאתם רואים אותו מעורב בטיפול בסוגיה הזאת במובן של הזמנת מנהל רשות האוכלוסין ומנכ"ל משרד הפנים לוועדת הבחירות?

גלעד קריב: אני לא יודע אם יש לכם סמכות, אבל אני בטוח שהוא לא יסרב.

גלעד קריב: יש שתי אפשרויות, או שהמשימה הזאת מגולגלת לפתחה של ועדת הבחירות המרכזית, כי יש בעיה, או שהמסר הוא שוועדת החוקה, כמי שאחראית על דיני הבחירות, בכפוף להסכמות של ועדת ההסכמות, אם הכנסת תתפזר מחר, תצטרך לקיים בדרך כלשהי דיוני מעקב, כי אנחנו יודעים מה קורה.

גלעד קריב: יש היום בעיה, נקבעים תורים, וצריך לעשות דיון מקדים לוודא שהם באמת ערוכים.

גלעד קריב: זה שהוצאתם מכתב שהם יעמדו בחוק?

גלעד קריב: נו, אתה יודע כמה מכתבים יצא לי להוציא בחודש האחרון כדי שיעמדו בחוק?

אורי מקלב: אני רוצה להגיד שהחוק שדין מדבר עליו נוגע לאדם שהזמין, נרשם ועכשיו צריך להנפיק לו תוך שבועיים.

אורי מקלב: כאן אדם לא נרשם, לא נותנים לו תור להירשם.

אורי מקלב: לא מקבלים אותו.

גלעד קריב: יש פה סוגיה ואי אפשר להתעלם ממה שקורה.

אורלי עדס: אדוני, אני מוכנה לדבר מחר עם תומר מוסקוביץ', מנכ"ל רשות האוכלוסין.

גלעד קריב: אני מבקש שתהיה לנו תשובה מחר, האם ועדת הבחירות המרכזית, גם על דעת יושב-ראש הוועדה, לוקחת על עצמה לקיים דיוני מעקב – לא פיקוח.

גלעד קריב: אין לכם סמכות פיקוח.

גלעד קריב: התפקיד שלכם הוא כן להרים דגל לבית הזה – ירושלים, יש לנו בעיה.

גלעד קריב: או שאתם תעשו את זה, או שאנחנו נצטרך לקבוע שתי בעיות.

גלעד קריב: חבר הכנסת מקלב מעלה סוגיה אמיתית שצריך לתת עליה את הדעת.

גלעד קריב: נצטרך לבוא בדין ודברים, ומכיוון שהכנסת תתפזר, קצת קשה לעשות את התהליכים האלה דרך הוועדה, למרות שיש ועדת הסכמות.

גלעד קריב: אני מעלה שאלה אלייך ואל השופט עמית, האם אתם רואים פרוצדורה שבעצם ועדת הבחירות עושה בישיבותיה גם מעקב אחרי הסוגיה?

גלעד קריב: אולי היא תיפתר.

גלעד קריב: ואם לא, חבריי היועצים המשפטיים, אנחנו נצטרך לתת את הדעת איך עושים מעקב על העניין.

גלעד קריב: תודה, חבר הכנסת מקלב.

אורי מקלב: עורך הדין גוטמן אומר לי שהוא ניסה להזמין תור למשרד הפנים, וקיבל תור ל-10 בנובמבר.

איתן גינזבורג: חברים, קיימנו את הדיון גם פה וגם בוועדת הפנים של הכנסת.

איתן גינזבורג: יש בעיה ויהיה פתרון.

גלעד קריב: יכול להיות שנצטרך לחוקק הוראת שעה.

גלעד קריב: כמו שבקורונה עשו הוראות שעה, תצטרך להיות פה סוג מסוים של הוראת שעה לחוק מרשם.

גלעד קריב: אני מבקש, אדוני המנכ"ל, שבכל מקרה, בלי קשר למעורבות של ועדת הבחירות, שמחר לדיון בקריאה שנייה ושלישית, ולו בזום, יוזמן מנכ"ל רשות האוכלוסין.

גלעד קריב: נשמע ממנו התייחסות קצרה, שינחה אותנו.

אורי מקלב: זה לא אליכם.

דין לבנה: ברור לנו.

דין לבנה: תכננו לפנות אליהם ושישיבו לנו.

גלעד קריב: זה יהיה קצר, אל תטריחו אותו לכאן.

גלעד קריב: שיעלה בזום או ראש המטה שלו.

גלעד קריב: מכובדיי, אנחנו בסעיף מס' 9.

גור בליי: 9.

גור בליי: הוראות הבחירות לכנסת (הוראות שעה לבחירות לכנסת העשרים ושתיים(, התש"ף

גור בליי: –2020, והוראות הבחירות לכנסת (אחריות להעברת חומר ההצבעה וטיפול במעטפות ההצבעה) (הוראות שעה), התשפ"א-2021, שנקבעו לפי סעיף 145(ד) לחוק הבחירות לכנסת, יעמדו בתוקפן עד פרסום תוצאות הבחירות לכנסת העשרים וחמש.

דין לבנה: ועדת הבחירות המרכזית מוסמכת להתקין הוראות שעה שנוגעות לביצוע הבחירות, והיא עשתה זאת במערכות הבחירות הקודמות.

דין לבנה: מדובר על שתי הוראות שעה, שאנחנו חושבים שנכון לחוקק אותן כבר עתה לבחירות הבאות, ואני אפרט.

דין לבנה: הוראות הבחירות לכנסת (הוראות שעה לבחירות לכנסת העשרים-ושתיים) מדברות על הסמכות על שמירה על סדר במקום הקלפי – להפקיד את המזכיר על כך – התאמות מסוימות שנעשו בטפסים, היכולת של מפקח טוהר הבחירות להיות נוכח בוועדת הקלפי ונדמה לנו שנכון שזה יהיה גם בבחירות הקרובות.

איתן גינזבורג: למה זה הוראת שעה ולא הוראת קבע?

דין לבנה: כי לא היה לנו זמן מול משרד הפנים לתקן את התקנות.

דין לבנה: אמורים לתקן את התקנות ולא היה זמן.

איתן גינזבורג: למה לא לקבוע את זה בחוק?

דין לבנה: כי זה בתקנות ולא בחוק.

דין לבנה: בחוק לא מתקנים תקנות.

גלעד קריב: אנחנו מאריכים את התוקף של התקנות באמצעות חוק?

דין לבנה: של הוראות השעה, שגוברות על התקנות.

גלעד קריב: למה הוראות השעה האלה לא הופכות להיות ההוראות הקבועות בחקיקה הראשית?

גלעד קריב: היינו פוטרים את הצורך בהתקנת תקנות.

דין לבנה: אלה דברים טכניים, איך נראה טופס מסוים.

אלעזר שטרן: במהות הם צריכים לתקן את התקנות עצמן, והם לא הספיקו לתקן את התקנות.

איתן גינזבורג: זה חוק ראשי.

איתן גינזבורג: מתקנים את התקנות בחוק ראשי.

אלעזר שטרן: בהשתרשרות.

איתן גינזבורג: אי-אפשר לעגן את זה בחוק וזהו?

אלעזר שטרן: לעגן כל מיני טפסים?

איתן גינזבורג: זה החוק הראשון שיש בו טפסים?

גלעד קריב: אין שום בעיה שמשרד הפנים וועדת הבחירות יאמרו שהם רוצים את זה בתקנות.

גלעד קריב: השאלה היא פשוטה, האם אנחנו רוצים לכתוב: יעמדו בתוקפן עד פרסום תוצאות הבחירות לכנסת העשרים-וחמש, או לכתוב שהן תהפוכנה להוראות קבע.

גלעד קריב: אני לא יודע, תמצאו את הנוסח.

גלעד קריב: שאחרי זה ילכו להתקין תקנות.

גלעד קריב: אני לא מציע כרגע להכניס את ההוראות האלה בגוף החוק, אבל אתם אומרים שהוראות השעה האלה יעמדו בתוקפן עד הכנסת העשרים-וחמש?

גלעד קריב: יעמדו בתוקפן עד אחרי הבחירות לכנסת השלושים, ועכשיו שילכו לתקן תקנות.

גלעד קריב: לא שזה כזה חשוב, כי יחדשו את זה בפעם הבאה.

דין לבנה: אנחנו סבורים שההוראות האלה צריכות להיות הוראות של קבע, ועוד לא היה סיפק בידינו לתקן את תקנות הבחירות.

דין לבנה: הפרוצדורה קצת ארוכה, במיוחד בתקופת בחירות, ולכן היינו רוצים להאריך את הוראות השעה.

דין לבנה: אתם רוצים להפוך אותן להוראות של קבע?

גלעד קריב: לא.

גלעד קריב: זה לא אסתטי בחקיקה.

גלעד קריב: יש מניעה לקבוע שהן תעמודנה בתוקפן לחמש שנים?

גלעד קריב: למה חשוב לנו עד פרסום התוצאות?

דין לבנה: נכון, אבל בפעם הבאה אני לא אוכל לתקן אותן כי הן בחקיקה.

גלעד קריב: הבנתי, יש בזה נקודה.

גלעד קריב: איתן, זאת נקודה חכמה.

דין לבנה: אני צריך לחזור לכנסת.

גלעד קריב: נשאיר את זה כך, ותודה על החידוד החשוב הזה.

גלעד קריב: סעיף 10 – תיקון חוק הבחירות.

איתן גינזבורג: זאת רעה חולה להביא הוראות שעה.

איתן גינזבורג: אתה מדבר על אסתטיקה חקיקתית?

איתן גינזבורג: זה ממש לא אסתטי, הוראות שעה בחוק.

גלעד קריב: נכון, מסכים איתך.

איתן גינזבורג: אני מציע שיזדרזו בתיקון התקנות האלה.

איתן גינזבורג: הם מאלצים אותנו לעשות דברים שאנחנו לא רוצים, חלילה נעשה דברים שמישהו אחר רוצה.

גלעד קריב: בסדר, ברור.

אלעזר שטרן: סעיף 10.

אלעזר שטרן: אני קורא עם איזשהו תיקון שלא מופיע בנוסח שמופיע פה.

אלעזר שטרן: זה בהתאמה לסעיף 24א של ההיוועדות החזותית.

