ועדת הכלכלה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 197, 2021-03-07 12:37

יעקב מרגי: שלום לכולם.

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה של הכנסת.

יעקב מרגי: היום 7 במרץ 2021, כ"ג באדר התשפ"א.

יעקב מרגי: הנושא על סדר היום הוא הצעת תקנות התעבורה (תיקון מס'... ), התשפ"א-2021 בדבר התקנת מערכת עזר לנהג להתרעה על השארת ילדים ברכב וכן הצעת צו התעבורה (עבירות קנס) (תיקון), התשפ"א-2021 בדבר התקנת מערכת עזר לנהג להתרעה על השארת ילדים ברכב.

אתחיל באנקדוטה: מי ייתן לי תזכורת איפה היינו?

אתחיל באנקדוטה: היינו רק עם הסיפור של המודל האיטלקי והתאמות נוסח בנושא.

יצחק פינדרוס: היו עוד שני נושאים שהעלינו אז.

איתי עצמון: אגיד איפה אנחנו אוחזים.

איתי עצמון: אנחנו כרגע בדיון השלישי של הוועדה בתקנות ובצו התעבורה, שהוא תיקון משלים לעניין הקנסות.

איתי עצמון: בישיבה הקודמת של הוועדה הבנו במסגרת התיאום הפנים-ממשלתי שיש הסכמה שהסטנדרט יהיה סטנדרט שמעוגן בחקיקה באיטליה.

איתי עצמון: ההחלטה הזאת הצריכה שינוי משמעותי למדי בנוסח של התקנות.

איתי עצמון: משרד התחבורה, גם בתיאום איתנו ועם שאר גורמי הממשלה, הביא נוסח לדיון בפני הוועדה, הנוסח שמונח כרגע על שולחן הוועדה.

איתי עצמון: הנוסח פורסם מבעוד מועד והוא כרגע מונח לעיני חברי הכנסת והמוזמנים.

איתי עצמון: אני מציע שנציגי משרד התחבורה יסבירו את העיקרים של המודל המוצע.

אבנר פלור: אני מהנדס אבנר פלור, סמנכ"ל בכיר מינהל תנועה במשרד התחבורה.

אבנר פלור: בהמשך לדיון הקודם, התאמנו ככל שניתן את תיקון התקנה בעניין מערכת למניעת שכחת ילדים לחקיקה האיטלקית.

אבנר פלור: בדקנו את זה גם מול מה שקורה באיטליה.

אבנר פלור: בישיבות הפנימיות בתוך הממשלה ערכנו מספר דיונים בנושא הזה.

אבנר פלור: התקנות המוצגות היום לא מהוות שום חסם לייבוא מערכות העומדות בחקיקה האיטלקית.

אבנר פלור: הסרנו את הדרישה שלנו לתקן ישראלי והתאמנו לחקיקה איטלקית כפי שהיא, בלי המצאות ישראליות ייחודיות.

אבנר פלור: כפי שאדוני היושב-ראש ביקש, נבצע את הפיקוח והאכיפה.

אבנר פלור: כפי שאדוני היושב-ראש ביקש, בדקנו ונבצע את הפיקוח והאכיפה אחרי הליך הייבוא.

אבנר פלור: זה גם בהתבסס על החקיקה של חוק רישוי שירותים לרכב, ששם יש עיצומים וסנקציות.

אבנר פלור: שם יש עבירה פלילית עד שנה וחצי מאסר על דיווח כוזב וגם עיצומים, שתיכף נפרט אותם.

אבנר פלור: גם מבחינת לוחות הזמנים שבדקנו – יש לי פה מצגת שהכנתי עם מספר מערכות שלקחנו מאיטליה, עם העלויות שלהן.

אבנר פלור: העלויות הן בין 30 ל-100 ומשהו אירו.

אבנר פלור: אם תרצו אני יכול להציג את המצגת, או לומר בעל-פה.

אבנר פלור: אני לא רוצה להיכנס לתוצרים ודגמים.

אבנר פלור: יש מערכת שמחוברת לרצועת כתף בכיסא הבטיחות של הילד, שהמחיר שלה באמזון איטליה הוא 40 אירו; יש מערכת כרית חישה המונחת על כיסא הבטיחות של הילד, שהמחיר שלה באמזון איטליה הוא גם 40 אירו; יש מערכת כרית חישה המונחת על הכיסא, שמחירה מעל 65 אירו; יש מערכת ישראלית, Baby Flag, שהעלות שלה 450 שקלים.

אבנר פלור: אלה מספר מערכות שלקחתי כדוגמה, להראות שזה קיים וניתן לייבא.

אבנר פלור: עוד דבר שבדקתי, ראיתי שמכיוון שבאיטליה ייצרו כמויות גדולות אז יש עדיין - - -

יעקב מרגי: פשוט יש אנשים עם טראומות, וגם כשאין טראומות הם מייצרים אותן.

יעקב מרגי: בעידן הקורונה חווינו ברשתות כל מיני דברים.

יעקב מרגי: יש כאלה שנתקעו עם הטראומה של האפוד הצהוב, ולא היה כלום.

יעקב מרגי: אני יכול לומר לך שזה הביא רק ברכה.

יעקב מרגי: יורד אדם מן הרכב – אומרים שהציבור הישראלי לא מחונך – רואים נהגים בצד הדרך ישר שמים אפוד.

יעקב מרגי: אז אם זה לא הועיל – אני לא יודע.

יעקב מרגי: אמרתי את זה כמעט בציניות.

יעקב מרגי: בחרנו במודל האיטלקי כי הוא מודל קיים.

יעקב מרגי: אם היה מודל גרמני היינו בוחרים בו כדי לא לייצר תקינה ישראלית, בירוקרטיה ומעבדות ובדיקות ועלויות.

בועז טופורובסקי: באיטליה מסבסדים את המערכות האלה.

בועז טופורובסקי: השאלה אם גם בארץ יעשו כך.

יעקב מרגי: אתה רוצה שהתקנות יעברו?

יעקב מרגי: אם אתה רוצה סבסוד זה אומר שאתה לא רוצה את התקנות.

בועז טופורובסקי: לא.

בועז טופורובסקי: למה?

יעקב מרגי: תראה, מסכן נציג האוצר, הוא כבר כוסס אצבעות, הוא לא יודע מאיפה באת אליו.

יעקב מרגי: .. זה נאמר בהומור.

אבנר פלור: לשאלה של היועץ המשפטי לוועדה, היות ויש הקלה יחסית לתיקון הקודם ועיקר המערכות שמשווקות באיטליה הן מערכות מקושרות, גם פה המערכות יהיו יותר מקושרות, פחות מחוברות לרכב.

אבנר פלור: זה מערכת שאתה לא חייב להתקין אלא אתה מניח אותה על הכיסא או עושה כל מיני פעולות.

מטי יוגב: ואז אתה שוכח את ההתקן ואת הילד...

יעקב מרגי: אם אני עכשיו רוצה להסיע את הנכדים שלי כבייבי סיטר, אני אומר:

יעקב מרגי: לא רק שאתה מביא לי את כיסא התינוק אלא תביא לי גם את הכרית הזאת או כל התקן שלא מחובר לרכב.

יעקב מרגי: יפה.

אבנר פלור: לא הרכב מחויב אלא הנהג.

יעקב מרגי: אבל אלה מערכות ניידות.

אבנר פלור: המערכות המקושרות הן ניידות.

יעקב מרגי: מה זה אמזון?

יעקב מרגי: כלומר המוצרים האלה הם מוצרי מדף זמינים שניתן להזמין?

אבנר פלור: אמזון זה רשת של מכירה.

יעקב מרגי: תודה, אני יודע.

יעקב מרגי: זאת אומרת שהמוצרים האלה זמינים?

אבנר פלור: כן.

יצחק פינדרוס: האם מוצר המדף באמזון מגיע ביחד עם האישור שזה עומד בתקן?

יצחק פינדרוס: כי זה מה שכתבתם בתקנות, שצריך שיהיה אישור שזה עומד בתקן.

יעקב מרגי: זה ירד.

יצחק פינדרוס: לא ישראלי, אישור, הצהרת יצרן שזה עומד בתקן.

יצחק פינדרוס: האם אמזון מוכרים עם הצהרות יצרן?

יצחק פינדרוס: ניסיתי להיכנס לאמזון שלוש פעמים ולא מצאתי.

יצחק פינדרוס: כך כתוב בתקנה.

אבנר פלור: כפי שאתה יודע, חבר הכנסת פינדרוס, אמזון הוא אתר גדול.

אבנר פלור: יש שם המון דברים ואין זמן לעבור על הכול, אבל לפחות בחלקים עיקריים שעברתי שם, בחלק מן המקרים נכתב שזה עומד בחקיקה האיטלקית.

אבנר פלור: לא הצהרת יצרן.

יצחק פינדרוס: הצהרה מן היצרן?

יעקב מרגי: אתם אומרים אותו דבר, רק בלהט.

יעקב מרגי: הצגת פה דוגמאות.

יעקב מרגי: אלה עומדים בחקיקה האיטלקית?

אבנר פלור: לפי מיטב הבנתי מהקריאה שלי, כן.

יצחק פינדרוס: בתקנות נכתב שצריך לקבל הצהרת יצרן.

יצחק פינדרוס: איך אדם מקבל את ההצהרה?

אבנר פלור: אדוני היושב-ראש, אני שוב מדגיש, בכל מקרה אנחנו לא אומרים AS IS.

אבנר פלור: ממילא מי שמייבא יצטרך להצהיר ואנחנו במשרד התחבורה נבדוק את הדברים.

יעקב מרגי: היבואן יצהיר.

יעקב מרגי: ואם אני קונה את זה בייבוא אישי באמזון?

קריאה: רבותי, אתם מסתכלים בקנקן ולא במה שיש בו.

יצחק פינדרוס: הוא יקנה באמזון.

יצחק פינדרוס: יגידו לו שאין הצהרת יצרן.

יצחק פינדרוס: אז הוא עובר על החוק.

יעקב מרגי: אני נכנסתי באינטרנט לאמזון, גיהצתי את הכרטיס ורכשתי מערכת כזו.

יעקב מרגי: איך אדע אם היא עומדת בדרישות התקן?

אבנר פלור: במוצרים שמשווקים באיטליה יש סימון של CE.

אבנר פלור: זה סימון שמעיד שזה עומד בחקיקה האיטלקית.

יצחק פינדרוס: אז תכתוב בתקנות "CE" ולא "הצהרת יצרן".

אבנר פלור: אם נקרא את התקנות אז תהיה הבהרה.

יצחק פינדרוס: כתוב בתקנות שצריך הצהרת יצרן.

יצחק פינדרוס: אתה אומר שצריך לכתוב שיש סימון של CE.

איתי עצמון: השאלה של היושב-ראש הייתה חשובה.

איתי עצמון: בעקבות השאלות של יושב-ראש הוועדה אני מבקש שתחדדו ותגידו בצורה מדויקת מאוד מבחינת החובות, גם לפי חוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב, שמסדיר בין היתר ייבוא מוצרי תעבורה.

איתי עצמון: תסבירו לנו איך זה משתלב עם ההסדר כאן.

איתי עצמון: מה החובות של יבואן?

איתי עצמון: האם יש חובות על מי שמייבא את זה לצורך אישי?

איתי עצמון: זה מוצר תעבורה למעשה.

דוד טמיר: מבחינת החובות של מי שיבקש לייבא את המוצרים בייבוא אישי, סמנכ"ל בכיר תנועה אמר כאן שלמעשה יש לנו דרישות פונקציונליות שנגזרו מן החוק האיטלקי ויש דרישות של עמידה בדרישות תקינה אירופאיות.

דוד טמיר: עמידה בדרישות תקינה אירופאיות – זה משהו שאמור להיות מסומן על המוצר ב-CE.

דוד טמיר: יחד עם זאת, מעבר לדרישות התקינה יש את הדרישות של החוק האיטלקי ולהן לא אמור להיות סימון.

דוד טמיר: לכן אנחנו נדרוש במסגרת הוראות פקודת הייבוא והייצוא (צו ייבוא חופשי) שמי שמייבא את המערכות האלה לישראל יצטרך לקבל את אישור משרד התחבורה, ואישור משרד התחבורה יינתן על בסיס הצהרת היצרן שהוא מקיים את דרישות החוק האיטלקי.

יצחק פינדרוס: אמזון יצטרך את אישור משרד התחבורה?

איתי עצמון: זה לא מכוח התקנות האלה.

דוד טמיר: לא מכוח התקנות האלה.

יצחק פינדרוס: הסמנכ"ל הצהיר יפה שיקנו באמזון.

אבנר פלור: לא כך אמרתי.

תכתוב בתקנות: << מנהל >> (היו"ר בועז טופורובסקי) << מנהל >>

איתי עצמון: שאלתי לגבי מערכות הדינים האחרות.

איתי עצמון: יש את תקנות התעבורה.

איתי עצמון: מעבר לכך יש חובות על ייבוא מוצרי תעבורה בחוק רישוי שירותים ומקצועות הרכב וכן בצווים מכוח פקודת הייבוא והייצוא.

איתי עצמון: לכן ביקשתי שמשרד התחבורה יציג את כל המסגרת של מערכת הדינים שתחול על המוצר הזה, גם מבחינת ההתקנה וגם מבחינת החובות של המייבא – מי שמייבא לשימוש מסחרי, מי שמייבא לשימוש אישי.

איתי עצמון: זה מה שהצגתם כרגע.

דוד טמיר: אמת.

דוד טמיר: אם מבוקש שאציג גם את המערכת של מכלול הרגולציה שתחול על התקנות, צריך להבין שתיקון התקנות שאנחנו מעבירים היום הוא מכוח פקודת התעבורה.

דוד טמיר: מכוח פקודת התעבורה שר התחבורה מוסמך לקבוע דרישות ביחס לרכבים שנעים בכבישי ישראל.

דוד טמיר: לכן גדר הסמכות שלנו מוגבל לעצם הקביעה של החובה להתקין את המערכות מן הסוג הזה, שמטרתן היא שמירה על בטיחות המשתמשים ברכב.

דוד טמיר: עד כאן גדר הסמכות לפי פקודת התעבורה.

דוד טמיר: כאשר אנחנו מגיעים לנקיטת סנקציות ולהסדרת הייבוא של המוצרים האלה לישראל, אנחנו שואבים את מקורות הסמכות לא מפקודת התעבורה אלא מחוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב, שהוא החוק שמסדיר ייבוא מוצרי תעבורה.

דוד טמיר: לפי הבדיקה שערכנו הוראות החוק חלות על המוצרים האלה מאחר שהם נכנסים בגדר הגדרה של מוצר תעבורה שקבועה בחוק.

דוד טמיר: לכן אנחנו נסדיר, במסגרת החוק יחולו הסנקציות על יבואן שיביא לארץ מערכות שלא מקיימות את מה שהוא הצהיר שהן מקיימות, מצד אחד, ומערכת הדינים הנוספת, חוק רישוי שירותים ומקצועות מפנה לפקודת הייבוא והייצוא בכל הקשור לייבוא מערכות.

דוד טמיר: מבחינת הייבוא המסחרי של מערכות, אנחנו נדרוש את אישור משרד התחבורה לייבוא של מערכות מן הסוג הזה, כאשר אישור משרד התחבורה יינתן בהינתן שני תנאים: 1) הצהרת היבואן שהמערכת מקיימת את הדרישות שנקבעו בתקנות התעבורה, קרי: דרישות החוק האיטלקי; 2) שליבואן יש רישיון סחר מוצרי תעבורה, כי זה אחת הדרישות שקבועות בחוק רישוי שירותים ומקצועות.

דוד טמיר: אלה הדרישות.

יצחק פינדרוס: אני מדבר עכשיו לא על חוק הייבוא והייצוא אלא על משלוח בדואר.

יצחק פינדרוס: בתקנות פה נכתב שאני יכול לשים מערכת כזו ברכב שלי אם יש לי הצהרת יצרן שהיא עומדת בתקן.

יצחק פינדרוס: הציג סמנכ"ל משרד התחבורה שבדקו ויש לאמזון מוצר מדף שאני יכול לרכוש.

יצחק פינדרוס: האם אתה יכול להגיד לי מבחינה משפטית – לא שעכשיו יעלה מנכ"ל משרד התחבורה ויגיד שאני רצחתי שלושה ילדים, אני מכיר את הנוסחה הזאת, אני מראש מכין אתכם למה שהוא יגיד, ואני לא דן על הקנקן אלא על מה שיש בו.

יצחק פינדרוס: אני שואל מבחינה פרקטית: אני עכשיו הזמנתי באמזון ושלחו לי מוצר.

יצחק פינדרוס: לפי התקנות זה טוב או לא טוב?

בועז טופורובסקי: הוא לא טוב, זה מה שאתם אומרים.

יצחק פינדרוס: אם אני קורא בעברית, זה לא טוב.

יצחק פינדרוס: למה?

יצחק פינדרוס: כי אין לי הצהרת יצרן ואני צריך הצהרת יצרן.