אלעזר שטרן: בסעיף 17ה לחוק הבחירות (דרכי תעמולה), התשי"ט–1959, אחרי סעיף (א) יבוא: (א1)(1) יושב-ראש ועדת הבחירות המרכזית או יושב-ראש ועדת בחירות אזורית, רשאי, בהתקיים נסיבות מיוחדות, ולאחר ששקל, בין היתר, את מהות הדיון ואת היכולת המעשית לקיים דיון בנוכחות הצדדים, או לבקשת הצדדים, להורות כי דיון בבקשה לפי סעיפים 17ב עד 17ד יתקיים בדרך של היוועדות חזותית.

אלעזר שטרן: אני רק אזכיר שסעיפים 17ב עד 17ד לחוק דרכי תעמולה הם בעצם הסעיפים שמאפשרים להגיש עתירות ליושב-ראש ועדת הבחירות בענייני תעמולה.

גלעד קריב: אני דעתי מאוד לא נוחה מזה.

אלעזר שטרן: אני אציין שבדומה להסדר של היוועדות חזותית, של ישיבות שהכנסנו בחוק המקורי, גם הסעיף הזה היה בפעם הקודמת בהקשר של קורונה, וכאן עשינו התאמה של המבחן שצריך להתקיים, וזה התקיימות של נסיבות מיוחדות, שקילת מהות הדיון וכולי.

דין לבנה: אני רוצה להזכיר שעיקר הדיונים בפני יושבי-ראש ועדות הבחירות לפי סעיפים 17ב עד 17ד הם דיונים על סמך החומר בכתב בלבד.

דין לבנה: כלומר, למעלה מ-90% מהדיונים – עתירה, תגובה, צו או החלטה הדוחה.

דין לבנה: ללא דיון בכלל.

דין לבנה: אין חובה בתקנות ומעבר לכך, גם הצדדים לא רוצים כי רוצים צו מהר.

דין לבנה: לא רוצים צו בעוד חודשיים, להוריד שלט לא רלוונטי מהקיר של עיריית באר שבע.

דין לבנה: לעיתים יש מקום לקיים דיון כדי להגיע להסכמות, ובהיבט הזה, בנסיבות מיוחדות, אפשר לעשות אותו בזום.

דין לבנה: הרי אפשר היה לקבל את אותה הכרעה ללא דיון.

גלעד קריב: הכול טוב ויפה, למעט שפה מצא יושב-ראש ועדת הבחירות שהוא רוצה לשמוע את טענות הצדדים.

גלעד קריב: יש הבדל בין ישיבה, גם אם היא ישיבה בעלת משמעות סטטוטורית, לבין הליך שהוא הליך שיפוטי או מעין שיפוטי.

גלעד קריב: תכף נשמע את משרד המשפטים, ואני רוצה להציע שהניסוח כאן יהיה שדרך המלך היא שדיון יכול להתקיים בהיוועדות חזותית רק בהינתן הסכמה של הצדדים, אלא אם מתקיימות נסיבות חריגות.

גלעד קריב: דרך המלך לא כתובה כאן אותו הדבר.

גלעד קריב: לא.

אלעזר שטרן: אחת הסיבות לכך שניסחנו את זה ככה – הניסוח שהגיע אלינו היה יותר משוחרר – היא בדיוק בשביל לשדר את זה שכאשר היושב-ראש מחליט שיתקיים דיון, הוא צריך להיות דיון בנוכחות פיזית.

אלעזר שטרן: בדיוק בשביל לשדר את המסר הזה, הוספנו את המילים נסיבות מיוחדות.

אלעזר שטרן: זה אומר שכאשר יושב-ראש הוועדה מחליט שהוא מקיים דיון, הכלל הוא דיון פיזי.

אלעזר שטרן: אם יש סיבה מיוחדת – נסיבות מיוחדות שהוא מצא והוא צריך לשקול את מהות הדיון וכולי.

אלעזר שטרן: בדיוק כיוונו לדברים שהיושב-ראש אומר, והפתרון או המענה שניסינו לזה הוא במילים נסיבות מיוחדות.

אלעזר שטרן: זה משדר את זה, שמדובר על משהו חריג.

גלעד קריב: כרגע הוא אפילו לא צריך לשמוע את עמדת הצדדים לגבי קיום ההיוועדות החזותית.

גלעד קריב: הוא יכול לקבל את ההחלטה בעצמו.

גלעד קריב: חברים, עם כל הכבוד, יש פה הליך שיפוטי.

גלעד קריב: לא צריך לשקול לפחות את עמדת הצדדים לגבי קיום הדיון בהיוועדות חזותית?

רועי שווקה: לא, כי הוא יכול להוציא החלטה בכתב.

דין לבנה: הוא יכול להוציא החלטה בלי דיון בכלל.

גלעד קריב: הוא חושב ברמה השיפוטית שפה צריך להתקיים דיון.

גלעד קריב: אתם לא חושבים שצריך לשמוע את עמדת הצדדים, אם הם רוצים דיון בהיוועדות חזותית?

דין לבנה: אפשר לרשום: ולאחר ששמע את עמדת הצדדים בנושא.

גלעד קריב: זאת הוראת שעה?

דין לבנה: כן.

אלעזר שטרן: אנחנו מוסיפים את המילים: ושמע את עמדת הצדדים לעניין זה?

גלעד קריב: לאחר ששקל, בין היתר, את מהות הדיון ואת היכולת המעשית לקיים דיון בנוכחות הצדדים, ולאחר ששמע את עמדת הצדדים בעניין, או לבקשת הצדדים.

גלעד קריב: עורך הדין ברקוביץ', התייחסות שלכם.

עמי ברקוביץ': אני מצטרף להסתייגות.

עמי ברקוביץ': הסעיף הזה נולד על רקע הקורונה, ועכשיו מדובר על הסדרה של הוראות חירומיות.

עמי ברקוביץ': שוב, מדובר פה בהליך שיפוטי בהקשר של זכויות שיש להן רגישות.

עמי ברקוביץ': הבנתי שבהקשרים אחרים זה מהלך חריג, ולכן אני לא רואה את הצורך הזה.

גלעד קריב: אנחנו צריכים להיות קצת זהירים בריצה שלנו להפוך את ההיוועדות החזותית לחזות הכול.

גלעד קריב: זה לא טיעון טוב, הסיפור שאם הוא היה רוצה, הוא היה נותן החלטה בכתב.

גלעד קריב: הטיעון הזה מעקר את תפיסת הנסיבות המיוחדות.

גלעד קריב: הוא מעודד את השופט לומר, שבכל מצב הוא יכול היה לתת הוראה בכתב, וזה לא אמור להיות ככה.

גלעד קריב: השופט קודם כול צריך להחליט שזה עניין מהותי, שהוא רוצה לראות בו את הצדדים מולו.

גלעד קריב: הוא לא רוצה בכתב.

גלעד קריב: אם הוא היה רוצה בכתב, כל הסעיף זה לא רלוונטי, ושייתן בכתב.

גלעד קריב: כל הסעיף הזה נולד ברגע שבו השופט בא ואומר, זה מקרה שאני לא רוצה בכתב.

גלעד קריב: זה שאתה אומר לי, שאם הוא היה רוצה הוא היה יכול לתת בכתב, אבל הוא לא רוצה לתת בכתב.

גלעד קריב: הוא גילה את דעתו השיפוטית, שפה לא ראוי לתת החלטה מבלי לשמוע את עמדות הצדדים, שלא בכתב.

גלעד קריב: אז עכשיו אנחנו הופכים את ההיוועדות החזותית לבררת מחדל, כי אמרתם שהוא היה יכול לתת בכתב.

גלעד קריב: לא, הוא לא היה לתת פה בכתב.

דין לבנה: אדוני, זאת לא בררת המחדל, וזה שיקול דעת של אותו שופט.

דין לבנה: השופט מצא שנכון לקיים דיון בנושא, אבל הוא מצא שנכון להגיד להם שיגיעו להסכמה.

גלעד קריב: אני רק אומר לך שבסוגיה הזאת, זה ממש מקרה קלאסי שיהיה בו מדרון חלקלק.

גלעד קריב: לכן, כשבאו אלינו בהיוועדות חזותית בהליכים פליליים, לא הסכמנו לסמוך על שיקול דעת שיפוטי, למרות שאנחנו מאוד מעריכים את שופטי ישראל, ולא להכניס תיבה כללית של נסיבות מיוחדות.

גלעד קריב: נכנסנו שם לפרטי פרטים של סוגי דיונים, ולא משנה מה, לא קורים בהיוועדות חזותית.

גלעד קריב: האם באמת כל קשת הדיונים בתעמולת בחירות מתאימה לנו על פי החוק הזה?

גלעד קריב: כשהשופט יטיל קנסות - - -

דין לבנה: אין לו סמכות להטיל קנסות.

גלעד קריב: אני לא זוכר.

גלעד קריב: מה סמכויות הסנקציות שלו?

דין לבנה: להוציא צו מניעה או צו הסג מלתקן הפרה של חוק דרכי תעמולה וחוק הבחירות לכנסת.

אורלי עדס: יש גם את העניין של הסכמת הצדדים אחרי שהוא שמע.

עמי ברקוביץ': אני מבין שמדובר בהוראת שעה לבחירות לכנסת הקרובה, אבל מדובר גם על יושבי-ראש ועדת בחירות אזוריות, שדנים בתיקים מקומיים.

אורלי עדס: יש את זה עכשיו.

גלעד קריב: לא, זה רק לעכשיו, למערכת הבחירות לכנסת.

עמי ברקוביץ': אבל השופטים האזוריים דנים בתיקי רשויות.

עמי ברקוביץ': אם במקרה בחודשיים האלה אני מגיש - - - יש סמכות.

גלעד קריב: אתם מבינים את השאלה?

דין לבנה: אני מבין את השאלה.

דין לבנה: הסיבה לזה היא שהשופטים האלה מגויסים עכשיו גם להיות יושבי-ראש ועדות בחירות אזוריות, ויישבו בוועדות הבחירות האזוריות ויפעלו.

דין לבנה: ייתכן שכך יחסכו מהבן אדם לנסוע מבאר שבע למשרדי הוועדה ברחובות.

גלעד קריב: נצטרך לבדוק את העניין הזה מאוד לעומק להבא.

גלעד קריב: אני חושב שכל מהלך שהוא מעבר לתקופת הקורונה מחייב הגדרה יותר פרטנית של הנסיבות והבניית שיקול הדעת השיפוטי.