יצחק פינדרוס: אמזון לא עוסק בהצהרות יצרן.

בועז טופורובסקי: או אישור של משרד התחבורה.

אבנר פלור: אמרתי שנכנסנו לאתר אמזון בכדי לתת לכם דוגמאות של מוצרים שמשווקים.

אבנר פלור: לא אמרתי שאפשר לקנות בלי הצהרה.

אבנר פלור: זה לא מה שנאמר.

יצחק פינדרוס: איך אני מקבל את ההצהרה?

יצחק פינדרוס: יש לי נכד שאני רוצה לקחת באוטו.

יצחק פינדרוס: אני ב-15 ביולי, ה-1 באוגוסט הולך לחול, אז אשלח את אמזון לכתובת בחוץ לארץ בשביל לא להסתבך עם הדואר.

יצחק פינדרוס: אני רוצה לקנות את המוצר.

יצחק פינדרוס: באיטליה יש מיליון מערכות מיותרות בחצי השנה הקרובה.

יצחק פינדרוס: נצא מנקודת הנחה כזאת.

יצחק פינדרוס: על זה נדבר עוד מעט.

בועז טופורובסקי: פינדרוס, הם הבינו את השאלה.

יצחק פינדרוס: אני רכשתי.

יצחק פינדרוס: האם זה עומד בתקנות?

יצחק פינדרוס: למיטב הבנתי, לא.

יצחק פינדרוס: האם יש לנו פתרון לזה?

יצחק פינדרוס: זה הכול.

דוד טמיר: ההסדרה של ייבוא אישי נעשית מכוח צו ייבוא אישי, שהוא צו חדש יחסית.

יצחק פינדרוס: אני מדבר לא על צו ייבוא אישי, לא הבנת אותי.

יצחק פינדרוס: בתקנות שאני רוצה לאשר היום.

בועז טופורובסקי: אני אדם פרטי ושמעתי שיש תקנות.

בועז טופורובסקי: אני סבא או אבא.

בועז טופורובסקי: אני נכנס לאמזון, רואה מוצר ומזמין אותו.

בועז טופורובסקי: זה לא נחשב מוצר שעומד בתקן כי אני לא יודע לבקש הצהרת יצרן או אישור של משרד התחבורה.

אבנר פלור: הצהרת יבואן.

בועז טופורובסקי: אני מזמין מערכת ב-39 אירו באמזון וזה נשלח אליי.

בועז טופורובסקי: זה לא ייחשב משהו שעומד בדרישות התקן?

אבנר פלור: במסגרת התקנות אנחנו מתייחסים לייבוא המסחרי ולשיווק המסחרי.

אבנר פלור: אין פה התייחסות לנושא של ייבוא אישי.

איתי עצמון: מה יידרש מאדם שרוצה לקנות לצורך עצמי, לשימוש שלו בדרך של ייבוא אישי?

איתי עצמון: מה יידרש ממנו?

דוד טמיר: אנחנו עדיין לא קבענו את הדרישות לייבוא אישי אבל מבחינתנו, ברגע שתהיה מערכת - - -

יצחק פינדרוס: אני לא מדבר על ייבוא אישי.

יצחק פינדרוס: אני סומך עליכם בתקנות שאנחנו מאשרים כרגע.

בועז טופורובסקי: אתה כן מדבר על ייבוא אישי, זו הכוונה, פינדרוס.

בועז טופורובסקי: זה אותו מונח.

בועז טופורובסקי: אין לזה תשובה.

יצחק פינדרוס: לא, זה לא אותו מונח.

יצחק פינדרוס: בכוונה אני לא רוצה ללכת לייבוא אישי.

יצחק פינדרוס: אני מדבר על משהו אחר.

בועז טופורובסקי: אני נכנס לאינטרנט ומזמין לי מערכת.

יצחק פינדרוס: הדרך שלו היא על ידי אמזון, זה מה שמשרד התחבורה מציג לנו.

בועז טופורובסקי: לא, הם הציגו דוגמה.

יצחק פינדרוס: אני רוצה לדעת אם אני עומד בתקנות.

יצחק פינדרוס: התשובה היא לא.

יצחק פינדרוס: לא לגבי תקנות ייבוא אישי.

יצחק פינדרוס: עשיתי כל דבר כפי שצריך ועכשיו השוטר עצר אותי ובודק אם יש לי הצהרת יצרן או אין לי.

בועז טופורובסקי: הבנתם את השאלה.

אבנר פלור: הבנו את השאלה.

אבנר פלור: ברשות

אבנר פלור: כם אני מציע שנקרא את התקנות ואז נבהיר ונחדד יותר.

בועז טופורובסקי: בואו נקרא ואחרי כן נשאל את כל השאלות.

דוד טמיר: רק להוסיף שמי שמבקש לקנות את המערכות האלה בייבוא אישי מאמזון או מכל אתר אינטרנט שהוא מוצא לנכון, צריך למצוא באותו אתר שהמערכת מקיימת את דרישות החוק האיטלקי.

יצחק פינדרוס: זה לא מה שכתוב כאן בתקנות.

יצחק פינדרוס: תקרא.

דוד טמיר: התקנות מצטטות את הדרישות של החוק האיטלקי ולכן זו הדרישה.

בועז טופורובסקי: בואו נקרא את התקנות ואז ניכנס לזה.

בועז טופורובסקי: אזרח מן השורה לא יבין את זה, או שהוא יקנה או שהוא לא יקנה.

בועז טופורובסקי: אף אחד לא קונה בשום אתר ומתחיל לחפש עמידה בתקנות איטלקיות ופה ושם, זה לא יקרה.

בועז טופורובסקי: כבר נגיע לזה.

בועז טופורובסקי: בואו נקרא הכול ונגיע לזה.

בועז טופורובסקי: עד אז מי שמקשיב לנו בזום יעשה בירורים.

דוד טמיר: אתחיל בקריאת התקנות.

דוד טמיר: רק אומר שהנוסח שהתפרסם באתר – מאז שהוא התפרסם יש לנו מספר מצומצם של תיקונים.

איתי עצמון: אני מבקש שתקרא את הנוסח שפורסם מבעוד מועד ומונח על שולחן הוועדה.

איתי עצמון: ככל שיש הערות אנחנו כמובן נשמע, ואם יש לכם תיקונים שנוספו לאחר שהנוסח פורסם תסבו את תשומת ליבנו.

דוד טמיר: תקנות התעבורה (תיקון מס'...), התשפ"א-2021

דוד טמיר: M1 הוא רכב הנוסעים הרגיל שכולנו נוסעים בו, N1 זה רכב עד 3.5 טון, רכב מסחרי, טנדרים מן הסוג הזה, M2 זה טרנספורטר שיכול להסיע עד שמונה אנשים.

דוד טמיר: אלה רוב הרכבים שמסיעים ילדים.

דוד טמיר: לעניין זה אבקש לתקן שלאור השיחות שהיו לנו בתוך הממשלה, אנחנו מבקשים לתקן "ילד עד גיל 4", שזה תואם לדרישת החוק האיטלקי, במקום "עד גיל 5".

בועז טופורובסקי: למה זה גיל ולא משקל או גובה?

בועז טופורובסקי: כי זה הכי פשוט?

דוד טמיר: ההתייחסות שלנו הייתה לנתוני הנפגעים.

דוד טמיר: הניסיון היה לתפוס את מרב הנפגעים וזה עובד לפי הגילאים.

בועז טופורובסקי: אז משנים את זה מגיל חמש לגיל ארבע.

דוד טמיר: אתן הסבר כללי לסעיף שקראתי.

דוד טמיר: הסעיף הזה הוא סעיף האיסור.

דוד טמיר: זה הסעיף שקובע את החובה של מי שנוסע ברכב מן הסוגים שנמנו בתקנה לא להסיע ילד עד גיל ארבע שנים אלא אם כן הותקנה ברכב מערכת עזר לנהג להתרעה על השארתו של ילד כאמור ברכב.

דוד טמיר: סעיף קטן (ב) מפרט אלו סוגי מערכות מקיימות את הדרישות בתקנות אלה.

אבנר פלור: זה בדומה למערכות הבטיחות האחרות, כשהיבואן מנפיק ללקוח את הרכב עם כל הדוקומנטים, וגם בתוך מערכת הרכב שלנו במשרד הוא מציין את כל מערכות הבטיחות שהרכב מצויד בהן, כולל המערכת הזאת.

אבנר פלור: היא נחשבת כאחת מתוך עשר המערכות שנמצאות בתוך הרכב כמערכות בטיחות שמקבלים עליהן הטבה.

איתי עצמון: איפה זה כתוב?

אבנר פלור: זה כתוב במערכת הרכב.

דוד טמיר: זה יצוין ברישיון הרכב.

דוד טמיר: ברגע שאדם קונה, זה יצוין ברישיון הרכב ומי שקונה את הרכב יראה את זה.

איתי עצמון: באופן ברור?

איתי עצמון: כלומר האזרח הרגיל יוכל לראות ברישיון הרכב שלו שקיימת מערכת מובנית.

דוד טמיר: נכון.

דוד טמיר: פסקה (1) מתייחסת למערכות שיצרן רכב התקין בפס הייצור של הרכב.

דוד טמיר: סמנכ"ל בכיר תנועה שלנו אמר שבמקביל למהלך שאנחנו עושים כאן אנחנו עושים מהלך שאמור לתמרץ יבואני רכב להביא רכבים שכוללים כבר את המערכות האלה שהותקנו בפס הייצור, כאשר התמריץ ניתן באמצעות תוספת של ניקוד לרמת האבזור הבטיחותי ברכב.

דוד טמיר: זה מקנה ליבואני הרכב הטבת מס בשיעור מסוים כאשר הם מביאים מערכות מן הסוג הזה.

דוד טמיר: זה תקף ביחס לרכבים חדשים מכאן ואילך.

דוד טמיר: כאן אבקש, בהתאם לשיחות שהיו לנו בתוך הממשלה, למחוק את המילים "בר קיימא".

דוד טמיר: זה רלוונטי גם להערותיו של חבר הכנסת פינדרוס קודם.

דוד טמיר: ההצהרה של היבואן – נראה את זה בהמשך – עברה מן המערכות עצמן לאריזת המערכות ולכן כל הנושא של סימון בר קיימא שנדרש כאשר הסימון הוא על גבי מערכת שנמצאת בתוך הרכב ויכולה להתלכלך ולסבול משחיקה במהלך שנות חייה כבר לא רלוונטי.

דוד טמיר: לכן אנחנו מבקשים למחוק את המילים "בר קיימא".

איתי עצמון: אתם מבקשים עכשיו לעבור מחובת סימון של המערכת עצמה לסימון שיהיה קבוע על האריזה?

דוד טמיר: עוד לא הגענו לזה מבחינת הנוסח אבל אגיע לזה בהמשך ביחס לדרישת ההצהרה.

דוד טמיר: אמת, חובת הסימון, שבמקור ביקשנו שתהיה על גבי המערכות עצמן, אנחנו מבקשים כעת שתהיה על גבי האריזה של המערכת, באופן שמי שמבקש לרכוש את המערכות האלה יוכל לראות שהמערכת עומדת בדרישות שקבענו כאן והוא יידע שהמערכת מקיימת את מה שנדרש, אבל זה יהיה על גבי האריזה בלבד.

איתי עצמון: אם כך צריך לתקן גם כאן.

איתי עצמון: מה שהקראת עכשיו בפסקה (2): "אשר יצרן או יבואן המערכת, לפי העניין, סימן אותה בסימון כמפורט ...".

יצחק פינדרוס: אם נעבור למערכת אולי נבין יותר על מה מדברים.

יצחק פינדרוס: יכול להיות שלא צריך כלום.

יצחק פינדרוס: כפי שהבנתי כאן, לא משנה איפה זה יהיה אבל לא ברור למה צריך את זה.

איתי עצמון: אם אנחנו עוברים עכשיו לסימון על גבי האריזה אז מה שהוקרא עכשיו לא רלוונטי.

יצחק פינדרוס: יהיה כתוב "פרט 4ב(2)".

יצחק פינדרוס: בואו נראה מה הוא רוצה שיהיה כתוב שם ואז נבין איפה כותבים את זה.

יצחק פינדרוס: אולי צריך את זה באותיות של קידוש לבנה על הרכב.

דוד טמיר: להערת היועץ המשפטי לוועדה, מקובל שנכון יותר שייכתב "סימן על גבי אריזתה".

איתי עצמון: כלומר אם אני כאדם פרטי נכנס לאמזון וקונה מערכת כזאת, עליי לוודא שעל האריזה יש סימון כפי שאתם קובעים עכשיו בתקנות?

דוד טמיר: התשובה לזה היא לא.

דוד טמיר: הסימון, מי שמייצר אותו הוא יצרן או יבואן המערכת.

דוד טמיר: לכן הסימון על גבי אריזת המערכת הוא סימון שיהיה תקף ביחס לייבוא מסחרי של מוצרים כאלה לישראל.

דוד טמיר: לגבי מי שמבקש לקנות את זה בייבוא אישי, כפי שדיברנו קודם, שם לא יהיה סימון כיצרן, הרי היצרן לא מייצר את המערכת לצורך שיווק בישראל בהכרח, ולכן מה שיידרש ממי שרוכש את המערכת בייבוא אישי בעצמו באינטרנט, הוא יצטרך לראות שהמערכת עומדת בדרישות החוק האיטלקי.

איתי עצמון: אני מקווה שזה עולה מן הנוסח של התקנות.

יצחק פינדרוס: זה לא נמצא בנוסח.

יצחק פינדרוס: אנחנו מסתובבים סביב עצמנו.

יצחק פינדרוס: נראה בנוסח.

יצחק פינדרוס: אני רוצה לחדד.

יצחק פינדרוס: הבסיס הפילוסופי, מה שעומד מאחורי כל התקנות האלה, להביא את זה עד 1 באוגוסט, כאשר יושב-ראש הוועדה ביחד עם עוד אנשים נכבדים דוחפים, ואני בעד, בשביל להציל ילדים, אבל הבסיס הטכני, שאומר איך אני תוך שלושה, ארבעה, חמישה חודשים עומד פה עם מיליון מוצרים, הוא ההצהרה שלך, ומנכ"ל משרד התחבורה גם אמר לי את זה בשיחה המקדימה, שיש אמזון.

יצחק פינדרוס: אני לא יודע איפה בדיוק מוכרים שם מוצרים.

יצחק פינדרוס: אם כל התקינה לא מתאימה לאמזון אז יש לנו פה בעיה עקרונית, לא איזו בעיה טכנית.

יצחק פינדרוס: הוא כל הזמן מדבר על יצרן או יבואן.

יצחק פינדרוס: אין לי יבואן כרגע עם אנייה עם מיליון מוצרים, הוא לא קיים כרגע, הוא תיאורטי.

יעקב מרגי: מה ההבדל אם אני כאדם פרטי שמייבא כיסא לתינוק לא תקני ולא מאושר?

יעקב מרגי: מה ההבדל?

יעקב מרגי: כאשר אנחנו אמרנו, כדי לחסוך את הבירוקרטיה, שתהיה הצהרת יבואן, אנחנו מבינים שגם האזרח הישראלי כשנכנס החוק לתוקף צריך לבדוק שהוא קונה מוצר תקני שמאושר.

יעקב מרגי: אנחנו בונים על כך שהרוב יבוא מייבוא.

יעקב מרגי: קודם כול מוצרים שמגיעים לארץ צריכים לבוא עם הצהרת יבואן, ואכן הפיקוח והבקרה הם שלכם.

יעקב מרגי: גם אם תתפלפל עכשיו לכתוב איך, מה, מו, מי, תמיד תהיה אפשרות להזמין מוצר שלא עונה להגדרה של ה-CE ושל החקיקה האיטלקית.

דוד טמיר: כבוד היושב-ראש, על זה השבנו לדעתי כבר במקרים קודמים.

דוד טמיר: בסופו של דבר אדם שמביא את המוצר הזה בעצמו, האחריות גם עליו שהמוצר שהוא מייבא עונה על הדרישות.

יצחק פינדרוס: אבל הוא לא עומד בתקנות האלה.

יצחק פינדרוס: אם אני מאשר היום את התקנות האלה זה חד-משמעי.

יצחק פינדרוס: אני מתייעץ עם היועץ המשפטי לוועדה.

יצחק פינדרוס: אני אומר לך, לפי העברית שאני קורא, ואולי אני לא קורא מספיק טוב עברית, בכל מצב אדם שמייבא לעצמו לא עומד בתקן על פי התקנות האלה.

יצחק פינדרוס: יכול להיות שבתקנות מן העבר הוא עומד ובתקנות העתידיות.

יצחק פינדרוס: אם אני קורא בעברית את פסקה (2), הוא לא עומד בתקנות.

יצחק פינדרוס: אם הוא לא עומד בתקנות אז על מה אנחנו מדברים?

יעקב מרגי: אני מוסיף ומחדד.

יעקב מרגי: אדם שמייבא באופן עצמאי לא נקרא יבואן בהגדרה של התקנות האלה, אני מקווה.