גלעד קריב: דרך אגב, בעידן של לא-קורונה, אני חושב שזה כפוף להסכמת הצדדים.

גלעד קריב: שהצדדים יסכימו.

גלעד קריב: היוועדות חזותית יש לה מחיר וזה לא יעזור.

אורלי עדס: אפשר גם כאן לרשום בהסכמת הצדדים.

גלעד קריב: אני הצעתי, אתם לא רציתם.

אורלי עדס: אמרת: לאחר ששמע את עמדת הצדדים.

גלעד קריב: כי אתם אמרתם שלא די בהסכמת הצדדים.

דין ליבנה: לא.

דין ליבנה: לא אמרנו את זה.

גלעד קריב: בבקשה, תכניסו בהסכמת הצדדים.

דין ליבנה: ככל שזה יניח את דעתך, אנחנו מוכנים להוסיף בהסכמת הצדדים.

אורלי עדס: קרוב לוודאי שהצדדים ירצו את זה בדרך כלל, יותר מאשר השופט.

אלעזר שטרן: גם שיקול דעת השופט וגם הסכמת הצדדים?

גלעד קריב: אני לא בעד הרחבת היוועדות חזותית בהליכים שיפוטיים.

גור בליי: עם הנסיבות המיוחדות.

גלעד קריב: כן.

גלעד קריב: השופט צריך להחליט קודם כול שיש סיבות מיוחדות, קרי קורונה, ואם אחד הצדדים עומד על זכותו להגיע - - -

איתן גינזבורג: למה אתה אומר שנסיבות מיוחדות זה רק קורונה?

גלעד קריב: לא, אני לא אומר.

גלעד קריב: זאת הוראת שעה.

איתן גינזבורג: נסיבות מיוחדות יכולות להיות גם דחיפות.

גלעד קריב: אני מסכים איתך ועל אחת כמה וכמה הלכנו פה על שפה מרחיבה.

אלעזר שטרן: אנחנו מוסיפים: ולאחר שקיבל את הסכמת הצדדים לעניין.

גלעד קריב: ממשיכים.

גור בליי: אנחנו עוברים לשורה של הוראות קבע, שרובן טכניות במידה רבה.

עמי ברקוביץ': סליחה, לגבי הסעיף הקודם, אם יש הסכמת הצדדים, אפשר להוריד את הנסיבות המיוחדות וכולי.

עמי ברקוביץ': היו שתי אופציות: חלופה של נסיבות מיוחדות או חלופה של בקשת הצדדים.

גלעד קריב: אני אישית מוכן להוריד את המילים נסיבות מיוחדות, אם יישארו המילים: לאחר ששקל, בין היתר, את מהות הדיון ואת היכולת המעשית לקיים דיון בנוכחות הצדדים.

גלעד קריב: זה מקום שמכניס את הקורונה, למשל, והוא אומר שיש מניעה לקיים.

גלעד קריב: בעיניי, הסכמת הצדדים יותר חשובה מהנסיבות המיוחדות, כי יש פה הליך שיפוטי.

גלעד קריב: שיסכימו לו.

גלעד קריב: אבל השופט צריך לשקול את מהות הדיון, ובכל מקרה הוא צריך להחליט שזה מתאים להיוועדות חזותית.

גלעד קריב: תיבת הנסיבות המיוחדות יכולה להיגרר לכל מיני דברים.

גלעד קריב: לעותר יש בר מצווה לאחיין בשעה ארבע בעפולה.

אלעזר שטרן: אנחנו מסירים את הנסיבות המיוחדות, אבל מוסיפים את הסכמת הצדדים.

גור בליי: נעבור לפרק ב', תיקוני חקיקה שהם טכניים ברובם.

גור בליי: אני אקריא אותם ואולי דין יסביר במה מדובר אחד-אחד.

גור בליי: 11.

גור בליי: בחוק הבחירות לכנסת [נוסח משולב], התשכ"ט–1969– (1) בסעיף 24, סעיף קטן (ה) – בטל;

דין ליבנה: בעבר, כאשר יושב-ראש ועדת בחירות אזורית נעדר, היה סגן של יושב-ראש ועדת בחירות אזורית שמילא את מקומו, לפי בחירת ועדת הבחירות האזורית.

דין ליבנה: היום ביטלנו את זה בהוראה קודמת, כי קבענו שיהיה ממלא מקום שופט לכל שופט, ולכן אין צורך בזה.

דין ליבנה: זה תיקון שהיינו צריכים לעשות קודם.

גור בליי: (2) בסעיף 68א)(ה) במקום "ואת מענו" יבוא "ופרטים נוספים שנקבעו בתקנות";

דין ליבנה: בהסדרים הנוגעים היום לשאלה מה רושמים על המעטפות הכפולות, יש אי התאמה בין החוק לבין התקנות לבין סוגים שונים של מעטפות כפולות.

דין ליבנה: ממילא היום הכול בתקנות ואנחנו לא מתכוונים לתקן את התקנות, ואין צורך שזה יהיה בחקיקה.

גור בליי: איזה פרטים אתם קובעים שם בדרך כלל?

דין ליבנה: שמו של האדם, מספר הזהות שלו, איפה הוא הצביע.

אורלי עדס: כתובת, מספר קלפי.

דין ליבנה: דרכים שניתן על פיהן לזהות את הבוחר, אם אנחנו לא מצליחים לפי תעודת זהות.

גור בליי: (3) בסעיף 70(ג), במקום "50 "יבוא "70";

דין ליבנה: זה הסעיף שנוגע לשינוי מקום קלפי.

דין ליבנה: מפת הקלפיות נקבעת היום עד היום החמישים שלפני יום הבחירות, כאשר ועדת הבחירות המרכזית רשאית לשנות אותה החל מהיום השבעים.

דין ליבנה: אבל אם מצאנו ביום ה-51 שאנחנו צריכים לשנות מקום קלפי כי הבניין לא קיים יותר – מה שקרה בעבר – אנחנו צריכים לחכות ליום השבעים בשביל לעשות את השינוי, ולשלוח את ההודעה לבוחר.

דין ליבנה: כדי להתאים את המועדים הקיימים, כדאי שזה יהיה back to back.

גור בליי: הסעיף הזה יותר מהותי, ויש אולי מחשבה לעשות פה שינוי.

גור בליי: זה משהו חדש שעשו בבחירות האחרונות, כשציינו ליד הבוחר באיזו שעה הוא הצביע.

גור בליי: (4) בסעיף 74(ג), בסופו יבוא "ותציין לצד שמו את שעת הצבעתו; בלי לגרוע מהוראות סעיף 79א, יושב ראש ועדת הבחירות המרכזית או מי שהוא הסמיך לשם כך רשאי למסור למשרד הבריאות מידע בדבר נוכחות במקום הקלפי שהוא חיוני לשם עריכת חקירה אפידמיולוגית או לגוף חוקר לשם חקירה פלילית של עבירה לפי חוק זה";

גלעד קריב: איזה חוק?

גור בליי: חוק הבחירות לכנסת.

גור בליי: בסעיף 74(ג) כתוב היום שאחרי שאתה מצביע, תעביר ועדת הקלפי קו על שמו ועל יתר פרטיו.

גור בליי: התוספת פה היא שחוץ מלמחוק אותו, לציין את שעת הצבעתו, ויש הסמכה להעביר את השעה הזאת או לחקירה אפידמיולוגית למשרד הבריאות, או לחקירה של עבירות שקשורות בעבירות בחירות.

גלעד קריב: עבירות של בחירות בחוק הזה אני מוכן לקבל, אבל לא חקירה אפידמיולוגית של משרד הבריאות.

גלעד קריב: חבר'ה, איפה אנחנו נמצאים?

לימור מגן תלם: זה היה רלוונטי בשיא הקורונה.

אורלי עדס: זה היה רלוונטי, ואנחנו לא יודעים מה יהיה.

אורלי עדס: זה רק אם נידרש, וזה לא מחייב.

אורלי עדס: אם משרד הבריאות יפנה אלינו לחקירה אפידמיולוגית מסוימת, אנחנו העברנו את הפרטים.

גלעד קריב: קודם כול, זה חייב להיות תלוי בהכרזה על מצב חירום.

אורלי עדס: בסדר, ברור.

דין ליבנה: אין לנו בעיה עם זה.

גור בליי: תיאורטית, אתה יכול לעשות חקירה אפידמיולוגית במצב בריאותי מיוחד.

אורלי עדס: נתנו את זה כשמשרד הבריאות פנה אלינו בבקשה.

גלעד קריב: היום זאת מציאות אחרת.

דין ליבנה: הקורונה יכולה להרים שוב את הראש.

גלעד קריב: זה הוראת שעה?

דין ליבנה: לא.

דין ליבנה: זאת הוראת קבע.

גלעד קריב: לא תהיה אמירה כזאת בהוראת קבע.

דין ליבנה: אולי החלק של החקירה האפידמיולוגית כהוראת שעה.

גור בליי: אולי נעשה את זה הוראת קבע שתלויה בתוקפו של חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה.

דין ליבנה: רק על החלק של החקירה האפידמיולוגית.

גור בליי: זאת רק הסמכה.

איתן גינזבורג: יש הסכמה על זה.

גור בליי: זה מותנה בתוקפו של חוק הקורונה.

אורלי עדס: ואז זה הופך להוראת קבע?

דין ליבנה: הכול יהיה בהוראת קבע, למעט החקירה האפידמיולוגית שתהיה תלויה בתוקפו של חוק הקורונה.

גור בליי: (5) בסעיף 79 – (א) בסעיף קטן (ה), במקום "יושב-ראש ועדה אזורית וכן יושב-ראש הוועדה המרכזית" יבוא "יושב-ראש ועדה אזורית, יושב ראש הוועדה המרכזית, וממלאי מקומם "; (ב) בסעיף קטן (ו), אחרי "או מרכזית" יבוא "וממלאי מקומם";

דין ליבנה: פה מדובר על תיקונים בפרוטוקול בליל הבחירות לפי ראיות שהיו בפניהם.

דין ליבנה: אנחנו רוצים להיעזר בממלאי מקום השופטים כדי להקל את העומס על השופטים הקבועים.

גור בליי: הסעיף הבא נוגע להרחבת ההצבעה של החיילים.

גור בליי: (6) בסעיף 90(ג), במקום "במהלך 72 השעות" – אלה 72 שעות שלפני יום הבחירות, יבוא "במהלך 168 שעות" ובסופו יבוא ("בסעיף קטן זה – מועד סגירת הקלפיות) ובלבד שקביעת מועדי ההצבעה שיחלו לפני 72 השעות המסתיימות במועד סגירת הקלפיות, תהיה בהסכמת יושב-ראש הוועדה המרכזית וסגניו";

גלעד קריב: הרחבת זמן ההצבעה בצה"ל, הכפלתו כמעט.

אורלי עדס: היום זה מתחיל במוצאי שבת, ועם אפשרות להקדים את זה ליום רביעי.

אורלי עדס: זה לא מחייב.

אורלי עדס: עשינו את זה בפעם הקודמת.

איתן גינזבורג: ההצבעה רצופה בכל אחד מהשלבים האלה?

אורלי עדס: לא.

אורלי עדס: השר מכין תוכנית איפה כן ואיפה לא.

איתן גינזבורג: אני מבין מה קורה בפרקטיקה, אבל על פי החוק היבש זה אומר שמהלך ההצבעה יכול להיות במשך כל 168 השעות.

אורלי עדס: זה כמו שהיום יש 72, וזה לא אומר שזה מתקיים ברצף.

אורלי עדס: מה שמתחיל במוצאי שבת זה בדרך כלל מוצבים רחוקים, או יחידות שיודעים לגביהן שהחיילים יוצאים לאימון ביום ראשון, יהיו בשטח ולא יוכלו להצביע ביום שלישי.

אורלי עדס: צה"ל יודע לעשות את ההבחנה הזאת, ועובדתית אין היום הצבעה רצופה של 72 שעות.

אורלי עדס: זה לא קיים.

אורלי עדס: על בסיס זה, להרחיב את זה.

אורלי עדס: גם בפעם הקודמת, ביום רביעי שלפני יום הבחירות הצביעו בחלק מהבסיסים, לפי תוכנית שהכין צה"ל והבאנו אותה לנשיאות, והיתר הצביעו ביום הבחירות הכללי.

אורלי עדס: לא התקיימה הצבעה רצופה.

גור בליי: הדבר הזה די משמעותי.

גור בליי: בסופו של דבר, אנחנו מאפשרים להתחיל את ההצבעה שבוע לפני יום הבחירות.

אורלי עדס: כמו ששליחים בחו"ל מצביעים 11 ימים לפני.

אורלי עדס: זאת גם הצבעה מוקדמת.

איתן גינזבורג: הכמויות אחרות.

גור בליי: אלה סדרי גודל אחרים.

גור בליי: לכן, באמת, צריך להגיד שהארכה מעבר ל-72 שעות צריכה להיות באישור הנשיאות.

גור בליי: כן צריך לקחת בחשבון שזה כהוראת קבע, וזה דבר משמעותי.

גור בליי: זה שינוי משמעותי, וגם הוא התחיל מהקורונה כדי שלא תהיה התקהלות יתר בקלפיות בצה"ל.

אורלי עדס: אגב, הוא סייע בהעלאת אחוז ההצבעה.

גור בליי: זה נראה לנו הגיוני, וחשוב שהוועדה תהיה מודעת לכך שזה משהו משמעותי ולא משהו טכני.

גור בליי: (7) בסעיף 110(א), המילים "האחראים יחתמו על המעטפה החיצונית" – יימחקו.

דין ליבנה: יש מעטפה חיצונית מסוימת שעליה האחראים על ההצבעה בנציגות חותמים.

דין ליבנה: אין לזה שום הצדקה וזה סתם מיותר.

דין ליבנה: אין את זה באף מעטפה חיצונית אחרת.

גור בליי: יש עכשיו רצף נוסף של דברים טכניים.

גור בליי: (8) בסעיף 116ד(ג), במקום "שם אביו ומספר זהותו במרשם האוכלוסין" יבוא "מספר זהותו במרשם האוכלוסין ופרטים נוספים שנקבעו בתקנות"; (9) בסעיף 118יח(ב), במקום "ואת מענו" יבוא "ופרטים נוספים שנקבעו בתקנות"; (10) בסעיף 116יט(ב), במקום "ואת מענו" יבוא "ופרטים נוספים שנקבעו בתקנות";

איתן גינזבורג: למה בקלפי אסירים צריך לציין את שם המצביע, שם אביו, מספר זהותו וכולי?

דין ליבנה: לא, אנחנו מוחקים את זה.

דין ליבנה: זה קבוע היום בחוק וזה מיותר.

דין ליבנה: אנחנו רוצים למחוק את זה ולעשות נוסח אחיד על המעטפות החיצוניות.

דין ליבנה: זה מה שהסברתי קודם על כך שעל כל מעטפה חיצונית כתובים פרטים אחרים.

אלעזר שטרן: (11) בסעיף 120, במקום "לפי סעיפים 24 או 80" יבוא "לפי סעיף 24 או מזכיר ועדת קלפי"; יש פה שני דברים: סעיף 80 הוא סעיף שבוטל, ולכן מבוטלת ההפניה אליו, ומרחיבים את האיסור הפלילי שיש על הפקרה של חומר הצבעה גם על המזכיר ולא רק על היושב-ראש.

דין ליבנה: היה שינוי מסוים, שאמר שמי שאחראי היום על העברת החומר הוא המזכיר ולא היושב-ראש.

דין ליבנה: פעם זה היה היושב-ראש, הוא היה נציג מפלגה, והיו עם זה כל מיני קשיים, ואני מניח שאתם מבינים אותם.

דין ליבנה: בנוסף לכך, הם היו הולכים ומשאירים את המזכיר עם חומר ההצבעה.

דין ליבנה: הגיוני שאם הוא צריך ללוות את החומר, שתהיה עליו סנקציה אם הוא עלול להפקיר אותו.

גלעד קריב: משרד המשפטים, מקובל עליכם?

עמי ברקוביץ': מקובל שיש מלווה נוסף?

דין ליבנה: כן, זה בתקנות.

איתן גינזבורג: אם אנחנו כבר מתקנים את החוק, במקום שיהיה כתוב 20 אלף לירות, למה לא כתוב שקלים?

איתן גינזבורג: אני יודע שיש הפניות ואני מבין, אבל כבר מתקנים את החוק.

איתן גינזבורג: למה צריך להשאיר את המילה לירות?

דין ליבנה: יש המון סעיפים עם המילה לירות בחוק הבחירות.

דין ליבנה: אין לי בעיה לשבת ולתקן אותם באופן אחיד, אני חושב שמשרד המשפטים לא יודע להגיד לי מה הסכומים בשלב זה.

עמי ברקוביץ': זה גם לא אני.

דין ליבנה: כן, אני יודע שזה לא אתה.

איתן גינזבורג: אתם מתקנים את הדברים, למה להשאיר פה קנס של 20 אלף לירות?

עמי ברקוביץ': זה סוג המתח שיש בין מה הם רוצים לעשות לצורך התפעול.

איתן גינזבורג: כמה זה 20 אלף לירות היום?

דין ליבנה: זה הופך להיות הקנס לפי חוק העונשין.

אורלי עדס: יש המרה.

איתן גינזבורג: החוק צריך להיות ברור לא רק למשפטנים, גם לאזרחים.

אורלי עדס: צריך לשנות את כל הסעיפים, ויש הרבה.

דין ליבנה: נבדוק את זה לקראת שנייה ושלישית.

גלעד קריב: אני רואה בהמשך, שאתם אומרים 18 אלף שקלים חדשים.

גלעד קריב: פעם לירות ופעם שקלים?

אורלי עדס: זאת חקיקה מאוחרת יותר.

דין ליבנה: לא, אתה מסתכל על חוק אחר.

אלעזר שטרן: (12) בסעיף 114, המילים "ומס בולים על ייפוי כוח" – יימחקו;

דין ליבנה: אין יותר מס בולים.

דין ליבנה: זה סתם כתוב בחוק.

דין ליבנה: אנחנו עושים קצת סדר וניקיון.

אלעזר שטרן: (13) בסעיף 145(ד), במקום "60 יבוא 90", ובמקום "רשאית הוועדה המרכזית" יבוא "רשאי יושב-ראש הוועדה המרכזית וסגניו או רשאית הוועדה המרכזית אם ביקש את זאת אחד מהסגנים לגבי הצעה שהניח היושב-ראש בפני הסגנים";

דין ליבנה: סעיף 145(ד) הוא הסעיף שמסמיך את הוועדה, ועכשיו מסמיכים את הנשיאות לקבוע הוראות שעה בענייני בחירות לצורך אותן בחירות ובהתאם לנסיבות.

דין ליבנה: בכל מערכות הבחירות הקודמות הרחיבה הכנסת את הסמכות הזאת ליום ה-90, כי אין שום הצדקה שזה ימתין ליום ה-60, בהתחשב בכך שיש פעולות שאנחנו צריכים לעשות כבר בין ה-90 ל-60, שנקבעות בהוראות השעה המתאימות.

דין ליבנה: ההסכמה בנשיאות הייתה שזה יועבר לנשיאות, כי זה גוף יותר גמיש וקל לדיון, אבל אם אחד מהסגנים מבקש, זה עובר למליאה.

איתן גינזבורג: בסוף יביאו אתכם למצב שבו בחירות אפשר לקיים גם בפחות מ-90 יום.

אורלי עדס: אין בעיה.

אורלי עדס: צריך לשנות הוראות בחוק לגבי הפעולות המחויבות.

דין ליבנה: אנחנו מאוד לא אוהבים את החודשים האלה.

גלעד קריב: מכובדיי, אנחנו חייבים לחתור לסיום.

אלעזר שטרן: הסעיף הבא הוא תיקון קבע לחוק אחר.

אלעזר שטרן: 12.

אלעזר שטרן: בחוק מיסוי תשלומים בתקופת בחירות, התשנ"ו–1996 – (1) בהגדרה "תקופת הבחירות", במקום פסקה (2) יבוא: "(2) תקופה של 60 ימים המסתיימת ביום ה-14 שלאחר יום הבחירות;"; (2) בהגדרת "תשלום" במקום הסכום הנקוב בה, יבוא 18,000 שקלים חדשים".