איתי עצמון: זה לא ברור.

דוד טמיר: אנחנו צריכים לתקן את המינוח.

יצחק פינדרוס: אני מאשר שב-1 באוגוסט הוא מייבא.

יעקב מרגי: אתה קבעת 1 באוגוסט.

יעקב מרגי: אתה יכול להגיד את זה 200 פעמים.

יעקב מרגי: אתה לא שם לב מה אתה עושה לדיון.

יעקב מרגי: עוד לא הצבענו.

יעקב מרגי: אז הדיון הזה מיותר?

יצחק פינדרוס: לא, ממש לא.

יעקב מרגי: או שתהיו החלטיים או שעוד פעם נשלח אתכם להכין שיעורי בית.

יעקב מרגי: אנחנו מתקנים עכשיו: אדם שרכש בייבוא אישי, קנה לעצמו מוצר, האחריות היא עליו בלבד והוא לא מוגדר יבואן.

יעקב מרגי: הוא לא חייב בהצהרת יבואן.

דוד טמיר: אמת, ולכן אולי מה שיידרש מבחינת הנוסח הוא שההתייחסות תהיה ליבואן מסחרי.

יעקב מרגי: אז תתקנו, בבקשה.

איתי עצמון: אני רוצה להסב את תשומת לבכם, בסעיף 112 לחוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב כתוב שמי שמבקש לייבא מוצרי תעבורה לשימוש אישי זכאי לייבא מוצרי תעבורה או לקבל רישיון ליבואם, לפי העניין, לייבוא עד ארבעה מוצרי תעבורה בשנה מאותו סוג לכל היותר, ובין היתר אם זה מיועד לשימוש אישי המוצרים האלה צריכים להיות מסוג שקבע שר התחבורה בצו והם צריכים לעמוד בדרישות תקינה, בין היתר דרישות תקינה אירופיות, והמבקש יצהיר בכתב כי המוצרים יותקנו ברכב במוסך שקיבל רישיון, וכולי תנאים נוספים.

איתי עצמון: השאלה מה הרלוונטיות של הסעיף הזה לתקנות האלה והאם כשאני רוצה לקנות מוצר אחד או שניים כאלה, שמוגדרים כמוצרי תעבורה, לפי חוק הרישוי המערכת הזאת היא מוצר תעבורה, השאלה אם לא מטילים כאן בעקיפין דרישות שיכבידו מאוד עליי ואני גם אצטרך, כי אני איחשב כיבואן המערכת, אדרש עכשיו לוודא גם שיש סימון על גבי האריזה.

איתי עצמון: אני חושב שלא לכך הייתה הכוונה.

דוד טמיר: כפי שאמרנו, מה שיידרש, בדיוק כפי שאנחנו מכוונים שיבואן מסחרי יידרש להצהיר, אנחנו לא נדרוש דרישה מחמירה יותר ממי שמייבא בייבוא אישי.

איתי עצמון: מותר עד ארבעה מוצרים.

איתי עצמון: כלומר אדם שיש לו יותר מארבעה ילדים עובר כבר לייבוא מסחרי?

דוד טמיר: לא, מה פתאום.

דוד טמיר: אז הוא יקנה ארבעה מוצרים ואשתו תקנה את ארבעת המוצרים הנוספים.

דוד טמיר: אני חושב שאין עם זה קושי.

דוד טמיר: אנחנו נדרוש תצהיר של המייבא האישי, שלפי הבדיקה שלו זה מקיים את הדרישות.

יעקב מרגי: מייבא אישי?

יעקב מרגי: אני הבאתי מכשיר אחד ואתה רוצה ממני הצהרה?

מטי יוגב: השאלה שלך הייתה לגבי ארבעה ילדים.

מטי יוגב: עד איזה גיל צריך להתקין את המערכת?

יעקב מרגי: עד גיל ארבע שנים.

יעקב מרגי: אני עכשיו מייבא מוצר אחד ואתה רוצה ממני הצהרה?

יעקב מרגי: לאן אנחנו מגיעים?

יעקב מרגי: באוויר ובים אתה יודע כמה דברים שקשורים לאופנועים ולמכוניות מגיעים ולא נדרשת שום הצהרה ושום נעליים.

יעקב מרגי: זה מוצר בטיחות כמו כל מוצר בטיחות אחר.

יעקב מרגי: האחריות עליי.

יעקב מרגי: אני כאזרח מסיע ילדים קטנים, שמחייבים מתקן התרעה.

יעקב מרגי: אני צריך לדעת אם מתקן ההתרעה שאני שם הוא תקני או לא תקני.

יעקב מרגי: שייכנס לגוגל ויבדוק, כפי שהוא בודק כל מוצר אחר.

יעקב מרגי: אבל אתה תחייב אדם פרטי להגיש הצהרה?

יעקב מרגי: מי אמור לקבל את ההצהרות האלה?

בועז טופורובסקי: האחריות היא על היבואן האישי?

יעקב מרגי: אתה יודע איזו רגולציה אתה מפעיל?

יעקב מרגי: מי יקבל את זה?

יעקב מרגי: למי מצהירים?

יעקב מרגי: מי בודק את זה?

יעקב מרגי: מי משחרר בדואר?

אבנר פלור: אדוני היושב-ראש, אנחנו גם בייבוא האישי, גם של מוצרי תעבורה ובכלל, מתבססים על מוצרים שמיובאים על ידי היבואן המסחרי.

אבנר פלור: לכן גם במקרה הזה, התקנה שמוצגת בפניכם מתייחסת לייבוא מסחרי.

אבנר פלור: אנחנו נפרסם גם את אותם מוצרים שאישרנו, כך שכל מי שירצה לייבא יראה מה אישרנו ולפי זה יוכל לייבא.

אבנר פלור: בגלל זה אנחנו מתייחסים ליבואן מסחרי פה.

יעקב מרגי: רגע, זה חוזר לזה שאתם הססנים.

יעקב מרגי: אני רוצה לשמוע מכם הצהרה חד-משמעית שזה חל רק על יבואן מסחרי, נקודה.

אבנר פלור: התיקון שמוצג בפניכם מתייחס ליבואן מסחרי.

יעקב מרגי: איפה זה מופיע?

אבנר פלור: אנחנו נתקן בהתאם.

אבנר פלור: אדוני היושב-ראש, אבל אתה מסכים איתי רק למשפט אחד, שאותו יבואן מסחרי שמייבא על פי החקיקה האיטלקית, מבחינת התקן עצמו – גם הייבוא האישי חייב את אותו תקן.

אבנר פלור: אתה לא יכול לזה לעשות תקן אחד ולזה תקן אחר.

אבנר פלור: מבחינת המהות זאת הכוונה.

איתי עצמון: אבל השאלה – צריך להציג את כל התמונה לוועדה – גם מבחינת חוק הרישוי מה יידרש מאדם שמייבא באופן אישי את המערכות הללו?

אבנר פלור: אז הנה, בבקשה, היושב-ראש הציג דוגמה של מושב לתינוקות.

יעקב מרגי: תן לי רגע.

יעקב מרגי: יש מוצרים מסוימים שקשורים לרכב שנתקעים במכס בגלל שהם לא מוצרים מאושרים.

יעקב מרגי: יש דבר כזה?

אבנר פלור: כן, יש מקרים כאלה.

יעקב מרגי: אז תפעילו את המנגנון הזה כאן.

אבנר פלור: אבל אני רוצה להביא לך את הדוגמה שנתת על מושב לתינוק.

אבנר פלור: מושב לתינוק צריך לעמוד בתקן 44EC לאותו יבואן מסחרי שמייבא.

אבנר פלור: אדם שרוצה להביא אותו בייבוא אישי בודקים לו רק שיש את הסימון על המוצר.

אבנר פלור: זה מה שאנחנו בודקים.

אבנר פלור: אנחנו ניקח את אותו מודל.

יעקב מרגי: יש לי קושי לנהל דיון כשאני חש שאני לא מובן, או שאתם לא רוצים להבין.

יעקב מרגי: אם שוטר עוצר רכב, אחרי התקנות, לצורך אכיפה, ובודק את המתקן, בוודאי הוא צריך להוכיח שיש סימון על הייבוא האישי.

יעקב מרגי: אם אין סימון שהוא מאושר אז הוא לא פועל לפי התקנות, בוודאי.

יעקב מרגי: אבל אני לא רוצה שתיצור עכשיו מסלול בירוקרטי, שאדם בייבוא אישי יתחיל להצהיר שזה עונה לתקן.

יעקב מרגי: זה לא שייך.

יעקב מרגי: באכיפה תבדוק שזה עונה לתקן.

יעקב מרגי: ירדת לסוף דעתי?

אבנר פלור: אני מבין, ירדתי לסוף דעתך.

אבנר פלור: אולי אחדד את מה שאני אומר.

אבנר פלור: אני עושה הקבלה למושב לתינוקות.

אבנר פלור: מושב לתינוקות צריך לעמוד בתקן 44EC.

אבנר פלור: כשאתה מייבא כייבוא אישי – אתה יכול לייבא כייבוא אישי את המושב לתינוקות אבל אתה צריך להציג שהמושב הוא בתקן 44EC, זה מה שאני אומר.

אבנר פלור: גם פה זה יהיה אותו דבר.

יעקב מרגי: מתי מצהיר?

אבנר פלור: כשהוא משחרר את זה מן המכס.

אבנר פלור: הוא מצהיר את זה למכס, לא לי.

יעקב מרגי: זה מוצר שיהיה חייב אישור מכס?

יעקב מרגי: 39 אירו.

אבנר פלור: כמו כל הדברים שדובר עליהם.

יצחק פינדרוס: יעקב, אני לא רוצה להכביד.

יצחק פינדרוס: חבר'ה, אנחנו סתם מסתובבים סביב עצמנו.

יצחק פינדרוס: יש את סעיף 2 בתוספת השנייה.

יצחק פינדרוס: בוא תקרא את סעיף 2 ותסביר לי בעברית את מה שאומר לך סמנכ"ל משרד התחבורה.

יעקב מרגי: עוד לא הגעתי לסעיף 2.

יצחק פינדרוס: הוא שלח אותך לשם.

יצחק פינדרוס: כל השאלות שלך מופנות לשם.

יצחק פינדרוס: הוא אמר לך עכשיו: במערכת יותקן סימון שזה עומד בדרישות לפי סעיף 2(ד) בתוספת השנייה.

יצחק פינדרוס: הוא אומר לך: יצהיר במכס, יצהיר בזה, יצהיר בזה.

יצחק פינדרוס: שם כתוב איך מצהירים.

יצחק פינדרוס: אם שם כתוב כל מה שהוא אומר, אני מוכן לכתוב את המילים האלה: "יצהיר האדם שזה עומד בתקן האיטלקי".

יצחק פינדרוס: אם כך יכתבו אז אין בעיה, כל הדיון מיותר.

יצחק פינדרוס: יהיו עוד דיונים, אבל על הנושא הזה שיהיה כתוב.

יצחק פינדרוס: כתוב שם שצריך ח"פ, תעודת זהות.

יצחק פינדרוס: אני לא יודע לכמה איטלקים יש תעודות זהות, אולי כולם עשו כבר עלייה במסגרת חוק השבות.

יצחק פינדרוס: אני לא יודע כמה יש ח"פ באיטליה, אני לא יודע אם כולם נרשמו בחברות ישראליות לצורך המיסים.

יצחק פינדרוס: אני רוצה לדעת, זה הכול.

דוד טמיר: כבוד היושב-ראש, העיר קודם היועץ המשפטי לוועדה שיהיה צריך להסדיר את זה בנוסח.

דוד טמיר: אנחנו נתקן את זה בנוסח.

איתי עצמון: אתה חייב לתקן.

יעקב מרגי: תעשו את זה עכשיו.

יעקב מרגי: אני 20 דקות מכלה על כך שצריך לתקן בנוסח.

יעקב מרגי: אני מבקש מכם שתעשו את זה.

דוד טמיר: אני הצעתי שנרשום "אשר יצרן או יבואן מסחרי של המערכת, לפי העניין".

איתי עצמון: "סימן את האריזה", אני מניח.

דוד טמיר: "סימן על גבי אריזת המערכת", במקום "סימן אותה", לצורך הלימה עם פרט 4ב לחלק ג' לתוספת השנייה.

דוד טמיר: כאשר נגיע לפרט 4ב נתקן את ההמשך גם שם.

יעקב מרגי: אוקיי, בסדר.

יעקב מרגי: הכול מותנה בתיקון שנעשה כאשר נגיע לפרט 4ב.

יעקב מרגי: תקרא את תקנת משנה (ג) בתקנה 1 ואז אפתח את זה לדיון.

דוד טמיר: כאן למעשה ביקשנו להבטיח שמי שמתקין את המערכות האלה, בעצם יש שתי אפשרויות: או שאדם מתקין ברכב שלו בעצמו או שהוא הולך למתקין מורשה שמתקין מערכת ברכב.

יעקב מרגי: רגע, תעצור.

יעקב מרגי: מאחר ועוד לא איבדנו את השמיעה, הצגת לי פה מערכות לא מקושרות.

יעקב מרגי: איזו התקנה צריך?

אבנר פלור: יש מערכת מחוברת ויש מערכת מקושרת.

אבנר פלור: המערכת שמדובר עליה פה היא מחוברת, כלומר צריך להתקין אותה ברכב עצמו, וזה על ידי מתקין, אבל חלק גדול מן המערכות הן מקושרות, כמו אותה כרית או אותו מתקן.

מטי יוגב: יש לי כמה שאלות.

מטי יוגב: ראשית, אתם מדברים פה על שני סוגים של מערכות.

מטי יוגב: האם בעתיד כשייצרו רכבים שהמערכת תהיה מותקנת בתוכם, האם גם כאן יצטרכו לרכוש את המערכת הניידת הזאת הסבא והסבתא או השכנים?

מטי יוגב: אנחנו מדברים פה על ילדים שלפעמים ההורים נעזרים בבני משפחה או בשכנים כדי להוציא את הילד מן הגן או כדי להסיע אותו לחוג, לכל מיני דברים, ואנחנו בעצם מחייבים אותם לרכוש מערכת נוספת.

מטי יוגב: אם היא לא ניידת אז מה קורה?

מטי יוגב: אני נהיית עבריינית אם אני עוזרת להסיע ילד?

אבנר פלור: לא, סליחה, היא לא נוספת.

אבנר פלור: אם המערכת מחוברת לרכב אז הוא לא חייב גם מערכת מקושרת, מספיק מערכת אחת.

מטי יוגב: זאת אומרת שאנחנו צריכים להגדיר במיוחד שמי שמחויב לרכוש את המערכת זה ההורים.

מטי יוגב: זה שאני מניידת את זה לסבא או לסבתא או למי שעוזר לי, זה לא חובה, רק ההורים מחויבים.

אבנר פלור: לא, לא כך אמרתי.

אבנר פלור: כל אדם שמסיע ילד עד גיל ארבע מחויב במערכת.

מטי יוגב: אם אני עוזרת פעם אחת לשכנה שלי, אני רוצה להוציא את הילד שלה מן הגן - - -

אבנר פלור: כן, כמו עם כיסא תינוק.

מטי יוגב: השכנה תקועה בעבודה וביקשה ממני להוציא את הילד מן הגן.

יעקב מרגי: רגע, ביקשת ממנה כיסא תינוק?

מטי יוגב: יש לי כיסא תינוק.

יעקב מרגי: אז תבקשי ממנה את המערכת הזאת.

מטי יוגב: אבל היא הסיעה את הילד בבוקר.

יצחק פינדרוס: יעקב, מה שהיא אומרת לך זה שאם עד עכשיו דיברנו על מיליון מוצרים אז אנחנו מדברים על 2.4 מיליון מוצרים שיירכשו עד כניסת התקנות לתוקף.

מטי יוגב: אתם מבינים מה המשמעות של הדבר הזה?

מטי יוגב: לפי הדוח שלהם מי ש- - -

יעקב מרגי: אני אענה לך.

יעקב מרגי: אפשר לצבוע הכול בשחור.

יעקב מרגי: העניין הוא זה: כפי שאני לא רכשתי כיסא לתינוק וכשהבן שלי רוצה שאני אסיע את הנכדים הוא מעביר לי את הכיסאות שלו לרכב שלי.

יעקב מרגי: הוא יהיה חכם ויידע שהוא צריך את ההורים שלו או את חמותו, אז הוא יקנה מערכת שלא מקושרת לרכב והיא תהיה ניידת והוא יעביר אותה.

יעקב מרגי: אם יצטרכו 4 מיליון ערכות כאלה אז יהיו 4 מיליון ערכות כאלה, ואם צריך מיליון ערכות כאלה יהיו מיליון ערכות כאלה, ונציל תינוק אחד ממוות.

מטי יוגב: אדון מרגי, אתה יודע שאני מאוד מכבדת את הדעות שלך ואני מעריכה מאוד את הראייה הכוללת שלך, אבל בנקודות האלה אני מדבר גם כסבתא, גם כאימא, גם כשכנה ואיך שלא נסתכל על זה.

מטי יוגב: כשהפכתי להיות סבתא, ברכב שלי באופן קבוע יש כיסא לתינוק ולילד בהתאם לצורך.

יצחק פינדרוס: ותצטרכי לקנות באמזון עוד מערכת.

מטי יוגב: זה מה שאני אומרת.

יעקב מרגי: תקני ב-40 אירו.

מטי יוגב: אבל אם השכנה נתקעה ומבקשת ממני סיוע ואני צריכה להוציא את הילד שלה, אני רוצה לשאול אותך מה לעשות.

מטי יוגב: זה נשמע לי מוזר.

יצחק פינדרוס: גם לי זה נשמע מוזר.

יצחק פינדרוס: בסוף אני אקבל צעקות מאורי מקלב שאני מסבך אותו עם השרה שלו, למה אני רב איתו, ואת תקבלי צעקות ממיקי זוהר, למה את מסבכת אותו עם מירי רגב.

יצחק פינדרוס: בואו נאמר את זה בעברית כדי שייכנס לפרוטוקול.

יעקב מרגי: אם לא קיבלת צעקות על שושן פורים לא תקבל הפעם צעקות.

יצחק פינדרוס: תאמין לי שקיבלתי.

איתי עצמון: אני מתנצל שאני מחזיר אותנו שוב לעניין הייבוא האישי.

איתי עצמון: אני לא בטוח שהתיקון שהצעתם נותן מענה לקושי.

איתי עצמון: אם אני עכשיו רוצה לקנות מוצר, אני נכנס עכשיו לאינטרנט ומזמין מוצר מחו"ל.

איתי עצמון: המוצר הזה אמור להיות מסומן או על ידי היצרן או על ידי היבואן המסחרי, מוצר שעומד בסימון שקבענו פה בתקנות התעבורה.

איתי עצמון: אני קניתי בכלל מוצר סיני.

איתי עצמון: היצרן בסין אמור לסמן את המוצר הזה כמוצר שעומד בתקנות התעבורה?

איתי עצמון: אני חושב שצריך להוסיף כאן שלגבי ייבוא אישי המערכת תידרש לעמוד בדרישות לפי סעיף 112 לחוק הרישוי.

יעקב מרגי: באופן כללי יותר, שיקיף את כל האפשרויות.

דוד טמיר: מבחינה מהותית אני לא רואה עם זה בעיה כי זה תואם את מה שדיברנו כאן.

איתי עצמון: הנוסח לא תואם, זה מה שאני אומר.

דוד טמיר: מבחינת מהות התיקון אין לנו בעיה.

דוד טמיר: נצטרך לבחון איך זה עומד ביחס ליכולת להכניס את זה במסגרת התקנות כאן.

יצחק פינדרוס: עו"ד עצמון, אם נתקן את חוק השבות יהיה לכולם ח"פ ותעודת זהות ואז לא תהיה בעיה.

איתי עצמון: אתה בכל מקרה דורש כאן דרישות ממי שמתקין את המערכת, ממי שמסיע ילדים עד גיל ארבע, והמערכת צריכה לעמוד בכל מיני קריטריונים.

איתי עצמון: או שהיא מערכת מובנית או שהיא מערכת שמתקינים אותה שלא בפס הייצור, שהיצרן או היבואן המסחרי סימן אותה.

איתי עצמון: אני שואל: אני עכשיו יבואן אישי לצורך העניין, אני רוצה לרכוש ארבע מערכות כאלה מאתר סיני.

איתי עצמון: מכיוון שחוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב בכל מקרה חל תקנות התעבורה כמובן לא גוברות עליו, זאת לא הכוונה.

אבנר פלור: חשוב לנו כאן שיהיה לפחות סימון שמראה שהוא עומד בתקן האיטלקי.

יעקב מרגי: אני משתגע ממך.

אבנר פלור: למה?

יעקב מרגי: תקשיב.

יעקב מרגי: אתה מחוקק עכשיו חוק.

יעקב מרגי: אתה דורש שהמוצרים יהיו לפי תקינה אירופאית או לפי החקיקה האיטלקית.

יעקב מרגי: נכון?

אבנר פלור: רק לפי החקיקה האיטלקית.

יעקב מרגי: למה בחוקים אחרים אתה לא נכנס לחששות האלה?

אבנר פלור: גם נכנסים.

יעקב מרגי: אומר לך היועץ המשפטי לוועדה, במקום להתחיל לחפש איפה דוגמה כזו או דוגמה כזו, יש לך חוק שעונה על ייבוא כל מוצרי התעבורה.

יעקב מרגי: נכון?

יעקב מרגי: הרי כל התיקון הזה נכנס בכלל לחוק הזה.

יעקב מרגי: תאמר שזה יהיה על פי החוק.

יעקב מרגי: מה אתה עכשיו נכנס לי לחרדה?

איתי עצמון: מה שאתם דורשים ממוצרי תעבורה שם יחול גם כאן אני מניח.

איתי עצמון: נכון?

יעקב מרגי: כן, אבל הוא נכנס לחרדה.

אבנר פלור: זה לא חרדה.

אבנר פלור: אני רק עונה על שאלות וצריך להבין.

איתי עצמון: אם אתם לא מתכוונים להחמיר עוד בדרישות - - -

אבנר פלור: לא מתכוונים להחמיר.

איתי עצמון: מעבר למה שנקבע כבר בחוק הרישוי, שזה תיקון מ-2018, אני מזכיר לכם, התיקון שם חדש למדי לגבי מוצרי תעבורה, התיקון שנעשה לגבי ייבוא אישי, אז בעצם מה הבעיה להפנות לסעיף 112?

אבנר פלור: בסדר.

דוד טמיר: לדעתי נוכל להוסיף פסקה בתקנת משנה (ב), שתתייחס למערכת התרעה שמיועדת להתקנה שלא בפס הייצור של הרכב ואשר מיובאת בייבוא אישי כהגדרתו בסעיף 112 לחוק רישוי, ואז בעצם נקבע את ההסדר שחל שם.

איתי עצמון: אתה לא תקבע.

איתי עצמון: אתה תפנה אל ההסדר שחל שם.

איתי עצמון: או שזה ישולב בפסקה (2).

איתי עצמון: כלומר פסקה (2) תהיה: "מערכת התרעה שמיועדת להתקנה שלא בפס הייצור של הרכב אשר יצרן או יבואן מסחרי של המערכת, לפי העניין, סימן על גבי אריזתה סימון כמפורט בתוספת; ולעניין מערכת המיובאת בייבוא אישי – המערכת תידרש לעמוד בדרישות לפי סעיף 112 לחוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב.

איתי עצמון: " זה נוסח עקרוני.

יעקב מרגי: זה יהיה הנוסח.

איסמעיל דבור: אני ממציא ויזם מנצרת.

איסמעיל דבור: הוצאתי את הבייבי-ביפ כבר לפני ארבע שנים.

איסמעיל דבור: זה עונה בדיוק לכל מה שאתם מבקשים לפי החוק האיטלקי.

איסמעיל דבור: זה כבר קיים בארץ, בשנה שעברה התחלנו לשווק אותו על הרבה מדפים בארץ.

איסמעיל דבור: זו מערכת ניידת המורכבת משני חלקים וטובה לכל הרכבים החדשים והישנים, חלק אחד נמצא באוטו וחלק שני צמוד למחזיק המפתחות, ואנשים כל הזמן נמצאים עם מפתחות.

איסמעיל דבור: הוא עובד לפי מרחק בכל מצב.

איסמעיל דבור: אם הנהג מתרחק מן האוטו למרחק חמישה מטרים אז המכשיר שלו מצפצף, רוטט ומהבהב, והוא יישאר מהבהב ורוטט ויתריע בפניו עד שהוא יחזור לאוטו ולתינוק או עד שהוא ינטרל אותו.

איסמעיל דבור: זה פשוט וחכם.

איסמעיל דבור: כשהוא הולך ורואה שהוא לקח איתו את הילד אז הוא מנטרל את המכשיר, אבל כשהוא חוזר למחרת או בפעם אחרת המכשיר מתאפס ועובד לבד, לא צריך לזכור להפעיל אותו.

יצחק פינדרוס: יש לך אישור שהוא עומד בתקן האיטלקי?

איסמעיל דבור: ראיתי את התקן האיטלקי.

איסמעיל דבור: הוא עונה עליו בדיוק.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אדוני, שמענו אותך.

יעקב מרגי: אתה יצרן וממציא, תוודא שההמצאה שלך עונה לחקיקה האיטלקית.

יצחק פינדרוס: ושיש לנו מיליון מכשירים בארץ.

יעקב מרגי: אני אומר מראש, אני לא בא לייצג פה יצרנים או ממציאים.

יעקב מרגי: יש חוק ושכל אחד יתאים את עצמו לחוק.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אם הייתי יודע שהכוונה היא להציג מוצר לא הייתי נותן לך לדבר.

יעקב מרגי: כנ"ל ליאור אביטל לא ידבר על המוצר שהוא יוזם ומפתח.

יעקב מרגי: שלא יחשדו שאנחנו משווקים אפודים צהובים.

יעקב מרגי: פרופ' צחי בירק, בבקשה.

צחי בירק: שלום לכולם.

צחי בירק: אני רוצה קצת לקלקל לכם את החגיגה.

צחי בירק: הסיפור הזה התחיל, הגלגול האחרון שלו, בקול קורא של משרד התחבורה.

יעקב מרגי: צחי, תודה, אנחנו יכולים להקים מפלגה רק מאנשים שמקלקלים חגיגות.

צחי בירק: אני גם יכול בקלות לתקן.

צחי בירק: אני מרצה בטכניון.

צחי בירק: את הקשר שלי עם משרד התחבורה התחלתי בגיל 16 כשהצעתי להם איך לעשות את קיי-צ'יי, זה מטענים ברומטריים שמתפוצצים במטוסים, וזה יושם, אז יש לי רקורד לא רע איתם.

צחי בירק: משרד התחבורה יצא בקול קורא ביולי 2020 שבו הוא ביקש מענה לשני תרחישים.

צחי בירק: תרחיש אחד היה תרחיש של שכחה מלכתחילה, אדם עזב את האוטו והשאיר בו תינוק ישן, והתרחיש השני היה תרחיש של הסח דעת בדיעבד, כלומר השאיר את הילד בכוונה, אולי בצדק, ודעתו הוסחה בהמשך ושכח וזהו.

צחי בירק: אגב, הדוגמה שהוצגה כרגע לא עונה לתרחיש השני.

צחי בירק: עד כאן בסדר גמור.

צחי בירק: יש גם את התקן הישראלי, 6400, שבינתיים ננטש, אבל היה בו משפט אחד נכון, שהאחריות בסוף מוטלת על הנהג.

צחי בירק: כלומר אנחנו באים לסייע לו ולא להפוך אותו לאיזה מין אני-לא-יודע-מה.

צחי בירק: נאמר פה כל הזמן שבשביל להציל ילד אחד אין גבולות.

צחי בירק: זה לא מדויק, כי אפילו אם רוצים לבדוק בתחום התחבורה, יותר ילדים מתים בתאונות מזה שהם לא חגורים או מזה שהם בכלל לא בכיסא או מזה שביישוב בדואי נסעו רברס ודרסו אותם.

צחי בירק: אז אם רוצים להוציא מאות מיליוני שקלים כדי להציל ילדים בתחבורה יש סדרי עדיפויות ואני מציע לבדוק.

צחי בירק: בתקנה המוצעת, אני מציע לא להתבלבל מכל ה"עיין ערך זה וזה".

צחי בירק: לגבי דברים שמותקנים בפס הייצור על ידי היצרן, בנוסח הנוכחי אין שום דרישה, אין כלום.

צחי בירק: תקראו את זה שוב, תראו שאין שום דרישה.

צחי בירק: אולי זה סימון אבל אין שום דרישה במהות.

צחי בירק: לגבי המערכות שמותקנות בצורה אחרת, יש אוסף דרישות אבל ברור שהמנסחים לא עשו את האל"ף-בי"ת, שזה ליצור 20 תרחישי ייחוס ולשאול מה יקרה בהם.

צחי בירק: למשל, כפי שנאמר פה: הורה וילד נוסעים למקום כלשהו והסבא בא לקחת אותו.

צחי בירק: מה קורה?

צחי בירק: או נהג יצא ואשתו נשארה עם הילדים בכלל, או כל מיני דברים כאלה, או יצא לפרוק את האוטו ולהכין את העגלה ולשים את התינוק, או לאדם יש שני ילדים קטנים בגנים שונים, הוא מפזר אותם בין הגנים ביום גשם.

צחי בירק: מה בדיוק הוא אמור לעשות?

צחי בירק: שהאוטו יתחיל לצפצף?

צחי בירק: לכן אני מציע לחזור לבסיס, לא לבזבז כספי ציבור סתם.

צחי בירק: פתרונות יש.

צחי בירק: לי יש אחד.

צחי בירק: ביקשת לא לפרסם.

צחי בירק: אני רק אראה אותו, הוא לא עולה כלום, תליון שנהג עונד ברגע שהוא מוציא את הילד, כל מי שרואה אותו יזכיר לו שיש לו שיש לו ילד באוטו אם הוא לא יזכור בעצמו.

צחי בירק: זה פותר את הבעיה בצורה דומה.

צחי בירק: זה לא עולה כלום, אפשר לעשות את זה היום עד פסח.

קריאה: זה עוד פרסומת.

קריאה: מספיק.

צחי בירק: זה חינם.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: עו"ד נילי אבן-חן, מנכ"לית עמותת רווח נקי.

נילי אבן-חן: שלום.

נילי אבן-חן: קודם כול, אני שמחה שעברנו למודל האיטלקי.

יעקב מרגי: קודם כול תציגי את עצמך, למה את משתתפת בדיון.

נילי אבן-חן: אני מנכ"לית ומייסדת עמותת רווח נקי.

נילי אבן-חן: אני בדיון מכיוון שיש לנו פרויקט שבודק את כל הרגולציות שנעשות במדינת ישראל, כל רגולציה שיש לה דוח רי"א.

נילי אבן-חן: אנחנו בודקים את תהליך הערכת הרגולציה והאם התהליך עומד במה שממשלת ישראל החליטה במדריך הממשלתי ובמתודולוגיה שאנחנו פיתחנו.

יעקב מרגי: עכשיו דעתך על התקנות.

נילי אבן-חן: קודם כול, אני רוצה לברך שעברנו למודל האיטלקי והתקדמנו לרגולציה טובה יותר.

נילי אבן-חן: יש כמה תיקונים שאני חושבת שישפרו מאוד את הרגולציה ואני רוצה להתרכז בהם.

נילי אבן-חן: ראשית, בכל הנוגע להצהרת יצרן או לא הצהרת יצרן, אם נוסיף סעיף שאומר שמערכת למניעת שכחת ילדים שאושרה ככזאת על ידי הרשויות הרלוונטיות במדינה החברה בארגון ה-OECD תוכר כמערכת שעומדת בדרישות סעיף זה, אני חושבת שבכך פתרנו חלק גדול מאוד מן הבעיה.

נילי אבן-חן: זה נושא אחד.

יעקב מרגי: זו בקשה לגיטימית.

יעקב מרגי: אם מחר או מוחרתיים בעקבות זה שאישרנו תקנות איזו מדינה, איזה ממציא אחר ימציא מתקן ויהיה קיים תקן אירופאי אחר, מה אכפת לנו?

אבנר פלור: אין לנו בעיה, רק כנראה נצטרך לעדכן את התיקון מכיוון שיש כאן תקנות שהן ספציפיות לחקיקה האיטלקית.

נילי אבן-חן: לא צריך יהיה לעדכן, פשוט להוסיף.

אבנר פלור: אין בעיה.

אבנר פלור: הכוונה היא שאם לעוד מדינה באיחוד האירופאי תהיה חקיקה אז אפשר להוסיף גם את זה.

יעקב מרגי: בנוסף.

יעקב מרגי: מה עוד?

נילי אבן-חן: זו הערה אחת.

נילי אבן-חן: ההערה השנייה, אני מזכירה שאנחנו נמצאים על רגולציה שהיא לא מבוססת מחקר אלא מבוססת על קטעי עיתונות שאסף ארגון לא ממשלתי, ושגם על פי התקשורת שהוא אסף אלה נתונים שהם הרבה יותר גבוהים ממה שהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה אמרה.

נילי אבן-חן: בקיצור, אנחנו רגולציה ללא נתונים.

נילי אבן-חן: מכיוון שאנחנו יודעים כבר שהרכבת עזבה את התחנה, ולצערי אנחנו לא עצרנו בשלב הזה, לכן אנחנו מנסים שהרגולציה תהיה כמה שיותר טובה בנסיבות הקיימות.

נילי אבן-חן: אני מציעה שתהיה נקודה של עוד שנתיים: או שהרגולציה פוקעת מאליה אלא אם כן מאריכים אותה אקטיבית, או לחילופין לפחות שיוצג דוח מטעם משרד התחבורה שיציג את הנתונים.