דין ליבנה: חוק מיסוי תשלומים בתקופת בחירות קובע שעובדים שמועסקים בעבור הוועדה או בעבור מפלגות בתקופה מסוימת, והם מקבלים עד שכר מסוים, למעשה לא משלמים מס הכנסה רגיל אלא משלמים מס אחיד בגובה 25% - מס מיוחד – ואי-אפשר לקבל ממנו זיכוי, ניכוי וכל הקלה אחרת.

דין ליבנה: הדבר הזה נועד גם לצרכי העסקה מאוד מאוד רחבה של מאות אלפי אנשים בתקופה הזאת, וגם לצרכי רשות המסים שלא יכולה לעשות תיאומי מס לכל כך הרבה אנשים.

דין ליבנה: מה שהחוק קובע זה סוג של מיצוע.

דין ליבנה: יש אנשים שקצת נהנים מזה, יש אנשים שקצת נפגעים מזה, אבל בסוף הם יודעים כמה כסף הם מקבלים בעבור התקופה.

דין ליבנה: חוק מיסוי מדבר על תקופה שהיא לא רלוונטית, ולכן אנחנו מרחיבים כל הוראת שעה, ועל סכום שהוא מאוד מאוד ארכאי.

דין ליבנה: אנחנו מציעים כבר לעגן את מה שהיה במערכות קודמות, לתקופה קצת יותר ארוכה ולסכום קצת יותר גדול.

איתן גינזבורג: מה הסכום?

דין ליבנה: 18 אלף שקלים.

דין ליבנה: זה היה 8,800 שקלים.

אורלי עדס: תקופת הבחירות מוגדרת היום כעד שלושה ימים לאחר הבחירות, אבל בגלל כל המבצעים שהנהגנו בוועדה, של בדיקות טוהר הבחירות וכל הנושאים הללו, בעצם תקופת ההעסקה מתרחבת.

אורלי עדס: ככל שהיא מתרחבת, הסכום שמשכרים יותר גבוה, ואז זה כבר לא רלוונטי.

אורלי עדס: תקופת הבחירות מבחינתנו מתמשכת הרבה יותר זמן.

אורלי עדס: בעבר היינו מתחילים בהדרכות שבועיים וחצי-שלושה לפני יום הבחירות.

אורלי עדס: היום אנחנו מתחילים אותם חודש וחצי קודם.

גלעד קריב: הנושא הזה הוא על דעת רשות המסים, ידידי מהאוצר?

גלעד קריב: אני יודע שזה לא האגף שלך.

רותם ברמלי: אני לא מרשות המסים.

רותם ברמלי: אפשר להתקשר אליהם ולבדוק.

איתן גינזבורג: מה שמטריד אותי זה ה-25%.

איתן גינזבורג: זה מס גבוה למי שעובד יום אחד כמה שעות.

איל קופמן: זה חוק המסים.

איתן גינזבורג: אז מה אם זה חוק המסים?

איתן גינזבורג: זה קבוע איפשהו בחוק, ואנחנו עושים פה תיקונים עקיפים.

איתן גינזבורג: אני חושב שצריך להפחית את אחוז המסים האלה.

גלעד קריב: אני מציע שתגיש הסתייגות ונדאג מחר להזמין את הנציגים.

איתן גינזבורג: אני אשמח אם נקבל התייחסות.

איתן גינזבורג: אני חושב ש-25% לאנשים שעובדים ביום הבחירות – אלה הרבה מאוד אנשים – בסוף הם באים ביום הבחירות לכמה שעות, ואחרי זה חותכים להם 25% מ-800 שקל - - -

גלעד קריב: אולי היה ראוי להגדיר פה מעין שתי מדרגות מס.

גלעד קריב: זה מסבך.

דין ליבנה: זה מאוד מסבך.

אורלי עדס: אנחנו מדברים על עשרות אלפי עובדים שבאים לכמה ימים.

איתן גינזבורג: תקבעו 15%.

גלעד קריב: אתם רוצים להקל?

גלעד קריב: בסדר.

גלעד קריב: שיהיה 15%.

אורלי עדס: שלא נזמין את רשות המסים, והם יבקשו לקבוע 50%.

איתן גינזבורג: רוב האנשים שעובדים ביום זה, הם לא אנשים שמשלמים 50% מס.

גלעד קריב: קודם כול, תודה לחברנו מוועדת הבחירות המרכזית.

גלעד קריב: חבר הכנסת רוטמן כתב לי שהוא בדרכו, והוא רצה להעלות את הסוגיה של ההגבלות על גיל המזכירים.

גלעד קריב: אני אינני מכיר את הסוגיה.

אורלי עדס: במערכת הבחירות הקודמת העלינו את גיל המזכירים לגיל 21, מטעמים רבים.

גלעד קריב: ההגבלה היא מהצד הנמוך של הגיל.

איתן גינזבורג: כן, והם רוצים פחות.

איתן גינזבורג: הם רוצים גיל 18.

אורלי עדס: הם רוצים להוריד את זה בחזרה לגיל 18.

אורלי עדס: הייתה עתירה לבג"ץ ובג"ץ לא קיבל את העתירה.

גלעד קריב: אני שייך לאלה שחושבים שבגדול, באופן עקרוני, מגיל 18 עד גיל 21 או מגיל 18 עד 20 אנשים לא צריכים לעבוד.

גלעד קריב: הם צריכים לשמור על מדינתם או לעסוק בשירות אזרחי.

גלעד קריב: אלא אם יש להם פטור מיוחד.

איתן גינזבורג: אני הייתי מעלה את הגיל.

גלעד קריב: אם זאת הכוונה, הבינותי.

גלעד קריב: חשבתי שיש אולי מגבלה גילאית מהצד השני.

איתן גינזבורג: אני חושב שצריך להעלות את הגיל.

איתן גינזבורג: למזכיר יש היום יותר סמכויות מהעבר.

איתן גינזבורג: הוא צריך להיות הרבה יותר אסרטיבי כלפי ועדת הבחירות, וזה תפקיד אחר ממה שהוא היה בעבר.

אורלי עדס: יש הרבה יותר מתיחות בקלפיות.

גלעד קריב: השאלה אם יש לנו תקדים.

איתן גינזבורג: לא הייתי נוגע בזה עכשיו.

גלעד קריב: השוטר גם יכול להיות בגיל 21.

איתן גינזבורג: אבל הוא עובר הכשרה.

אורלי עדס: אגב, באותה הצעה הצענו בשעתו להעלות את גיל חברי ועדות הקלפי, כשבחוק הגיל היה 16.

אורלי עדס: לא הצלחנו מעבר ל-17.

גלעד קריב: לא נתפס בעיניי שבשעה שחבר'ה בני 19 משרתים בשירות צבאי או בשירות לאומי ומחויבים לזה, חברים אחרים ילכו לעבוד.

איתן גינזבורג: אז תעלה גם את גיל ועדת הקלפי.

גלעד קריב: ועדת קלפי זה בתשלום?

איתן גינזבורג: כן.

גלעד קריב: אם זה היה תלוי בי, הייתי מעלה.

איתן גינזבורג: זה תלוי בך.

אלעזר שטרן: נדמה לי שגם שם העלינו את זה מגיל 16 לגיל 17.

איתן גינזבורג: בשנה שעברה העלינו ל-17.

איתן גינזבורג: נו, באמת, ילדים שמשחקים טטריס כל היום.

איתן גינזבורג: אנחנו רואים את זה.

גלעד קריב: גודמן, שקלנו בכובד ראש את האפשרות של חבר'ה בני 19, אבל לא נראה לנו הגיוני.

גלעד קריב: אם הם משרתים בצה"ל, שישרתו בצה"ל.

יהודה גודמן: דיברתי על בנות שעושות שירות לאומי.

גלעד קריב: שיהיו בשירות לאומי.

גלעד קריב: בשירות לאומי עובדים?

גלעד קריב: ואם הם תלמידי ישיבה, שיישבו וילמדו עוד דף.

יהודה גודמן: יום הבחירות הוא יום שבתון.

איתן גינזבורג: לא, לא, לא.

גלעד קריב: בשירות הלאומי יש יום שבתון?

גלעד קריב: חידוש גדול.

גלעד קריב: אני לא שמעתי שאדם שנמצא בשירות לאומי כתחליף לשירות צבאי יכול לעבוד תוך כדי.

גלעד קריב: מר גודמן, בקשתך נשקלה בכובד ראש, נדחתה.

גלעד קריב: תגיש הסתייגות.

גלעד קריב: רק שתראה שאני מתון, כי אם זה היה תלוי באיתן, בכלל הוא היה כורת את הענף.

יהודה גודמן: טופורובסקי תמך בזה בפעם הקודמת.

גלעד קריב: טופורובסקי צעיר ברוחו, ואני לא.

גלעד קריב: אבל הוא התקדם מהר, הוא יושב-ראש קואליציה, ואני הקטן רק יושב-ראש ועדת חוקה.

אורלי עדס: אדוני היושב-ראש, אם אפשר כדי שנוכל לשחרר את רותם מאגף התקציבים, ברשותך, רציתי לומר לפרוטוקול שבנושא הסעיף על התקציב אנחנו ננהל שיח בינינו עד מחר, וניתן תשובה לוועדה.

גלעד קריב: אני רוצה לומר לפרוטוקול, שהאוצר מוטרד מתקדים של קביעת סעיפים תקציביים בחקיקה ראשית.

גלעד קריב: האוצר רוצה לבוא בדין ודברים עם הוועדה ולהניח את דעתם בזה שמחר בבוקר תהיה פנייה להעברת מקדמה מוכנה לפני ועדת הכספים, בבקשה.

גלעד קריב: בסדר גמור.

גלעד קריב: אני תמיד בעד התדיינות.

אורלי עדס: במסגרת בניית יחסים חדשים עם אגף התקציבים, אנחנו ננהל שיח ונראה לאן אנחנו יכולים להגיע.

איתן גינזבורג: אם הייתי יודע, הייתי פונה אליכם בכל הבקשות שלי לרותם.

גלעד קריב: בגדול, מה שטוב במערכת יחסים עם אגף התקציבים, זה שהאופי של בן הזוג לעולם לא משתנה.

גלעד קריב: אנשים יכולים להתחלף, אבל האופי של בן הזוג כבר 40 שנה אותו אופי.

גלעד קריב: אני לא מתייאש.

רותם ברמלי: אנחנו מאוד שונים ומגוונים באגף.