יעקב מרגי: מה דעתכם להפוך את זה להוראת שעה?

אבנר פלור: אנחנו גם מבקשים את התיקון הזה.

יעקב מרגי: הנה, גם את זה קיבלת.

יעקב מרגי: קדימה.

יעקב מרגי: אם תרצו להאריך אותה תבואו לוועדה.

יעקב מרגי: תודה.

נילי אבן-חן: תיקון שלישי, לפי הנתונים האמפיריים שאתם משתמשים בהם של דוח בטרם, האירוע של שכחת ילדים קורה להורים, הוא לא קורה לסביבה התומכת.

נילי אבן-חן: אני מקריאה מן הדוח שאתם מסתמכים עליו, לא אני: "תסמונת תינוק נשכח ברכב מתרחשת לרוב כאשר ההורה חש מתח נפשי, חוסר בשינה וגם שינוי שגרת ההסעה של הילד שלו ביום-יום.

נילי אבן-חן: במצב כזה משתלטת על הנהג התנהגות של 'טייס אוטומטי' ", והם מפרטים.

נילי אבן-חן: אבל זה נוגע להורים.

נילי אבן-חן: זה לא נוגע לסבים ולסבתות, זה לא נוגע לשכנים.

נילי אבן-חן: לכן אין סיבה - - -

יעקב מרגי: רגע, עד עכשיו כשהפסקת לדבר זה עזר.

יעקב מרגי: תחכי.

יעקב מרגי: מה העמדה שלכם לגבי לחייב רק את ההורים?

אבנר פלור: אנחנו סבורים שיש לחייב את כולם ולא רק את ההורים.

יעקב מרגי: למה?

אבנר פלור: קודם כול, גם בהיבט של האכיפה וגם מבחינת התהליך עצמו: האימא כן, האבא לא, הסבא כן, הסבתא לא.

אבנר פלור: יהיו לנו כל מיני דברים שלא ניתן לאכוף.

יעקב מרגי: רק הורים.

אבנר פלור: איך אתה יכול לאכוף את זה?

אבנר פלור: המקרים שהיו הם לא רק עם האבא והאימא, היו עוד גורמים.

יעקב מרגי: אז אתה כופר בהנחת העבודה.

יעקב מרגי: בסדר.

יעקב מרגי: תתחיל בזה, אתה אומר שיש שכחת ילדים לא רק על ידי ההורים.

נילי אבן-חן: יש על זה נתונים, זה לא נכון.

יעקב מרגי: נילי, את לא יכולה לצאת וכל תאוותך בידך.

יעקב מרגי: מה עוד?

יעקב מרגי: יש הערות נוספות?

נילי אבן-חן: אלה ההערות המרכזיות.

יעקב מרגי: אני רוצה להגיד לך שיצאת ברכוש רב יחסית בדיון הזה.

יצחק פינדרוס: היא התייחסה לדוח של בטרם.

יצחק פינדרוס: למה הם לא מתייחסים?

יעקב מרגי: הוא הריבון, הוא הדורש.

יעקב מרגי: תצביע בעד או תצביע נגד.

יצחק פינדרוס: אני כבר מבולבל.

יצחק פינדרוס: בג"ץ הוא הריבון, הכנסת היא הריבון או משרד התחבורה?

יעקב מרגי: הוא הריבון, הממשלה מבקשת שזה יחול על כולם.

יצחק פינדרוס: תלמד אותי.

יצחק פינדרוס: לא למדתי אזרחות בישיבת קמניץ.

יצחק פינדרוס: תלמד אותי מי הריבון.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: מיטל בק מן המועצה לשלום הילד.

מיטל בק: שלום.

מיטל בק: תודה רבה, חבר הכנסת מרגי.

מיטל בק: אנחנו במועצה לשלום הילד פנינו בשנים האחרונות למשרד התחבורה בשורה ארוכה של מכתבים בשביל להגיע ליום המיוחל שאנחנו נמצאים בו כעת.

מיטל בק: אנחנו מברכים על קידום התקנות ואנחנו חושבים שהן צריכות להיות מקודמות בהקדם לקראת הקיץ, העונה החמה.

מיטל בק: במיוחד בתקופת הפגרה כשהדיון הזה מתקיים, זה צעד חשוב מאוד.

מיטל בק: אנחנו מברכים עליו.

מיטל בק: לגבי הנתונים – לא ניכנס למספרים למרות שיש לנו אותם, לא אלאה את הוועדה בשעה הזו.

מיטל בק: מבחינתנו אם יש דרך למנוע מוות בייסורים אפילו של ילד אחד בישראל אפשר וצריך לעשות הכול בשביל למנוע את המוות הנוראי הזה.

מיטל בק: אנחנו במרכז הליווי שלנו במועצה מלווים ילדה בת חמש שנשכחה ברכב.

מיטל בק: מאז האירוע ועד היום היא חווה פוסט טראומה קשה מאוד ונאלצת לעבור טיפול מתמשך.

מיטל בק: מדובר בדיני נפשות, בין אם זה ילד שלא עלינו הלך לעולמו ובין אם זה טראומה שיכולה להימשך לאורך כל החיים.

מיטל בק: בהיבט של הסבסוד – חשוב לי לומר שאנחנו רוצים לוודא שהעלות של המערכת הזאת לא תושת באופן ישיר על ההורים.

מיטל בק: צריך למצוא דרך לסבסד את זה ככל הניתן.

מיטל בק: כבר דובר על זה בדיון הקודם וגם היום ממש בקצרה.

מיטל בק: שמענו שמשרד התחבורה התחיל ביישום של תהליכי תמרוץ לבעלי רכבים חדשים אבל אנחנו יודעים שרוב הרכבים על הכביש אינם חדשים.

מיטל בק: אנחנו רוצים לשמוע על יותר תמריצים שיינתנו להורים, לא רק בהפחתה של מס קנייה על רכבים חדשים אלא גם למשל ברישוי, בתעריפי הביטוח, מהלכים שאנחנו מכירים למשל ממוביליי וממערכות נוספות.

מיטל בק: המדינה צריכה למצוא דרך לסבסד את הדבר הזה.

מיטל בק: אנחנו רוצים שהתקנות יהיו ישימות.

יעקב מרגי: הנה, משרד האוצר קופץ על זה.

יעקב מרגי: .. משרד האוצר שמע אותך.

יעקב מרגי: נשאל אותם אם הם רוצים לסבסד את זה.

יעקב מרגי: תודה.

מיטל בק: עוד דבר אחרון, ברשותך.

מיטל בק: על אף חשיבות התקנות, אין חולק שיש גבולות לתקינה.

מיטל בק: אנחנו יודעים שתקינה לבדה לא מספיקה, זה צריך להיות בנוסף להסברה.

מיטל בק: אנחנו רוצים לשמוע ממשרד התחבורה מה המאמצים שהם עושים בשביל להביא להעלאת המודעות במסע הסברה רחב-היקף לכל המגזרים ולכל הציבור.

מיטל בק: זה קריטי למניעת הטרגדיה הבאה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: לצורך זה אני מעלה את מנכ"ל משרד התחבורה שיענה גם על השאלה שלך.

עופר מלכה: מה שאתם רואים מאחוריי – זה חידוש שעוד מעט נחשוף במשרד התחבורה.

עופר מלכה: בעוד כמה דקות תשמעו על זה.

עופר מלכה: זה אחד הדברים המיוחדים והחדשניים שאנחנו עוסקים בהם.

יעקב מרגי: מה הקשר לתקנות שאנחנו עוסקים בהן עכשיו?

עופר מלכה: בקשר לתקנות, רציתי להגיד כמה דברים.

עופר מלכה: דבר ראשון, אין הבדל בין הורה ששוכח ילד לבין אדם אחר ששוכח ילד.

עופר מלכה: יש מקרים גם בשנה האחרונה וגם לפני שנתיים של סבתא בערד ששכחה תינוק שנפטר.

עופר מלכה: המועצה לשלום הילד ציינה לא רק את הנפטרים אלא את מה שאני דיברתי עליו בישיבות הקודמות, את הנזקים החמורים לאלה שנפצעים.

עופר מלכה: בין 120–150 ילדים בממוצע שנתי נפצעים ונשארים עם נזקים, בין אם פוסט טראומה, בין אם נזקים מוחיים, בין אם כוויות קשות.

עופר מלכה: לכן החשיבות שאנחנו רואים במשרד התחבורה לתקנות האלה.

עופר מלכה: את בדיקת התקנות אחרי שלוש שנים צריך לעשות בצורה שזה לא יתבטל אלא שזה ידובר, יתוקן, יהיה פיין-טיונינג, אבל לא ביטול אוטומטי.

עופר מלכה: הלכנו כברת דרך עצומה בהנחיית ועדת הכלכלה בנושא הרגולציה והורדת המחירים.

עופר מלכה: זה מה שהיה לי כרגע להגיד.

עופר מלכה: אם יש לכם שאלות אז אני אענה.

יעקב מרגי: אם אתה רוצה את התקנות תפתח את זה לשאלות הקהל.

יעקב מרגי: יש הרבה שאלות.

יעקב מרגי: עזוב, לשם מה?

עופר מלכה: אני רוצה שהתקנות יעברו ושנביא בשורה ונעשה את כל שביכולתנו למנוע את הפגיעות הבאות.

יעקב מרגי: אם כבר עלית ושרפת לנו כמה דקות, גילוי נאות:

יעקב מרגי: אין לכם במשרד התחבורה שום קשר לשום יבואן כמו בפייק שהיה באפודים הצהובים?

עופר מלכה: ראיתי שהבוקר הוועדה קיבלה מכתב מאדם כלשהו.

עופר מלכה: אני לא רוצה לומר את שמו.

עופר מלכה: אני חושב שזה בגדר הוצאת דיבה.

עופר מלכה: גם בדיון הקודם ביקשתי להעיר על משפט שאמרה חברת הכנסת זנדברג.

עופר מלכה: זה פשוט הוצאת דיבה.

עופר מלכה: מעבר לזה אין לי מה לומר.

יעקב מרגי: תודה.

איתי עצמון: לגבי שתי ההערות של גברת נילי אבן-חן, שאני מבין שמקובלות על הוועדה, ההערה לגבי ההכרה במערכות שאושרו לשימוש במדינות ה-OECD, המקום שלה הוא בתוספת לתקנות, ככל שההערה מקובלת על משרד התחבורה.

איתי עצמון: ההוראה לגבי תוקף התקנות – אני מבין שמדובר על קביעת התקנות האלה כהוראת שעה.

איתי עצמון: אין מנגנון משפטי שמאפשר להחיות את ההוראה הזאת ללא פעולה אקטיבית של שר התחבורה שיהיה בעוד שנתיים או שלוש שנים בתום הוראת השעה, שיביא תיקון לתקנות התעבורה שיאריך את הוראת השעה או יקבע אותה כהוראה קבועה, כלומר יבטל את הארעיות של ההוראה הזאת, אבל אין מנגנון משפטי אחר.

יעקב מרגי: ברור.

יעקב מרגי: בכל דרך שלא תהיה, זה בהוראת שעה לשנתיים.

יעקב מרגי: תמרה לב ממשרד המשפטים, בבקשה.

תמרה לב: בדקתי עם משרד התחבורה.

תמרה לב: צריך לשים לב שכאשר מדברים על יבואן אישי אז בעצם מדברים על מערכות שמוגדרות כמערכות שנמצאות בתוך צו לפי סעיף 112 לחוק רישוי וצריך לוודא שזה נמצא שם.

יעקב מרגי: אני שמח שכיוונו לדעתך.

תמרה לב: אני מקווה שמשרד התחבורה וידא את זה וזה אכן נמצא.

יעקב מרגי: אין לו ברירה, זה מה שהיועץ המשפטי לוועדה העיר וזה מה שייכנס לנוסח.

אבנר פלור: אם אפשר לגבי השנתיים – 31 בדצמבר 2023.

יעקב מרגי: נגיע לזה בסוף.

יעקב מרגי: קצת בהומור, לפעמים בבתי כנסת מחלקים סוכריות.

יעקב מרגי: אני שואל אותם: איפה הכשרות?

יעקב מרגי: אומרים לי: באריזה.

יעקב מרגי: רק שזה לא יקרה לכם גם באכיפה.

יצחק פינדרוס: "שאינה נושאת סימון כאמור באותה תקנת משנה" – איזה סימון ואיזו תקנת משנה?

איתי עצמון: תקנת משנה (ב)(2).

איתי עצמון: דובר על סימון על גבי האריזה.

יצחק פינדרוס: זה גם שולח אותי ל-4ב לחלק ג' לתוספת השנייה.

יצחק פינדרוס: זה אותו סימון, שאני עוד לא יודע מה הוא.

איתי עצמון: הסימון עצמו, הנוסח שלו קבוע בתוספת.

איתי עצמון: פה כתוב שזה סימון על גבי האריזה.

איתי עצמון: מה יהיה המלל של הסימון – זה קבוע בתוספת.

דוד טמיר: אני מבקש להמשיך בהקראה ורק אסביר את התקנה שאני הולך להקריא.

דוד טמיר: במסגרת הדיונים שלנו מול משרד המשפטים הועלה חשש שמאחר והעברנו את הסימון לאריזתה של המערכת, מה יקרה למישהו שרכש את המערכת מיבואן כזה או אחר, הלך למתקין מורשה, התקין את המערכת אבל הוא לא רואה את האריזה כי הוא רכש את המערכת מבלי לראות את האריזה?

דוד טמיר: לכן נבקש להוסיף את הסעיף הבא שמגן על אותו אדם, כדלקמן:

דוד טמיר: באופן הזה למעשה מי שהלך ליבואן או יצרן שהתקין את המערכת ברכב שלו באמצעות מתקין מורשה ייראה כמי שקיים את חובותיו בהתאם לדרישות התקנה.

איתי עצמון: הכוונה למערכת שהיא לא בפס הייצור.

איתי עצמון: זה לא מערכת כמפורט בתקנת משנה (ב)(2).

איתי עצמון: כלומר יראו אדם שרכש מערכת התרעה שמיועדת להתקנה שלא בפס הייצור של הרכב, אשר הותקנה בידי מתקין מורשה, כמי שהתקין מערכת שמקיימת את דרישות התקנה.

דוד טמיר: ב-(ב)(2) זו מערכת התרעה שמיועדת להתקנה שלא בפס הייצור.

דוד טמיר: על זה אנחנו מדברים.

איתי עצמון: פה כתוב "שמסומנת" וכולי.

איתי עצמון: אי אפשר יהיה להפנות לכל התקנה.

איתי עצמון: בסדר, אלה כבר הפרטים של הנוסח.

איתי עצמון: פשוט רציתי להבין את המהות.

דוד טמיר: כאן עברנו לתוספת השנייה.

דוד טמיר: בדרך כלל בתקנות התעבורה התוספת השנייה היא המקום שבו מפורטות כל הדרישות המקצועיות ביחס לחובה שנקבעה בתקנות עצמן.

דוד טמיר: מכאן ואילך אנחנו חוזרים על הדרישות שנקבעו בחקיקה האיטלקית.

דוד טמיר: פה אני מבקש לתקן בהתאמה, במקום "עד גיל 5" יבוא "עד גיל 4".

יצחק פינדרוס: מבחינת המחקרים שלכם, מה המשמעות של הגילאים?

יצחק פינדרוס: מתי הילדים נהרגים או לא נהרגים?

יצחק פינדרוס: אנחנו הרי מדברים על הצלת ילדים.

דוד טמיר: ביקשנו מלכתחילה עד גיל חמש מאחר וראינו ש-8% מכלל הנפגעים בעשור האחרון היו בין גיל ארבע לחמש.

דוד טמיר: בשיח בינינו לבין יתר משרדי הממשלה החלטנו שכחלק מצמצום הנטל הרגולטורי ועל מנת להתאים את הדרישות שלנו לדרישות של החקיקה האיטלקית, שמדברת על עד גיל ארבע, נעצור גם אנחנו בגיל ארבע.

יצחק פינדרוס: מה המשמעות למשל בין שלוש לארבע, כמה אחוזים?

יעקב מרגי: מה המשמעות על הרגולציה אם זה ארבע או חמש?

דוד טמיר: המשמעות היא צמצום של לפחות 20% במספר האנשים שעליהם תחול החובה.

יצחק פינדרוס: שאלתי על מספר הנפגעים.

אימאן ח'טיב יאסין: חשובה לנו הצלת הילדים.

יעקב מרגי: אם היו מקרים בגילאים בין ארבע לחמש שנים, למה לא להשאיר את זה עד גיל חמש?

יצחק פינדרוס: כי אין תקן בעולם עד גיל חמש.

יעקב מרגי: אני לא דורש תקן.

יעקב מרגי: זה לא מה שהוא אומר.

יעקב מרגי: הוא אומר שבאכיפה זה מוסיף עוד 20%.

יעקב מרגי: זה לא מעניין אותי.

יעקב מרגי: השאלה היא זו: המערכת יודעת לזהות ילד בגיל ארבע ובגיל חמש באותו אופן.

יצחק פינדרוס: לא, אין לך תקן.

יעקב מרגי: אתה משגע אותי, אתה לא מקשיב לי ואתה גם עונה.

יעקב מרגי: אני שואל: המערכת מזהה ולא משנה אם הילד בגיל ארבע, חמש או שש, היא מזהה.

יעקב מרגי: גיל חמש זה סביר, וקרו אסונות.

יעקב מרגי: למה אתה מוריד את זה?

דוד טמיר: הצגתי את שני הנימוקים שלנו.

דוד טמיר: האחד הוא שהחוק האיטלקי מדבר על גילאי לידה עד ארבע שנים.

יעקב מרגי: אנחנו מנסים להריץ פה דיון על שטויות ואנחנו מתעכבים.

יעקב מרגי: אני רוצה שתרד לסוף דעתי.

יעקב מרגי: רצינו לאמץ את המודל האיטלקי כדי לא להוסיף בירוקרטיה ורגולציה, כדי לא לחפש תקן חדש שמכון התקנים ידרוש על זה עשרות אלפי שקלים.

יעקב מרגי: בסדר?

יעקב מרגי: זוכר שהוא ביקש כסף עבור התקן?

יעקב מרגי: אנחנו לא רוצים.

יעקב מרגי: פישטנו את זה.

יעקב מרגי: המודל האיטלקי הוא לא המודל האופטימלי מבחינתי אבל הוא קיים.

יעקב מרגי: מותר לי ואני רוצה שזה יהיה עד גיל חמש.

יעקב מרגי: אני חושב שאם זה מונע פגיעות, והיו אסונות שנפגעו בהם ילדים בגילאים בין ארבע לחמש – שיהיה עד גיל חמש.

יעקב מרגי: מה קרה?

יעקב מרגי: כאב ראש להורים להתקין את המתקן עד גיל חמש?

אבנר פלור: זו הייתה דרישה גם של משרד ראש הממשלה.

יעקב מרגי: כן, מה הסיפור?

עמיחי פישר: להתקין את זה גם על השנתון של בני ארבע עד חמש שנים אומר שעוד הורים יידרשו.

יעקב מרגי: את זה הבנו כבר בכיתה א'.

יעקב מרגי: תסביר לי למה זה מפריע לך.

יעקב מרגי: הייתי מציע לך לקחת בחזרה את ה"בסך הכול" הזה.

עמיחי פישר: ילדים בכל הגילאים.

עמיחי פישר: חס וחלילה אין הכוונה להקטין.

עמיחי פישר: אני מבין, אתה צודק, אני חוזר בי מן הביטוי.

עמיחי פישר: נהרגו, לא בסך הכול, 25 ילדים.

עמיחי פישר: בין הגילאים ארבע וחמש – זה שני ילדים, בין הגילאים שלוש וארבע – זה ילד אחד, ו-22 ילדים הם מגיל לידה עד שלוש.

עמיחי פישר: לאור זה, ולאור זה שהתקן האיטלקי הוא עד גיל ארבע ומדיניות הממשלה היא להתאים את התקנות לתקינה בין-לאומית, ביקשנו לכל הפחות להתאים את זה עד גיל ארבע, כי כפי שראינו שם עיקר הנפגעים.

יעקב מרגי: קדימה, תמשיכו לקרוא ואחר כך נקבל החלטה.

אימאן ח'טיב יאסין: אפשר להגיד משהו בעניין הזה?

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שגם שני הילדים זה חיים של משפחות, של אימהות, של ילדים שנגדעו החיים שלהם, גם זה שווה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני לא מבינה: מה זה מפריע?

אימאן ח'טיב יאסין: ממה זה גורע?

יצחק פינדרוס: כרגע אנחנו בתקינה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני מדברת על ההגנה על חייהם של אותם ילדים, לא על התקינה.

יצחק פינדרוס: אני איתך, אני רק אומר לך שכרגע אנחנו מדברים על תקינה.

יצחק פינדרוס: אם אתה כותב "גיל חמש" אתה בעצם מעקר את התקנה וגורם לכך שאין לך אפילו מכשיר אחד שעומד באף תקינה.

יצחק פינדרוס: כרגע אנחנו בתקינה, טכנית.

יצחק פינדרוס: אם אתה משנה את המילה "ארבע" ל"חמש" אין לך תקינה.

איתי עצמון: אין כאן אימוץ של התקינה כפי שהיא.

איתי עצמון: יש כאן אימוץ של דרישות נורמטיביות.

יצחק פינדרוס: אבל הדרישות האיטלקיות הן עד גיל ארבע, אז המכשיר הזה לא עומד בדרישות.

יעקב מרגי: אבל אנחנו מפרטים.

איתי עצמון: אנחנו לא מאמצים את התקן כפי שהוא.

יצחק פינדרוס: אנחנו כבר ב-(ד) בתוספת.

דוד טמיר: רק להבהיר שכרגע אנחנו נמצאים בשלב של הדרישות הפונקציונליות מן המערכת.

יעקב מרגי: תתקדם.

יעקב מרגי: עד סוף הדיון נקבל החלטה אם זה גיל ארבע או גיל חמש.

יעקב מרגי: נשאיר את זה לעיון.

יעקב מרגי: או אפשרות שלישית, שתצטרכו לבוא עם תובנה יותר מבוססת לקראת הארכת הוראת השעה.

יעקב מרגי: אני לא יודע, בואו נראה.

יעקב מרגי: ואם השארתי אותו בכוונה ברכב ולא שכחתי אותו?

יעקב מרגי: אל תיבהל, זה רק ניסוח.

דוד טמיר: אני מסכים עם ההערה.

דוד טמיר: לאורך כל התיקון דיברנו על השארת ילדים ברכב.

דוד טמיר: נכון להתאים את הנוסח.

יעקב מרגי: "הושאר ברכב".

דוד טמיר: בהסכמה עם הערות הממשלה בנושא הזה אנחנו מבקשים לתקן את הניסוח כך שיתאם יותר לאמור בחקיקה האיטלקית.

דוד טמיר: אבקש לקרוא את הנוסח המתוקן.

דוד טמיר: אנחנו מבקשים למחוק את המילה "חזותית" כדי לאפשר גם התרעות מסוגים אחרים.

יצחק פינדרוס: כפי שהיה לנו ב-(ג).

איתי עצמון: אני שואל לגבי ההתרעות – אנשים שיש להם מוגבלות כלשהי, יש מערכות שמותאמות להם?

אבנר פלור: יש או ברטט או בחיווי קולי.

יצחק פינדרוס: נהג יש לו יכולת חזותית תמיד, אחרת הוא לא יכול לנהוג.

אבנר פלור: גם פה יש גם התרעה ברטט וגם התרעה קולית וחזותית.

יעקב מרגי: לחירש יש התרעה ויזואלית.

יעקב מרגי: אוקיי, זה עונה.

יעקב מרגי: על זה ישבתם בשקט?

יעקב מרגי: כל פקודת הטלגרף שאתם "ישנים" עליה – אנחנו הולכים לשנות את כל זה.

יעקב מרגי: זה ארכאי משנת תרפפ"ו ואתם עוד תקועים עם זה.

יעקב מרגי: למה צריך להכניס את הדבר הזה?

יצחק פינדרוס: תמחק את זה.

יעקב מרגי: אם לא הייתה עכשיו תקופת בחירות – יש לי תקנות שהולכות לשנות את כל זה, הייתי מעביר אותן.

יעקב מרגי: מספיק.

יצחק פינדרוס: לא רק זה אלא זה גם מסבך את כל מה שאמרת.

יצחק פינדרוס: אתה עומד בתקן איטלקי ותבדוק אם היצרן עמד בתקן האלחוטי?

יצחק פינדרוס: עזוב אותך, תוציא את זה.

דוד טמיר: אבקש לקרוא את התיקון שסיכמנו עליו ביחד עם משרד ראש הממשלה.

יעקב מרגי: תגיד שהתפרצנו לפני הזמן.

דוד טמיר: התפרצתם לדלת פתוחה.

דוד טמיר: במקום "יהיו מאושרים על ידי" נבקש לתקן: "שיעמדו בהוראות", ולהוסיף בסיפה של פסקת משנה (ז): "ככל הנדרש".

איתי עצמון: אני לא מבין מה המשמעות של "ככל הנדרש".

איתי עצמון: אם יש הוראות מחייבות אז הן יחייבו.

איתי עצמון: אם אין הוראות אז הן לא מחייבות.

יצחק פינדרוס: הייתי ממליץ לכם להוריד את (ז), הוא לא רלוונטי.

יצחק פינדרוס: אל תיכנסו לזה.

יעקב מרגי: אתה רוצה לשריין שלא תותקן שם איזו מערכת אלחוטית שמשבשת תקשורת לוויינים ותקשורת הליקופטרים?

יצחק פינדרוס: יש חוקים אחרים שיטפלו בזה.

יצחק פינדרוס: למה פה?

יצחק פינדרוס: מי שמשבש לוויינים, שיעצרו אותו על שיבוש לוויינים.

יצחק פינדרוס: מה הוא קשור לתקנה הזאת?

יעקב מרגי: אפשר להוריד את זה.

דוד טמיר: חלק מן המערכות האלה למעשה מחייבות שידור בין הרכיב שנמצא בתוך הרכב ובין הרכיב שנמצא בידי הנהג.

יעקב מרגי: הנכד שלי משחק במכונית עם שלט רחוק.

יעקב מרגי: זה אלחוטי.

יעקב מרגי: גם שם קבעת את זה?

יעקב מרגי: (ז) יורד.

עמיחי פישר: החובות חלות כך או אחרת.

יעקב מרגי: גם כך זה חל.

יעקב מרגי: זה מיותר.

יעקב מרגי: (ז) יורד.

יעקב מרגי: תעדכן את הסדר הכרונולוגי בהתאם.

דוד טמיר: אלה דרישות תקנים שמופיעות בחקיקה האיטלקית.

דוד טמיר: החקיקה האיטלקית מפרטת תקנים כלליים.

יצחק פינדרוס: הלכת לחקיקה האיטלקית.

יצחק פינדרוס: למה אתה מכניס את זה פה?

יצחק פינדרוס: כל המוסיף גורע.

יעקב מרגי: כשהוא מתחיל לפרט אז צריך לפרט.

אבנר פלור: אתם רוצים להרחיב.

אבנר פלור: אם היינו משאירים רק את מה שכתוב באיטליה אז לא היינו מאפשרים תקן ישראלי, לא היינו מאפשרים עוד תקנים, וחבל.

יעקב מרגי: בסדר.

יעקב מרגי: הלאה.

יעקב מרגי: איך נילי אבן-חן לא עלתה על זה?

יעקב מרגי: הנה אני אומר לך: ת"י – תקן ישראלי.

יעקב מרגי: יהיה גורלם כגורל סעיף (ז) שהורדנו.

יעקב מרגי: אני חושב שזה מיותר.

עמיחי פישר: זה סעיף מרחיב.

עמיחי פישר: אלמלא זה הוא חייב לעמוד בדרישות התקן הישראלי מעצם זה שהוא נכנס לארץ ואז הוא יכול לעמוד רק בתקן 961.

עמיחי פישר: הם הוסיפו פה שהוא יכול לעמוד או בתקן 961 או בתקנה E.C.E 10.

יעקב מרגי: אם זה מרחיב אז בסדר.

דוד טמיר: אני מבקש להוסיף גם את החלופה הנוספת שמופיעה בחקיקה האיטלקית: "או הנחיית E.E.C 2014-30-EU כתוקפה מזמן לזמן".

דוד טמיר: זה מאפשר את כל המערכות שעומדות בדרישות האיטלקיות להיכלל.

יעקב מרגי: אם זה מרחיב, אין לי בעיה.

יצחק פינדרוס: אם מלכיאלי היה פה הוא היה שואל מה יעשה חרדי שאין לו אינטרנט.

דוד טמיר: ב-(3) הנוסח מפרט את תקן E.E.C (E.C) 2018/858.

דוד טמיר: אנחנו דייקנו את זה בהתאם לחקיקה האיטלקית להנחיית E.E.C (E.C) 2007/46.

איתי עצמון: אני רוצה כאן להפנות את תשומת הלב להערה שאמרה גברת נילי אבן-חן.

איתי עצמון: היא גם שלחה את ההערה לחברי הוועדה, לגבי מערכות שאושרו כמותרות לשימוש על ידי רשויות שהוסמכו כדין במדינות ה-OECD.

איתי עצמון: קודם כול, האם משרד התחבורה מקבל את ההערה הזו?

איתי עצמון: והאם הדרישות האלה אמורות להחליף את כל הדרישות שעכשיו הוקראו?

איתי עצמון: זה חלופה נוספת?

אבנר פלור: זו אמורה להיות חלופה נוספת.

אבנר פלור: הדרישות כאן הן על פי החקיקה האיטלקית.

אבנר פלור: נילי אבן-חן הציעה שנרחיב, אם תהיה מדינה נוספת שמאשרת, גם על פי אותן דרישות באותה מדינה.

איתי עצמון: המשמעות היא שזה עוד חלופה.

איתי עצמון: ברגע שמדינה ממדינות ה-OECD, רשות מוסמכת כדין אישרה מערכת לשימוש, אז רואים את המערכת הזאת כמערכת שעומדת בכל רשימת הדרישות שעכשיו הוקראו.

אבנר פלור: נכון.

איתי עצמון: מה לגבי חובת הסימון?

איתי עצמון: תהיה חובת סימון גם לגבי מערכות כאלה?

אבנר פלור: גם, אותו דבר.

איתי עצמון: בעצם החלופה היא רק לגבי הדרישות המהותיות.

אבנר פלור: כן.

עמיחי פישר: יש לזה מענה בחקיקה האיטלקית, יש שם פסיקה שאומרת: מכשירים נגד שכחה המשווקים באופן חוקי, אפילו לא שמאושרים באופן פוזיטיבי אלא משווקים באופן חוקי, כך זה כתוב שם, במדינות אחרות השייכות לאיחוד האירופאי.

איתי עצמון: באיחוד האירופאי או ב-OECD?

איתי עצמון: צריך להחליט.

יעקב מרגי: תקבלו החלטה.

אבנר פלור: האיחוד האירופאי.

יצחק פינדרוס: בארצות הברית לא.

יצחק פינדרוס: אם יהיה לך מכשיר מארצות הברית הוא לא עומד בתקן.

איתי עצמון: זה לגבי מקורות אנרגיה.

בועז טופורובסקי: או ה-OECD או האיחוד האירופאי.

בועז טופורובסקי: בואו נרחיב את זה.

יעקב מרגי: הכוונה להוסיף את זה.

אבנר פלור: אנחנו מאשרים היום רכב או מוצרי תעבורה בשלושה סוגי תקינה: תקינה אירופאית, של האיחוד האירופאי, תקינה אמריקאית או תקינה קנדית.

אבנר פלור: אלה השלוש שאנחנו מאשרים.

אבנר פלור: אם רוצים לתת מענה אז אפשר לכתוב או תקינה אירופית או אמריקאית או קנדית.

בועז טופורובסקי: מעולה.

יעקב מרגי: אוקיי, תודה.

עמיחי פישר: יש שם שני הבדלים בנוסח.

עמיחי פישר: דבר אחד הוא המדינות, והדבר השני הוא איך נעשה האישור.

עמיחי פישר: בנוסח שאתם הקראתם זה "מאושרים כדין", כלומר שניתן אקט של אישור.

עמיחי פישר: בנוסח האיטלקי זה "משווקים כדין", שלא צריך אקט של אישור באופן פוזיטיבי.

יצחק פינדרוס: אבל אישרנו את הנוסח האיטלקי.

יעקב מרגי: בהצהרת יבואן אם הוא מייבא מוצר מקנדה או מארצות הברית שאושר על ידי השלטונות שם, זה עונה לנוסח.

עמיחי פישר: נכון, אבל אם שם הם לא מחייבים אישור?

יעקב מרגי: הוא שווק כדין.

יצחק פינדרוס: אם אושר על ידי האיטלקים אין לי בעיה.

איתי עצמון: אז בנוסח נכתוב "שווק כדין"?

אבנר פלור: בכל מקרה זה תהליך כפי שאנחנו עושים עם התקן האיטלקי.

איתי עצמון: לא בדקתי מה התהליך שקיים היום.

אבנר פלור: לא מבחינת התקינה עצמה ומספר התקנים אלא מבחינת האישור של תצהיר.

אבנר פלור: כל זה יהיה אותו דבר.

אבנר פלור: זו הכוונה.

דוד טמיר: אבקש לוודא שב-(4), במקום "תקן" נתקן את זה ל"הנחיית E.E.C".

בועז טופורובסקי: את זה החרגנו בייבוא אישי.

דוד טמיר: זה לא מקיים את הדרישות, ולכן אמרנו שעל מערכות שאתה קונה בעצמך יחול ההסדר של הייבוא האישי.

יעקב מרגי: דיברנו על זה, אנחנו מפנים לשם, חכה.

יצחק פינדרוס: איפה?