אורלי עדס: הוא רצה להבטיח לי המון הבטחות בחוץ.

גלעד קריב: אנחנו צריכים להקריא את הסעיף דרכי תעמולה?

גור בליי: כן.

גור בליי: לא הקראנו את הכול.

גור בליי: לא הקראנו את הנושא של זמן שידור.

גלעד קריב: חברים, הקראנו את רוב הסעיפים של חוק דרכי תעמולה, דנו בהם והייעוץ המשפטי אומר שזה בסדר.

גלעד קריב: הדבר שלא הקראנו הוא הסעיף שעוסק בקיצור זמנים.

גלעד קריב: נקריא את זה, וכרגע זה עומד על הירידה משתי דקות לאחת בעבור כל חבר כנסת.

גלעד קריב: ברדיו המספרים שונים.

גלעד קריב: יש בקשה של הערוצים לרדת גם מזמן בסיס 7 לפחות.

גלעד קריב: הם ביקשו 4 ואני חשבתי שאפשר 5, אלא אם אתם אומרים לי שזה מעלה ומחדד יותר את הסיפור של השוויון.

גור בליי: אנחנו סבורים שבכל מקרה צריך 61.

גלעד קריב: הוא אומר שקיצור שידורי התעמולה דורש רוב של 61.

איתן גינזבורג: למה?

גור בליי: בהסדר עצמו יש משום מתן הטבה למפלגות קיימות על פני מפלגות חדשות.

גלעד קריב: לא.

גלעד קריב: כרגע יש פה העצמת ההטבה מבחינה יחסית למפלגות חדשות.

גור בליי: קודם כול, יש קיצוץ.

גור בליי: גם ההורדה מ-7 דקות ל-5.

גלעד קריב: אם בעניין הזה אתה חושב, לא נוריד מ-7 ל-5.

גור בליי: מעבר לזה, מכיוון שבסופו של דבר, כל הסדר שקובע את זמני השידור הוא כשלעצמו קובע משהו.

גור בליי: אתה לא מסתכל רק על הדלתא.

גור בליי: הדבר הזה מתייחס אחרת למפלגות קיימות ולמפלגות שאינן קיימות.

גור בליי: לכן אנחנו חושבים שזה גם דורש 61.

גור בליי: בכל מקרה, הדברים האלה יעברו ברוב מאוד גדול.

גלעד קריב: נקווה.

גלעד קריב: אני משאיר כרגע את המספרים האלה, את הירידה מ-2 ל-1 והישארות ב-7.

גלעד קריב: יכול להיות שמחר נציע להוריד את ה-7 ל-5 או ל-4.

גלעד קריב: אני אומר פה בגילוי שאני עדיין ממתין להבין מהמפלגות את עמדתן, כי בדיון לא היו נציגי כל המפלגות.

גלעד קריב: ביקשתי מהנהלת הקואליציה לעסוק בעניין, והיו נציגי אופוזיציה בדיון.

גור בליי: נשלב את זה בנוסח לקריאה ראשונה.

גלעד קריב: זה יהיה בנוסח.

גלעד קריב: אם מחר בבוקר נחזור ונציגי הנהלת הקואליציה יאמרו שאין הסכמה קואליציונית יכול להיות שנצטרך לסגת מזה.

יהודה גודמן: בייניש המליצה בכלל לבטל את זה.

גלעד קריב: אבל בייניש אמרה במקביל שאפשר לקנות פרסום.

גלעד קריב: לא היה לנו זמן בכלל להיכנס לדיון הזה.

אורלי עדס: צריך לזכור שיש כאן מי שמייצג את הרשימות הקיימות, את סיעות הכנסת, אבל אין מי שייצג את הרשימות החדשות.

גלעד קריב: לפחות בנוסח הזה שיפרנו את מצבן של הרשימות החדשות, כי השארנו 7 דקות.

גלעד קריב: לכן לא הורדתי כרגע ל-5, כדי שלא תעלה טענה שפגענו בזמן החשיפה של החדשות.

גור בליי: פגענו ברדיו.

איתן גינזבורג: מה לגבי מודעות בעיתונים יומיים?

איתן גינזבורג: למה אנחנו מגבילים את המודעה בעיתונים יומיים, שבועיים או בירחונים במודעות שלא גדולות מ-40 אינץ'.

גלעד קריב: מקלב ביקש שינוי.

גור בליי: חבר הכנסת מקלב אמר שיש לו כל מיני מחשבות שונות, והוא לא חזר אלינו.

גור בליי: הדבר היחיד שכרגע ישנו, הוא שלפחות על פי המוצע, תרד ההגבלה על מודעות חוצות.

איתן גינזבורג: מה הבעיה עם עיתונים?

איתן גינזבורג: למה להגביל את העיתונים?

גור בליי: עלו כל מיני גרסאות, ואנחנו חשבנו שאפשר להוריד את מגבלת הגודל, אבל לחבר הכנסת מקבל היו כל מיני הצעות נוספות.

גלעד קריב: מה דוח בייניש אומר?

גלעד קריב: מפחדים מהשתלטות, מקנייה.

גור בליי: הרעיון בעיתונים הוא שלא רוצים שמפלגה אחת תשתלט על עיתון.

אורלי עדס: שיש לה ממון.

גלעד קריב: איתן, הרציונל הוא שלא תהיה השתלטות של מפלגה אחת יותר גדולה על כל שטחי הפרסום.

גור בליי: לדעתי, המגבלה של 40 אינץ' בעיתונים ממילא לא רלוונטית.

איתן גינזבורג: כתוב שם "מודעה אחת לא תעלה על 40 אינץ', ובכל מקרה, במשך שלושה חודשים, 10,000 אינץ'".

אלעזר שטרן: זה סעיף שמתייחס לעיתונים, וזה לא היה התיקון.

איתן גינזבורג: אני מדבר על זה עכשיו.

גור בליי: האם 40 אינץ' הם בכלל מגבלה רלוונטית?

אורלי עדס: זה שוב נובע מהשיקולים הכספיים והאמצעים שעומדים לרשות כל רשימה.

אורלי עדס: זה בערך חצי עמוד.

איתן גינזבורג: 40 אינץ' זה רבע עמוד.

איתן גינזבורג: מה ענק בזה?

איתן גינזבורג: מי אמר שזה ענק?

גלעד קריב: אי-אפשר לקחת דף מלא.

אורלי עדס: צריך לזכור ש-40 האינץ' האלה מאוד יקרים.

איתן גינזבורג: זה עניין של כל מפלגה איפה היא מוציאה את הכסף שלה.

אורלי עדס: היה צריך להגביל את זה כדי שרשימות שאין להן מימון מפלגות, יוכלו גם לעשות את מה שאתה עושה.

גלעד קריב: היה הסדר שלם שדיבר על היבטים שונים.

גלעד קריב: לא הספקנו לדון בזה, ואני לא בטוח שכדאי לגעת רק בהיבט אחד של השטח הפרסומי.

איתן גינזבורג: למה אתם רוצים למחוק את השקיפות ביחס למודעות בעיתונים?

דין ליבנה: כי הוסיפו את הסעיף של השקיפות.

דין ליבנה: מוחקים את זה פה, כי זה יהיה על הכול.

גור בליי: זה טכני.

גור בליי: זאת רק התאמה.

גור בליי: סעיף השקיפות הכללי חל על זה.

גלעד קריב: אנא הקרא.

גור בליי: אם כך, את הסעיף של ההגדרות הכלליות כבר הקראנו.

גור בליי: את סעיף השקיפות המעודכן הקראנו, למעט השינויים בעקבות ההצעות של חבר הכנסת רוטמן.

איתן גינזבורג: שמבטלים את ה-50 ו-70 זה ההישג הכי גדול בפרלמנט אי פעם.

איתן גינזבורג: בשביל זה הגעתי לכנסת.

גלעד קריב: חכה, בוא נראה שזה יקרה.

גור בליי: בעקבות הערתו של חבר הכנסת רוטמן, מודעת בחירות תהיה: (1) תעמולת בחירות שנעשית על ידי מתמודד בבחירות, גוף הקשור לסיעה או גוף פעיל בבחירות או מי מטעמם.

גור בליי: החלופה השנייה למודעה היא: (2) תוכן של תעמולת בחירות, שפורסם בעבור תשלום.

גור בליי: זאת הייתה הבקשה של חבר הכנסת רוטמן, ו-(2) חל רק בתקופת בחירות.

גלעד קריב: הסיבה המרכזית הייתה חשש שאת הסעיף הזה אפשר להפעיל רק אם יושב-ראש ועדת הבחירות קורא לאדם ושואל אותו לגבי היוזר שלו ברשתות החברתיות, שהרבה פעמים הוא אנונימי.

גלעד קריב: לכן, צמצמנו את זה קודם כול רק לתקופת בחירות, וגם לא כתבנו שמדובר בתשלום בעבור כתיבה.

גלעד קריב: יש הרבה מאוד אנשים שכותבים.

איתן גינזבורג: איפה זה?

איתן גינזבורג: איזה סעיף זה?

גלעד קריב: זה בעמוד 2.

גלעד קריב: כשמדובר על מפלגה, גוף קשור או מטעם, זה לאורך כל הזמן ולא רק בתקופת בחירות.

גלעד קריב: אין פה הגבלות.

גלעד קריב: כשמדובר על אדם שמפעיל יוזר באיזושהי רשת חברתית, כדי שלא יהיה מצב שכל הזמן יעסקו בשאלה מי עומד מאחורי היוזר, ההוראה מצומצמת יותר רק לתקופת בחירות, ורק לאדם שקיבל תשלום בעבור הפצת תעמולת בחירות.

רומן גרביץ': איך אתה יודע שהוא קיבל תשלום?

גלעד קריב: אם מישהו יגיש עתירה, יש סמכות ליושב-ראש ועדת הבחירות לקרוא לאותו אדם או לפנות לחברה שמפעילה את הרשת החברתית ולבקש ממנה פרטים.

גלעד קריב: בגלל החשש מפגיעה בפרטיות צמצמנו את זה לתקופת הבחירות.

גלעד קריב: נתחיל עם ההוראה הזאת ונראה.

גלעד קריב: יש חקיקה הרבה יותר מרחיבה בתחום שימוש בבוטים וכולי ברשתות.

גלעד קריב: הלוואי ונצליח להביא את זה.