דוד טמיר: חבר הכנסת פינדרוס, את כל ההסדר שאנחנו מדברים עליו עכשיו ייחדנו ליבואן מסחרי.

איתי עצמון: כלומר זה לא יחול בייבוא אישי.

בועז טופורובסקי: ייבוא אישי מפנה לסעיף 112.

דוד טמיר: היועץ המשפטי של הוועדה הוסיף בסיפה של סעיף (ב)(2) את המילים "ולעניין מערכת התרעה שמיועדת להתקנה שלא בפס הייצור של הרכב אשר מיובאת בייבוא אישי, כהגדרתו בסעיף 112 לחוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב" – "תעמוד המערכת בדרישות הקבועות בסעיף 112 לחוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב".

יצחק פינדרוס: מה זה סעיף 112?

איתי עצמון: זה הסעיף שמסדיר את כל הייבוא האישי של מוצרי תעבורה, והמערכת הזו היא מוצר תעבורה.

יצחק פינדרוס: מה הוא אומר בפועל?

איתי עצמון: יש שם דרישות שונות לגבי מי שמייבא בייבוא אישי מוצר תעבורה, בין היתר שמותר לו לייבא רק ארבעה מוצרים מאותו סוג בשנה, שצריך לעמוד בדרישות תקינה, שהוא צריך להצהיר שהמוצר יותקן במוסך מורשה.

יצחק פינדרוס: מה כתוב שם בדרישות תקינה ישראליות?

איתי עצמון: יש שם הפניה לכל מיני דרישות תקינה.

יצחק פינדרוס: השאלה אם זה עומד גם בדרישות - - -

דוד טמיר: כן, דרישות התקינה הן אותן דרישות תקינה.

יצחק פינדרוס: כתוב "עומד בדרישות המפורטות בצו זה".

יצחק פינדרוס: אולי הייתי מוסיף "ועל פי הדרישות המופיעות ...".

יעקב מרגי: מיותר, אם זה מפנה לסעיף 112 בחוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב.

יצחק פינדרוס: השאלה אם ההפניה לסעיף 112 מספיקה לדרישות שנקבעו כאן.

איתי עצמון: סעיף 112 זה רק ייבוא אישי.

בועז טופורובסקי: אני עכשיו מזמין באינטרנט את המוצר.

בועז טופורובסקי: אני לא צריך לשלוח תצהיר.

אבנר פלור: בדיוק אותו דבר כפי שקיים לגבי מושב לתינוק.

אבנר פלור: בייבוא המסחרי אני מבקש את התקן.

בועז טופורובסקי: אם אתה רואה את הסימון אתה לא צריך לשלוח תצהיר.

יצחק פינדרוס: אז למה לא לכתוב "על פי צו זה"?

יעקב מרגי: רצינו להוציא אותו.

יעקב מרגי: אתה רוצה להחזיר אותו?

יעקב מרגי: למה להחזיר?

איתי עצמון: לא צריך.

איתי עצמון: סעיף 112 מסדיר את כל מוצרי התעבורה, כל הייבוא של מוצרי תעבורה.

איתי עצמון: לא צריך לכתוב את זה פה.

יעקב מרגי: אני קונה מכשיר אחד בייבוא אישי.

יעקב מרגי: מאין לי לדעת מה עליי לעשות בכדי שזה יענה על התקנות האלה?

אבנר פלור: כמו מושב לתינוק או קסדה לרוכב אופנוע, הוא מפנה אותך לרשימת תקנים ודרישות שמשרד התחבורה מבקש.

אבנר פלור: אנחנו בודקים האם הסימון של הקסדה הוא - - -

יצחק פינדרוס: אז צריך לכתוב "על פי תקנה זו".

אבנר פלור: מבחינת נוסח אני לא יודע אבל אני אומר מבחינת המהות.

יעקב מרגי: התקן מסמיך אותו לבדוק אם זה עונה לתקנות.

יצחק פינדרוס: נראה לי שמשהו פה משונה.

יצחק פינדרוס: איתי, הבנת על מה שאלתי?

יצחק פינדרוס: אני לא מצליח להבין.

יצחק פינדרוס: אני פניתי לסעיף 112.

יצחק פינדרוס: מאיפה אני יודע על פי סעיף 112 שהמערכת עובדת באופן אוטומטי ללא צורך בהפעלתה על ידי הנהג?

איתי עצמון: סעיף 112 מתייחס למוצר תעבורה.

איתי עצמון: המערכת הזו היא מוצר תעבורה.

איתי עצמון: דרישות ההתקנה הן כאן, בתקנות האלה.

בועז טופורובסקי: ואז זה מפנה לצו.

איתי עצמון: אני רוצה להתייחס למלל של הסימון.

איתי עצמון: לשם מה צריך לחייב יבואנים ויצרנים לכתוב "הדרישות המפורטות בפרט 4ב לחלק ג' לתוספת השנייה"?

איתי עצמון: תכתבו: "מערכת התרעה זו מקיימת את דרישות תקנה 83ד לתקנות התעבורה", נקודה.

איתי עצמון: בשביל מה צריך את כל המלל הזה?

איתי עצמון: מה הוא תורם?

דוד טמיר: המלל הזה נדרש כדי להפנות את מי שמבקש לסעיף הספציפי.

יצחק פינדרוס: אתה מדבר על יצרן, אתה מדבר על יבואן רשמי.

יצחק פינדרוס: שילמד את תקנה 83.

איתי עצמון: אנחנו עכשיו מוסיפים את תקנה 83ד רבא, שעניינה מערכת עזר לנהג להתרעה על השארת ילדים ברכב.

איתי עצמון: זה שאלה לא כל כך כבדת משקל אבל לדעתי צריך לכתוב משהו הרבה יותר קצר: "מערכת התרעה זו מקיימת את דרישות תקנה 83ד לתקנות התעבורה".

איתי עצמון: אין צורך באזכור ובכל הפרטים והחלקים בתוספת.

אנחנו מתקנים: בסעיף 3 אנחנו מבקשים שמי שלא מקיים את החובה שאנחנו קובעים בתיקון זה, ייקבעו נקודות חובה.

אנחנו מתקנים: אנחנו מדברים על ארבע נקודות חובה לנהג הרכב.

יעקב מרגי: כמה זמן זה מעכשיו?

בועז טופורובסקי: חמישה חודשים.

בועז טופורובסקי: אבל למה באוגוסט?

דוד טמיר: כמעט ארבעה וחצי חודשים.

דוד טמיר: חשוב להסביר, וזה גם עלה בדיון פה, שלמעשה המערכות האלה נמצאות כבר היום בשוק, כלומר מרגע שהתקנות יפורסמו נותר לכל אדם לרכוש את המערכות או באתר האינטרנט או מיבואן או יצרן.

יעקב מרגי: אמנם דיברנו כאן בשבח של הצלת נפשות אבל אנחנו עושים גם כבוד לחקיקה.

יעקב מרגי: אנחנו מכניסים פה חקיקה, משהו חדש לכלל המשק הישראלי.

יעקב מרגי: אני מבין שבועז מייד יקפוץ.

יעקב מרגי: אני לא רוצה להצטייר כמי שעושה דברים שאני כמעט לא מאמין שההיערכות להם תספיק בארבעה חודשים.

יעקב מרגי: זה קמפיין, זה הסברה.

יעקב מרגי: הייתי מבקש לקבוע כאן את 1 בינואר בשנה הבאה, אבל אני מוכן להתפשר על חצי שנה מהיום.

יעקב מרגי: ארבעה חודשים זה לא רציני, זה חיפזון.

יעקב מרגי: חיינו עם זה כל כך הרבה שנים – זאת תקנה שבאה להועיל אבל, עם כל הכבוד, תוך ארבעה חודשים להטיל כאן חובה שגוררת אכיפה וארבע נקודות?

בועז טופורובסקי: אבל הקלנו מאוד.

בועז טופורובסקי: יש מערכות קיימות.

יעקב מרגי: עדיין בארבעה חודשים להטמיע את זה בתוך החברה הישראלית, בתוך התרבות של הנהג הישראלי – תסתכלו על שני הצדדים של המטבע – זה לא רציני.

יעקב מרגי: אני לא חי עם זה טוב.

איתי עצמון: אני מסכים.

יצחק פינדרוס: העליתי את זה בפני מנכ"ל משרד התחבורה, העליתי את זה גם בישיבה הראשונה שהייתה פה והעליתי את זה גם בפני הייעוץ המשפטי.

יצחק פינדרוס: יעקב, אני מסכים עם מה שאתה אומר, אבל אני מסכים גם עם בועז.

יעקב מרגי: גם אני.

יצחק פינדרוס: לכן אני חושב, בשביל להיות מעשיים, צריך להיות משהו אחר.

יצחק פינדרוס: התקנה צריכה להיכנס לתוקף בכל 60 ימים, אני אפילו לא אומר ארבעה חודשים.

יצחק פינדרוס: בכל 60 ימים שר התחבורה ידווח לוועדה על התקדמות הרכישה.

יצחק פינדרוס: ברגע שנגיע ל-800,000 מוצרים שנרכשו בארץ בייבוא אישי, בייבוא ציבורי, בייבוא כללי, באמזון, כשמשרד התחבורה ישתכנע ש-800,000 נמכרו, התקנות ייכנסו לתוקף 14 ימים מאותו יום.

יצחק פינדרוס: כלומר תהיה איזו מידתיות.

יצחק פינדרוס: אסביר לך למה, יעקב.

יעקב מרגי: אני איתך אבל רגע.

יצחק פינדרוס: גם ינואר לא טוב לי וגם מאי לא טוב לי, ואסביר למה אני מתכוון.

יצחק פינדרוס: אנחנו הרי לא יודעים אם תהיה שביתת דואר בגלל הקורונה או אם האתר של אמזון יעבור למשהו אחר או אם יהיו שלושה יבואנים שיפשלו ויתברר שהמוצר שלהם לא רלוונטי.

יצחק פינדרוס: לכן אני חושב שצריכה להיות תחנה, ששר התחבורה יגיע לפה, מצידי בעוד 60 ימים.

יעקב מרגי: אני לא רוצה 60 ימים.

יעקב מרגי: שמענו, תודה.

אימאן ח'טיב יאסין: בסוגיה הזאת, מצד אחד, מצידי כמה שיותר מהר כדי להציל חיים.

אימאן ח'טיב יאסין: אני בטוחה שכולנו שואפים לזה.

אימאן ח'טיב יאסין: מצד שני, בגלל הקורונה יש קושי לייבא את הדברים ושהם יגיעו.

אימאן ח'טיב יאסין: מצד שלישי, אנחנו יודעים שיש כאן יצרנים בארץ שיש להם אישור של תקן אירופאי וגם תקן ישראלי.

יעקב מרגי: כמה זמן ייקח להם לייצר?

יעקב מרגי: את יודעת איפה הם מייצרים את זה?

יעקב מרגי: בסין.

אימאן ח'טיב יאסין: בואו נשאל אותם.

יצחק פינדרוס: וכמה זמן ייקח לאנייה להגיע?

יעקב מרגי: לפני שנקבל החלטה, רצתה לדבר רפ"ק סימונה זילבר – היא לא עונה.

יעקב מרגי: נשאיר את זה ארבע שנים.

יעקב מרגי: אבקש שייקבע שבהארכה של הוראת השעה תצטרכו לבוא לכאן עם מחקר מקיף, לא חוץ-פרלמנטרי, לא של עמותה, שמשרד התחבורה יבוא לפה וייתן לנו פירוט על המצב לפני כניסת החוק והמצב לאחר כניסת החוק, מה קרה עד גיל ארבע ועד גיל חמש.

יעקב מרגי: יהיה לנו שכר לימוד יקר כנראה.

יעקב מרגי: אין לי בעיה לקבוע עד גיל חמש שנים.

יעקב מרגי: לגבי מה שאומר חבר הכנסת פינדרוס, התקנות ייכנסו לתוקף חצי שנה מהיום, ובלבד שמשרד התחבורה יודיע לוועדה – וזה ייכנס לתוקף רק בהודעת שר התחבורה לוועדת הכלכלה – על היערכות, על כך שהמוצר קיים ונגיש.

יצחק פינדרוס: ונרכש על ידי אחוז מסוים.

יעקב מרגי: אין אפשרות להגיד "נרכש על ידי אנשים"?

יעקב מרגי: אין אפשרות לדעת.

יצחק פינדרוס: אבל אתה יודע כמה מכשירים הוזמנו וכמה נרכשו בארץ.

אבנר פלור: אפשר לומר משהו לפני קבלת ההחלטה?

אבנר פלור: אני כבר למעלה מחודשיים בקשר עם המון יצרנים ויבואנים, עם המון אנשים שמתעסקים בזה.

אבנר פלור: הדרישה של התיקון הזה שאנחנו עושים, כפי שאמרתי, זה ירחיב את מגוון הדגמים והמוצרים.

אבנר פלור: עיקר הבעיה – הנה אני אומר את זה לפרוטוקול – שעד עכשיו לא נכנסו לזה ולא קידמו את זה כי לא הייתה חקיקה.

אבנר פלור: אדוני היושב-ראש, אני רוצה ליצור ודאות אצל היצרנים והיבואנים.

אבנר פלור: אני אומר: 1 באוגוסט, ואנחנו נבוא לוועדה חודשיים לפני.

יעקב מרגי: זה לא יהיה רק ארבעה חודשים.

יעקב מרגי: חצי שנה.

יעקב מרגי: אני עכשיו נועל את הישיבה.

יעקב מרגי: זה לא יהיה ארבעה חודשים.

יעקב מרגי: אל תתאמץ.

בועז טופורובסקי: אבל אז אנחנו מאבדים את הקיץ.

יעקב מרגי: יש כבוד קצת למוסד החקיקה בכנסת.

יעקב מרגי: להשית דבר כזה על החברה הישראלית בארבעה חודשים, עד כמה שזה חשוב, אי אפשר, זה לא ישים, זה לא רציני.

יעקב מרגי: אלא אם כן תגיד לי שתאפשר שנה הכשרה בלי הורדה של ארבע נקודות ומי שיימצא בלי מכשיר כזה יקבל התרעה.

אבנר פלור: אפשר שזה יהיה מאוגוסט אבל חודשיים ללא אכיפה?

יעקב מרגי: קח ארבעה חודשים, אבל בשנה הראשונה בלי אכיפה.

אבנר פלור: לא שנה אלא חודשיים בלי אכיפה.

אימאן ח'טיב יאסין: חצי שנה ראשונה בלי אכיפה.

אבנר פלור: זה אפשרי, כלומר ארבעה חודשים, אבל חודשיים בלי אכיפה.

יצחק פינדרוס: חצי שנה בלי אכיפה.

יצחק פינדרוס: או שאתה מוכיח שקנו את המכשיר אנשים רבים.

אימאן ח'טיב יאסין: חצי שנה עם התרעה, בלי ענישה.

איתי עצמון: אני רוצה להגיד שני דברים.

איתי עצמון: קודם כול, כדאי לקבוע תאריך ברור, מתי התקנות האלה נכנסות לתוקף.

יעקב מרגי: ברור שיהיה תאריך.

איתי עצמון: אני מבין שמדובר על 7 בספטמבר, כלומר חצי שנה מהיום.

יעקב מרגי: נקבע את 1 בספטמבר, לא נדקדק בימים.

איתי עצמון: לגבי המנגנונים שמתנים את מועד התחילה בהודעות של שר התחבורה, אני חושב שזה דבר לא נכון.

איתי עצמון: ככלל זאת ההשקפה שלי.

איתי עצמון: כאשר ועדה דנה בחקיקה וחקיקת משנה היא צריכה להחליט על מועד הכניסה לתוקף ולא להתנות, ולא לתת לגורם חיצוני לקבוע את המועד בהסתמך על נתונים שלא ברור לי האם זה אחד או אפס.

איתי עצמון: אם יש כאן איזו הכרעה מהותית, ההכרעה המהותית צריכה להיות כאן.

איתי עצמון: הוועדה עכשיו יושבת ובוחנת את ההסדר ורואה מה המועד הנכון לכניסה לתוקף.

יעקב מרגי: לכן חצי שנה נותן לי מענה.

איתי עצמון: בנוסף לתקנות האלה יש גם את צו התעבורה.

איתי עצמון: הוא נוגע לאמצעי האכיפה שיוטלו על מי שמפר את התקנות.

איתי עצמון: את הצו הזה אפשר להכניס לתוקף במועד מאוחר יותר, זה לא חייב להיות ביחד עם התקנות.

איתי עצמון: הצו הזה, הוועדה צריכה לדון בו ולאשר אותו, אבל הצו יכול להיכנס לתוקף בזמן שונה.

יצחק פינדרוס: כשהוועדה תשתכנע שהמוצר נגיש ואזרחי ישראל יוכלו לרכוש אותו.

אבנר פלור: יש פה חוסר ודאות ללקוחות, ליצרנים וליבואנים.