איתן גינזבורג: למה מבטלים את סעיף 4 בחוק, בנוגע לרמקולים?

גור בליי: הייתה לנו הצעה שונה, שלא להוריד את זה לגמרי, והמגבלות, אבל הוועדה לא קיבלה את זה.

אלעזר שטרן: ההצעה של ועדת בייניש הייתה להוריד את זה.

גלעד קריב: מה המצב של הפעלת רמקולים ליד קלפיות?

רומן גרביץ': גם היום אתה לא יכול להפעיל את זה.

רומן גרביץ': אתה לא יכול להפעיל את האוטו עם רמקול.

איתן גינזבורג: הם נוסעים עם הרכב והרמקולים שלהם בכל רחובות העיר.

איתן גינזבורג: מעבר לכך שזה מטריד, וזה גם אסור על פי חוק, ובתקופת בחירות זה מהדהד עוד יותר.

איתן גינזבורג: כשיש את הסעיף הזה בחוק הבחירות, יושב-ראש ועדת הבחירות יכול לאסור על זה.

גלעד קריב: כשהיינו בדיון בוועדה זה נראה קצת אנכרוניסטי.

גלעד קריב: לפעמים אתה עושה אסיפת בחירות, אתה לא יכול להפעיל רמקול?

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: באסיפת בחירות זה מותר.

גור בליי: ועדת בייניש המליצה להוריד את זה כליל.

גור בליי: ההצעה שאנחנו הצענו כייעוץ משפטי, והיא זאת שהתקבלה בוועדת החוקה בכנסת העשרים, הייתה ברוח מה שאיתן אומר.

גור בליי: כלומר, יש הגבלה כללית על רמקול, אבל יש החרגה לעניין עצרות והגברה.

גור בליי: מעבר לזה, יש הגבלה ואתה לא יכול להסתובב עם רמקולים ברחבי העיר.

גור בליי: הוועדה לא קיבלה את זה.

גור בליי: הוועדה רצתה לחזור לגרסת בייניש ולבטל לגמרי את ההגבלה, ושההסדרה תהיה באמצעות תקנות הרעש הרגילות.

גור בליי: החיסרון בזה, הוא שאז אין לך את האופציה לכל מיני צווי מניעה של יושב-ראש ועדת הבחירות המרכזית.

גלעד קריב: איתן, זאת נקודה נכונה.

גלעד קריב: מקסימום אנשים שירצו יגישו הסתייגויות.

איתן גינזבורג: כרגע הסעיף קיים.

גלעד קריב: בנוסח שנציג מחר נביא את הנוסח שהתקבל בוועדה בפעם שעברה, שהוא נוסח באמצע.

גלעד קריב: מי שירצה להגיש הסתייגות ולבטל את הכול, יגיש הסתייגות.

גלעד קריב: חבר הכנסת רוטמן, העליתי את השאלה שלך לגבי גיל המשקיפים.

שמחה רוטמן: שמעתי, ואפילו הקשבתי קצת בנסיעה.

שמחה רוטמן: לא אחזור על כל הדיון שהיה, אבל אני רוצה לומר דבר אחד.

שמחה רוטמן: ידוע לנו שיש אוכלוסיות גדולות במדינת ישראל שפטורות.

שמחה רוטמן: אינני יודע מה הדין, למשל חייל שמשרת שבוע-שבוע או האם לחייל בשירות סדיר יש מניעה לעבוד ביום הבחירות אם הוא יום חופשי מצה"ל באותו זמן – אינני יודע.

אורלי עדס: למיטב ידיעתי, צה"ל לא נותן אלא רק היתרים מיוחדים.

שמחה רוטמן: הוא צריך לקבל אישור מצה"ל.

שמחה רוטמן: יש חיילים שיש להם אישורי עבודה.

רומן גרביץ': זה לא קשור לאישורי עבודה.

שמחה רוטמן: יש חיילים שיש להם אישורי עבודה מצה"ל.

אורלי עדס: צריך לקבל היתר מיוחד לעבוד ביום הבחירות.

גלעד קריב: היינו באמצע ההקראה.

גלעד קריב: נמשיך בקריאת הסעיפים האלה.

גור בליי: אני אחדד לגבי סעיף 4, לאור השינוי שהוצע.

גור בליי: בנוסח שהיה בכנסת העשרים יהיה איסור השימוש ברמקול, פרט לשימוש ברמקול באספות ובכינוסים שמטרתם תעמולת בחירות.

גור בליי: אין בהוראות סעיף זה כדי לפגוע בהוראות לעניין שימוש ברמקולים שנקבעו בדין אחר – הכוונה לתקנות רעש וכן הלאה.

גור בליי: אחרי סעיף קטן (א) יבוא: (ב) הוראות סעיף זה יחולו בשינויים המחויבים גם על תעמולת בחירות בבחירות המקדימות.

גור בליי: זה היה הנוסח בכנסת העשרים, ואנחנו נכניס את זה גם, אדוני היושב-ראש.

גור בליי: לגבי הסעיפים שלא הקראנו עדיין, ועוסקים בנושא שידורי התעמולה.

גור בליי: בסעיף 15(א) לחוק העיקרי, אחרי "עם אותה ועדה" יבוא "ועם מאסדרי השידורים".

גור בליי: במקום "15" יבוא "7".

גור בליי: זה ברדיו, ואגב, כן מורידים את הבסיס.

גור בליי: גם מהטעם הזה יש כבר פגיעה.

גור בליי: זה נשמע לי הגיוני, וכבר מהטעם הזה יש הצדקה ל-61.

שמחה רוטמן: אני חייב לומר שבכל הנושא הזה דעתי מאוד לא נוחה.

שמחה רוטמן: כמו שאמרנו אומרים, יש איזה הסדר כולל שאומר, תוריד אבל תאפשר לקנות.

שמחה רוטמן: אנחנו עושים חצי עבודה בנושא הזה, וזה מעורר בעיה.

גלעד קריב: אני מבין, אבל מצד שני יש פה דבר שכבר נמשך ונמשך.

גלעד קריב: הוא קצת מצמצמם.

גלעד קריב: קורית פה דינמיקה שוועדת הבחירות מבינה, והיא דוחקת את השידורים מהפריים-טיים לקצוות לוח השידורים.

איתן גינזבורג: שמחה, כל השידורים היום הם ב-12 בלילה.

איתן גינזבורג: רובם.

גלעד קריב: בוא נצמצם.

גלעד קריב: נתחיל.

גלעד קריב: אני מבין את מה שאתה אומר.

איתן גינזבורג: ובכל פעם זה יותר מאוחר.

איתן גינזבורג: זה התחיל ב-10, עבר ל-11, ועכשיו זה 12.

שמחה רוטמן: גם שעות הצפייה מתאחרות.

איתן גינזבורג: לא בגלל שעות הצפייה.

איתן גינזבורג: תאמין לי.

איתן גינזבורג: נציגי החברות, הזכיינים, לא באים ומתנדבים לעשות את זה סתם ב-12 בלילה כי יש רייטינג גבוה.

איתן גינזבורג: זה הורג להם את הרייטינג.

דין ליבנה: הם גם אומרים לנו ש-11 ורבע בלילה זה לא טוב להם.

דין ליבנה: הם מבקשים שזה יהיה אחרי 12 בלילה או לפני 4.

גלעד קריב: מכובדיי, היה על זה דיון ארוך בוועדה ביום שני.

גלעד קריב: הדעות כולן לגיטימיות, ואפשר להגיש הסתייגויות לשנייה ושלישית.

שמחה רוטמן: בסופו של דבר, אתה צריך להגיע להסכמות עם כל המפלגות.

גלעד קריב: לא הצלחתי לקבל הבנה אם המפלגות הולכות על זה, ואני מאוד מקווה שכן.

גלעד קריב: זה באמת סתם, זה טורח הציבור וכבר לא טורח הערוצים.

גלעד קריב: אמת טורח הציבור.

גלעד קריב: בגלל העיקרון של להיזהר מאוד בסיפור של מפלגות חדשות, הנוסח שיגיע מחר, גם לגבי הרדיו, לא יוריד מ-15 ל-7 את זמן הבסיס.

גלעד קריב: נישאר עם 15, ותהיה רק הקטנה כמו בטלוויזיה.

גור בליי: רק הקטנה מכמה שמקבלים פר חבר כנסת.

גלעד קריב: כן.

גלעד קריב: שלא תעלה טענה שפגענו במפלגות חדשות.

גור בליי: בהתאם לכתוב אני מקריא את הנוסח שבפניכם: בסעיף 15(א) לחוק העיקרי, אחרי "עם אותה ועדה" יבוא "ועם מאסדרי השידורים"; זה כדי שתהיה זכות שימוע לדבר איתם.

גור בליי: במקום "4 דקות נוספת" יבוא "דקה נוספת"; בסעיף 15(א)(ב) לחוק העיקרי, במקום "המנהל הכללי של תאגיד השידור הישראלי" יבוא "מאסדרי השידורים"; זה כל מה שדיברנו בישיבה, ומתאימים את זה לכלל המאסדרים, ולא רק לערוץ 1.

גור בליי: בטלוויזיה, במקום "שתי דקות נוספות" יבוא "דקה נוספת"; הייתה שאלת הפטור מאחריות.

גור בליי: ההצעה כרגע היא את אותו פטור פלילי ואזרחי לתת גם לוועדת הבחירות המרכזית.

גלעד קריב: הבנתי שמשרד המשפטים פחות אוהב את הנושא הזה.

גלעד קריב: אני חושב שזאת התדיינות שצריכה להיות ביניכם.

גלעד קריב: אני מבין את הדברים שלכם, ואני פחות חושב שנכון שהרשות המבצעת - - -

שמחה רוטמן: על מה פטור פלילי ואזרחי?

גור בליי: יש פטור פלילי ואזרחי על תשדירי תעמולה.

גור בליי: יש גם לרגולטורים של השידורים.

גלעד קריב: אבל לוועדת הבחירות שעוברת על השידורים אין את הפטור הזה.

גלעד קריב: וזה לא הגיוני.

גור בליי: וגם לערוצים עצמם.

גלעד קריב: בית המשפט העליון עומד בראשות ועדת הבחירות, וזאת עמדת ועדת הבחירות.

גלעד קריב: אין פה שום תקדים דרמטי לגבי סיוג אחריות במקומות אחרים.

גלעד קריב: זאת מאטריה נפרדת.

גלעד קריב: חבר'ה, דיני בחירות זאת מאטריה נפרדת.

שמחה רוטמן: זה לא מדויק, אבל יושב שם גורם שיפוטי בסופו של דבר, שמחליט על התשדירים, נכון?

שמחה רוטמן: לא הוועדה כולה מחליטה.

דין ליבנה: לא, רק היושב-ראש.

שמחה רוטמן: רק הגורם השיפוטי.

שמחה רוטמן: אגב, אני מאוד אשמח שהם יתחילו להיות אחראים קצת על מה שהם עושים.

גלעד קריב: היא הנותנת.

גלעד קריב: לשופטים יש פטור מאחריות פלילית.

שמחה רוטמן: במקרה הזה, זה שופט מכוח תפקידו השיפוטי.

גור בליי: סעיף 15(ב) אנחנו משאירים את הפטור.

גור בליי: במקום "תאגיד השידור הישראלי לא יישא" יבוא "ועדת הבחירות המרכזית, מאסדרי השידורים והמורשים לשידורים לא יישאו".

גור בליי: אני עובר להתאמות טכניות.

גור בליי: 10.

גור בליי: בסעיף 16א לחוק העיקרי, בכל מקום במקום "המנהל הכללי של תאגיד השידור הישראלי" יבוא "מאסדרי השידורים".

גור בליי: זה חל על כולם.

גור בליי: בסעיף 16ב לחוק העיקרי, במקום "תאגיד השידור הישראלי לא יגבה" יבוא "המורשים לשידורים לא יגבו".

גור בליי: 12.

גור בליי: סעיף 16ג לחוק העיקרי – בטל.

גור בליי: זה הסעיף שעשה את ההחלה אחורה, והכנסנו, כאמור, את כל המורשים והמאסדרים, כל אחד בסעיף שלו.

גור בליי: עד כאן.

גלעד קריב: מכובדיי, הדיון כבר התקיים ונראה מחר מה עמדות הסיעות.

גלעד קריב: חבר הכנסת רוטמן, רצית להתייחס בקצרה?

שמחה רוטמן: כן.

שמחה רוטמן: אני אתייחס לשתי סוגיות.

שמחה רוטמן: אחת, הנושא של גיל 21.

גלעד קריב: בהעסקה של מזכירי קלפי.

שמחה רוטמן: אני אומר שבשביל להגביל חופש עיסוק צריך סיבה מאוד מאוד מאוד טובה.

שמחה רוטמן: להגיד שמי שמשרת בצבא ולא משרת בצבא, ולעשות חשבונות של מי פטור ומי לא?

שמחה רוטמן: חזקה על אנשים שהם שומרים על החוק, ומי שקיבל פטור, קיבל אותו כדין.

שמחה רוטמן: מי שבשירות לאומי ובבית הספר, מותר לו לעבוד תוך כדי.

איתן גינזבורג: אבל זה לא הנימוק.

שמחה רוטמן: זה מה שנאמר.

איתן גינזבורג: נאמר, אבל זה לא הנימוק.

שמחה רוטמן: אתה מלא אנרגיות עכשיו.

אורלי עדס: המגזרים שאתה מדבר עליהם, גם להם יש בני 21 ומעלה.

אורלי עדס: זה לא שאין להם בני 21.

שמחה רוטמן: מעולם לא דיברתי על מגזר.

שמחה רוטמן: רק אמרתי שכאשר אנחנו מגבילים חופש עיסוק של אדם, שהוא בגיר וכשיר, וכמו שהזכיר היושב-ראש, אנחנו נותנים בידו בסיטואציות אחרות נשק ואחריות רבה מאוד, אפילו יש כאלה שיגידו ששולחים אותם לקורס טיס.

גלעד קריב: שולחים אותן לקורס טיס.

שמחה רוטמן: גם אותן וגם אותם.

קריאה: ומש"קי דת.

שמחה רוטמן: ומש"קי דת, וזאת אחריות כבדה הרבה יותר.

גלעד קריב: בעזרת ה', בקרוב מש"קיות דת.

איתן גינזבורג: הם קובעים מזוזות במיגוניות.

אורלי עדס: אני צריכה לראות את הסרטון שכולם מדברים עליו.

אורלי עדס: רק לי אין זמן לראות.

גלעד קריב: הלכתית זה מותר – שוחטות, מוהלות, משגיחות כשרות.

שמחה רוטמן: הכול בסדר, אדוני היושב-ראש, ובלבד שהן מתחת לגיל 21.

שמחה רוטמן: הטלת המגבלה הזאת מצריכה סיבות כבדות מאוד.

שמחה רוטמן: לא השתכנעתי, אני חייב לומר, בייחוד לאור העובדה שלמיטב ידיעתי אתם עברתם למסגרת שבחלק מהקלפיות או בכל הקלפיות יש כבר שני מזכירים.

שמחה רוטמן: אפשר לקבוע שלפחות אחד מן המזכירים יהיה מעל גיל 21, אם אתם רוצים דמות בוגרת.

שמחה רוטמן: לייצר פגיעה בחופש העיסוק ללא סיבה כבדת משקל, אני מאוד מאוד מתנגד לזה.

שמחה רוטמן: אני חושב שצריך לבטל את זה.

שמחה רוטמן: אפשר לדבר על מגזרים, אפשר לדבר על המגזר הערבי ועל המגזר החרדי, ואני לא חושב שזה שיח מגזרי.

שמחה רוטמן: אני חושב שמגבלה בחקיקה על חופש עיסוק זקוקה, על פי החוק, להצדקה כבדת משקל, עם קשר ישיר לפי מבחני המידתיות.

עמי ברקוביץ': זה אושר בבג"ץ.

שמחה רוטמן: אל תיתן לי להתחיל.

שמחה רוטמן: אני חושב שהיה סיכום מאוד ברור ובין יושב-ראש הוועדה שבבחינת מידתיות של דברי חקיקה שמגיעים אלינו לוועדה, אנחנו לא מסתמכים על בג"ץ אלא אנחנו עושים את העבודה בעצמנו כמחוקק שחוקי היסוד חלים על כל רשויות השלטון.

שמחה רוטמן: כך כתוב בחוק היסוד.

שמחה רוטמן: לכן, אנחנו אמורים להפעיל שיקול דעת שלנו על המידתיות, ולהשתכנע במידתיות בעצמנו.

דין ליבנה: הכנסת, שחוקקה את זה ברוב מאוד מאוד גדול, השתכנעה.

דין ליבנה: עכשיו אתה מנסה לשכנע את הכנסת הבאה, כשהכנסת הייתה אתה.

גלעד קריב: מכיוון שזה לא יהיה בנוסח, השלב המתאים להביא הסתייגות ולנמק אותה הוא בשנייה-שלישית.

גלעד קריב: זה בסדר, אתה מקדים.

שמחה רוטמן: לא, לא.

שמחה רוטמן: אני לא מנמק את ההסתייגות.

שמחה רוטמן: הנושא השני, אנחנו לא יודעים אומנם באיזו יום יהיו הבחירות, כי אנחנו עם אופציה א' ואופציה ב'.

גלעד קריב: באיזה תאריך.

גלעד קריב: אנחנו יודעים באיזה יום.

שמחה רוטמן: באיזה תאריך.

שמחה רוטמן: במקרה הזה, יוצא גם שעון קיץ וגם שעון חורף, כלומר הפער בין אופציה א' לאופציה ב' הוא לא רק הבדל.

שמחה רוטמן: שעות ההצבעה במדינת ישראל בכלל מאוד מאוד ארוכות, ושבע בבוקר בשעון קיץ, במועד הרלוונטי – אם זה יוצא ה-25 באוקטובר – אומר שרבים מהאנשים, בוודאי אלה שהם מזכירים במקומות רחוקים מביתם או עובדי ועדת קלפי, זאת נסיעה ארוכה בשעות החשכה, בשעות הדמדומים.

שמחה רוטמן: באמת, זאת שעה מאוד מאוד מוקדמת, ויש לדברים האלה גם עלויות, למי שמקבל לפי שעה.

שמחה רוטמן: האופציה הזאת יוצאת בראש חודש, ואני לא רוצה להפריע, כמובן, לאדוני היושב-ראש ולנשות הכותל.

גלעד קריב: אם היה מדייק אדוני בלוח העברי, הוא היה מבין שמדובר ב-ל' תשרי.

שמחה רוטמן: נכון, וזה יוצא ראש חודש.

גלעד קריב: אבל אנחנו מקפידים להגיע לכותל רק ב-ב' בראש חודש.

גלעד קריב: לכן, אנחנו מתארגנים לחגיגת ותפילת ניצחון לשם יתברך, שלא יהיו לכם 61 גם בבחירות החמישיות.

גלעד קריב: ותודה שדאגת לנשות הכותל.

גלעד קריב: לפרוטוקול.

שמחה רוטמן: אני מדקדק מאוד מאוד לא, חס ושלום, להכשיל אתכם להיות בגדר הצועק לשעבר.

שמחה רוטמן: הרי זאת תפילת שווא.

גלעד קריב: בכל זאת מש"ק דת.

שמחה רוטמן: לא, ורגע ברצינות.

שמחה רוטמן: אני מבקש ששעות ההצבעה יהיו משמונה בבוקר ולא משבע בבוקר.

גלעד קריב: חבר הכנסת רוטמן יגיש הסתייגות בנושא.

אורלי עדס: למרות שתגרמו קצת לחילול חג.

שמחה רוטמן: חס ושלום.

שמחה רוטמן: זה באישור ועדת החוקה.

דין ליבנה: מתי, לדעתך תכתבו ערעורים?

שמחה רוטמן: אתה מתכוון לחול המועד?

דין ליבנה: כן, סוכות.

גלעד קריב: ידידיי, אני שמח שאנחנו עוסקים בדברי תורה גם בשעה היפה הזאת של הערב.

גלעד קריב: אדוני, תגיש הסתייגות וזה לא יהיה בנוסח הוועדה.

גלעד קריב: מכובדיי, אני מודה לכולם.

גלעד קריב: אנחנו נפגשים פה מחר בשעה 08:30 להצבעות.

אורלי עדס: תודה רבה, אדוני.

גלעד קריב: תודה רבה, הישיבה נעולה.