יצחק פינדרוס: אני מתנצל, מכיוון שאני נמצא במערכת הציבורית מספיק שנים, יש לי חוסר ודאות תוך כמה זמן יגיע לביתי מוצר של אמזון אם צריך 2.4 מיליון מוצרים, עם רשות הדואר ועם הנמלים.

יעקב מרגי: לפי הפרקטיקה של אשתי זה 10 ימים, היא מזמינה וזה מגיע.

יצחק פינדרוס: יש לי חוסר ודאות בעניין.

יצחק פינדרוס: כמה מכרו עד עכשיו באיטליה בשנה האחרונה?

אבנר פלור: במותג אחד מסוים מכרו יותר מ-600,000, ויש יותר מעשרה מותגים.

יצחק פינדרוס: אבל היצרן הזה צריך למכור בישראל 2.4 מיליון מוצרים.

יצחק פינדרוס: 600,000 מוצרים – תוך כמה זמן?

יצחק פינדרוס: שנה, שנתיים?

אימאן ח'טיב יאסין: אני מבקשת לשאול.

אימאן ח'טיב יאסין: אתה אומר שאתה בקשר עם כל היצרנים בארץ ואתה תוכל להגיד כמה מכשירים יש כבר בתוך הארץ.

אימאן ח'טיב יאסין: אם אתה יודע, זה יחסוך לנו עוד בעיה, כי אנחנו לא יודעים כמה זמן ייקח לייבא את זה.

אימאן ח'טיב יאסין: אם זה נמצא בתוך הארץ זה יזרז את העניין.

אבנר פלור: עדיין אין מכשירים כאלה בארץ.

אבנר פלור: יש רק שניים שהביאו על פי תקינה איטלקית.

אבנר פלור: היות ואנחנו מאשרים את החקיקה הזאת אז עכשיו תתחיל התנועה.

אבנר פלור: אני לא יכול לדעת עכשיו.

יעקב מרגי: אז מאיפה הלהט שלך לאשר בארבעה חודשים?

יעקב מרגי: אבנר, אמרתי לך שאתה רק מפריע לי היום.

יעקב מרגי: בואו נשמע, אולי עמדת המשרד היא למשוך את התקנות.

יעקב מרגי: סגן השר אורי מקלב, בבקשה.

אורי מקלב: אני עוקב אחרי הדיון.

אורי מקלב: אמנם לא יכולתי להתערב בגלל שהייתה השתקה (מיוט), רק עכשיו מתאפשר לי.

אורי מקלב: אני חושב שגם בלעדיי הסתדרתם וקיבלתם את התשובות על השאלות שהתעוררו בוועדה, כגון למה צריך לחייב גם את הסבתא להחזיק מכשיר.

אורי מקלב: אנחנו גם נתקלנו במקרים שמישהו שמלמד בתלמוד תורה לקח את הילד בטרמפ, ילד בן חמש שנרדם, והוא נשכח ונפטר, והסבא של הילד הופיע בוועדה.

אורי מקלב: בסופו של דבר, יושב-ראש הוועדה והחברים, אני מלווה את ההתקן הזה נגד שכחת ילדים ברכב כבר שמונה–תשע שנים.

אורי מקלב: ביתר שאת כאשר הייתי יושב-ראש ועדת המדע.

אורי מקלב: שם הבאנו יצרנים רבים, מפתחים רבים אך לא הצלחנו להגיע לכדי הבנה והתאמה עם משרד התחבורה.

אורי מקלב: הדבר הראשון שבו טיפלתי כאשר נכנסתי לתפקידי כסגן שרת התחבורה, ביום הראשון כבר נפגשתי עם אבנר פלור, שאני שכן שלו, וכבר דיברנו על זה.

אורי מקלב: אני חושב שמה שהבאנו היום יש בו שוני גדול מאוד, זה התגמשות גדולה מאוד כדי להביא תקנות שממש יצילו חיים, אין ספק.

אורי מקלב: אנחנו רוצים ארבעה חודשים, אבל אתם החלטתם על חצי שנה.

אורי מקלב: זה בסדר.

אורי מקלב: אולי תהיה פשרה, ששר התחבורה יודיע לוועדה שההתקנים האלה קיימים, זמינים ונגישים לציבור.

יעקב מרגי: נדבר על זה בצו.

יעקב מרגי: תודה.

דוד טמיר: כבוד היושב-ראש, אם אפשר עוד הערה.

דוד טמיר: אם כבר יוצרים תחילה נדחית של ההוראות, של הסנקציות שנקבעות - - -

יעקב מרגי: אתה כבר יודע מה יהיה?

יעקב מרגי: למה לדבר פעמיים, תדבר פעם אחת.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: כרגע אנחנו צריכים לקבל החלטה אם זה גיל ארבע או חמש.

יעקב מרגי: מה העמדה הסופית שלכם?

יעקב מרגי: לא שכנעתי אתכם?

יעקב מרגי: גיל ארבע או חמש?

דוד טמיר: במקור הבאנו את זה עם גיל חמש.

יעקב מרגי: מה אתם רוצים עכשיו?

אבנר פלור: אנחנו נשארים עם החקיקה האיטלקית, גיל ארבע.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני מחכה לכם בסיבוב, בהארכה, אם אני אהיה יושב-ראש ועדת הכלכלה בכנסת הבאה.

יצחק פינדרוס: לפי הקצב בש"ס אתה תהיה שר, הרב מרגי.

יעקב מרגי: אל תבנה על זה.

יעקב מרגי: אני אוהב את הכנסת.

יצחק פינדרוס: אולי נדבקת בדגל התורה, אתה לא רוצה להיות שר.

אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה לבקש דווקא בסוגיה הזאת שאחרי תקופה מסוימת שמתקינים את המכשירים, שיהיה מחקר אמיתי שיביא עובדות לגבי מה שקורה בשטח גם מבחינת הצלת חיים, גם מבחינת איך זה עוזר.

אימאן ח'טיב יאסין: כל הדבר הזה צריך להיות מלווה במחקר כדי שלא סתם נתחיל למכור לאנשים.

אימאן ח'טיב יאסין: אם זה אכן מועיל ותופס אז צריך להעלות אותו עד לגיל שהילדים חייבים לשבת בכיסא בטיחות בתוך הרכב, זו הדרישה שלי.

יעקב מרגי: לגבי הוראת שעה – שנתיים מיום התחילה.

דוד טמיר: כבוד היושב-ראש, אנחנו דוחים את המועד.

יצחק פינדרוס: בחודש.

דוד טמיר: אנחנו מבקשים שהוראת השעה תהיה לפחות לארבע שנים, כדי שנוכל להפיק לקחים מן האירוע.

יעקב מרגי: שנתיים לא מספיק לך כדי להפיק לקחים?

יעקב מרגי: תהיה רציני.

דוד טמיר: ואם חס וחלילה הקורונה תימשך, ודברים בלתי צפויים קורים - - -

יעקב מרגי: תבוא אליי, האמן לי שאני אהיה נדיב.

יצחק פינדרוס: 2.5 מיליון מכשירים יגיעו לפה באופן אוטומטי, אבל כאן אתם אומרים שאולי יקרה משהו.

יעקב מרגי: הוראת שעה למשך שנתיים מיום התחילה.

יעקב מרגי: התחילה נשארת ב-1 באוגוסט, אבל לגבי אמצעי האכיפה – אנחנו נדחה את זה, לגבי מה שמופיע בתיקון התוספת השישית, שיטת הניקוד.

יעקב מרגי: נקבע את זה לשמונה חודשים מהיום, כלומר 1 בינואר.

איתי עצמון: כלומר תקנה 3 תיכנס לתוקפה ב-1 בינואר 2022.

יעקב מרגי: בסדר?

יעקב מרגי: לא שיש לכם הרבה ברירות.

יעקב מרגי: אני אומר "בסדר" רק מן הנימוס.

יצחק פינדרוס: אני רוצה שצו האכיפה יבוא אחרי שמשרד התחבורה ישכנע שהמוצר נגיש.

יעקב מרגי: אחרי ההצבעה על התקנות האלה נדון בצו האכיפה.

עמיחי פישר: רק הבהרה, בשביל שהייבוא האישי יחול שר התחבורה צריך להכניס את המוצר בצו ברשימת המוצרים, כך זה בסעיף 112.

עמיחי פישר: כלומר צריך עוד פעולה.

איתי עצמון: אני לא בטוח.

איתי עצמון: אני מציע שהיועץ המשפטי של משרד התחבורה יתייחס.

יעקב מרגי: שמעת את השאלה שלו?

יעקב מרגי: הוא טוען שכדי שהייבוא האישי יחולו עליו ההוראות של סעיף 112 השר צריך לתקן, לפרסם צו ולהכניס את זה לצו.

דוד טמיר: אני חושב שלא.

דוד טמיר: אני מפנה אתכם לצו רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב, לסעיף 4 של הצו, שמדבר על "מוצרי התעבורה המותרים בייבוא לשימוש אישי או משפחתי, כאמור בסעיף 112(א)(2) לחוק, יהיו מסוג מוצרי התעבורה המפורטים בתוספת השלישית".

דוד טמיר: בתוספת השלישית, אחד מסוגי המערכות או מוצרי התעבורה שמנויים בה זה "מכונות ומכשירים חשמליים בעלי פונקציות עצמאיות מהסוג המשמש ברכב".

דוד טמיר: לדעתנו המערכות מן הסוג שיש בפנינו נכנסות בתוך המערכות מן הסוג הזה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אנחנו מצביעים על התקנות האלה, עם כל השינויים וכל עדכוני התאריכים שאמרנו.

יעקב מרגי: לאחר מכן נדון בצו.

יעקב מרגי: מי בעד?

יעקב מרגי: מי נגד?

יעקב מרגי: מי נמנע?

יעקב מרגי: בעד – 4

יעקב מרגי: נמנעים – אין

יעקב מרגי: 4 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יעקב מרגי: התקנות אושרו.

יעקב מרגי: אנחנו עוברים לדיון על צו התעבורה (עבירות קנס) (תיקון), התשפ"א-2021.

דוד טמיר: צו התעבורה (עבירות קנס) (תיקון), התשפ"א-2021 מטרת התיקון של הצו הזה היא להבטיח שאדם שעובר את העבירה של הסעת ילד ללא מערכת יוכל להינתן לו דוח וקנס בשיעור של 250 ש"ח.

דוד טמיר: תיקון התוספת 1.

דוד טמיר: בצו התעבורה (עבירות קנס), התשס"ב-2002, בתוספת בפרט 2

121א יבוא: תחילה 2.

121א יבוא: תחילתו של צו זה ביום תחילתן של תקנות התעבורה (תיקון מס..), התשפ"א-2021.

121א יבוא: "

יצחק פינדרוס: הייתי הולך עוד צעד.

יצחק פינדרוס: יעקב, אני אומר שוב, התקנו תקנות.

יצחק פינדרוס: לגבי הקנס תיתן עוד זמן.

יצחק פינדרוס: לדעתי תחילת הקיץ זה הזמן.

יעקב מרגי: זה 1 בינואר 2022.

יצחק פינדרוס: אני מציע שתלך עד תחילת הקיץ.

יצחק פינדרוס: אני אומר לך בכנות, יעקב, להביא 2 מיליון מוצרים – זה יכול לעבוד ויכול גם לא לעבוד.

יצחק פינדרוס: עם כל זה שבגוגל קונים פה סופר-טנקר וכך המדינה מתנהלת, כל הכבוד, אני גאה להיות ישראלי, אבל בסוף לא תמיד זה עובד.

יצחק פינדרוס: לפעמים אתה יכול בגוגל לקנות סופר-טנקר לא נכון, זה יכול לקרות.

יצחק פינדרוס: אין לי פה איזה באפר של ביקורת ואני מרגיש קצת לא בנוח.

יעקב מרגי: אני מבין אותך.

יעקב מרגי: אני רוצה בלי שום קשר לקבוע.

יעקב מרגי: השאלה אם אני יכול לקבוע שיהיה דיווח לוועדה לפני שהם נכנסים.

יעקב מרגי: אני לא מתנה אבל אני מחייב את השר לדווח.

איתי עצמון: בתקנות.

יעקב מרגי: בתקנות נכניס חובת דיווח של משרד התחבורה לוועדת הכלכלה.

איתי עצמון: פעם אחת, חודש לפני הכניסה לתוקף?

יעקב מרגי: כן, לפני הכניסה לתוקף של הקנס ושל הנקודות.

יעקב מרגי: כלומר ב-1 בדצמבר 2021 לדווח לוועדה על אופן יישום התקנות, שהשר מוכן וערוך ליישום התקנות ככתבן וכלשונן.

איתי עצמון: ב-1 בדצמבר התקנות למעשה יהיו כבר בתוקף, אבל לא האכיפה.

יעקב מרגי: הוא מדבר רק על האכיפה.

יצחק פינדרוס: אמרתי שמבחינתי שהתקנות ייכנסו לתוקף בעוד חודשיים.

יעקב מרגי: רק נבדוק ש-1 בדצמבר לא חל איזה תאריך חשוב, שלא יאשימו אותי.

איתי עצמון: נכתוב "או בסמוך לתאריך זה".

דוד טמיר: כבוד היושב-ראש, אני מבקש להפנות את תשומת הלב לעוד נקודה אחת מבחינת משך הוראת השעה.

דוד טמיר: כבוד היושב-ראש קבע לשנתיים ואני מבקש לציין שאנחנו חושבים ששנתיים זה מעט מדי זמן.

איתי עצמון: זה כבר אושר.

איתי עצמון: כדי לפתוח את הדיון בנושא הזה צריך בקשה לדיון מחדש.

אבנר פלור: זה עד 31 בדצמבר 2023?

דוד טמיר: אנחנו צריכים שיהיו לנו לפחות שני קיצים מלאים.

איתי עצמון: שנתיים מיום התחילה זה 1 באוגוסט.

יעקב מרגי: כפי שביקשת.

דוד טמיר: אבל זה יוצא אמצע הקיץ.

דוד טמיר: הרעיון הוא שיהיו לנו לפחות שני קיצים מלאים.

יצחק פינדרוס: תן לו לאוקטובר.

יעקב מרגי: לא, אני לא עושה שינוי.

יעקב מרגי: זה מחייב רביזיה ויש לנו דיון אחר על נושא התעופה.

יעקב מרגי: משרד התחבורה מוותר עליו?

יצחק פינדרוס: אז מה סיכמנו, שהמשרד מדווח לוועדה ב-1 בדצמבר?

איתי עצמון: יהיה סעיף דיווח, ששר התחבורה ידווח לוועדת הכלכלה של הכנסת ב-1 בדצמבר 2022 על היערכות ליישום התקנות והיערכות לאכיפתן.

יצחק פינדרוס: על זמינות, מחיר, תחרות, הכול.

יעקב מרגי: התייחסנו לתחילתו של הצו.

יעקב מרגי: אני מביא אותו להצבעה.

איתי עצמון: הצו צריך להיות בתוקף כתוקפן של התקנות.

דוד טמיר: למרות שהוא לא כתוקפן של התקנות כי הוא החל מ-1 בינואר 2022, כי נקבעה תחילה נדחית.

איתי עצמון: הצו עצמו הוא גם הוראת שעה ותוקפו כתוקפן של התקנות.

יצחק פינדרוס: אם מגיעים ל-1 בדצמבר ואין היערכות, מה קורה?

איתי עצמון: חקיקת המשנה מאושרת בוועדה ונכנסת לתוקף.

איתי עצמון: לאחר מכן כדי לשנות צריך דיון בחקיקת המשנה עצמה.

יצחק פינדרוס: נניח שיהיה דיון ב-1 בדצמבר ויתברר שבגלל שביתת הנמלים של ניסנקורן שחזר להסתדרות אין אפשרות ליישם את זה.

איתי עצמון: אם זו הייתה חקיקה ראשית אפשר היה לכתוב שהשר יביא צו לדחיית התחילה.

איתי עצמון: אנחנו בחקיקת משנה.

איתי עצמון: אין פה התניה.

יצחק פינדרוס: מה יקרה בפועל?

איתי עצמון: יהיה פיקוח פרלמנטרי.

יעקב מרגי: השר יפנה את תשומת ליבנו שזה לא נכנס, אנחנו נבקש לדחות את היישום והשר יביא תקנות ליישום.

איתי עצמון: לוועדה יש כל מיני כלים פרלמנטרים להפעיל בנוסף לתיקון חקיקה.

אימאן ח'טיב יאסין: למרות שלא הייתי כאן

אימאן ח'טיב יאסין: ממש מתחילת הדיון אבל אם אנחנו באמת רוצים שהדבר הזה יקרה ושנציל חיים, מה בקשר לאפשרות לסבסוד מסוים?

אימאן ח'טיב יאסין: זה ייתן עוד דחיפה לדבר הזה, כדי שזה יקרה.

יעקב מרגי: אם את רוצה שזה ייכנס לתוקף אל תבקשי סבסוד.

יעקב מרגי: אם את רוצה סבסוד זה לא ייכנס לתוקף.

יעקב מרגי: אנחנו לא פורשים מן הכנסת.

יעקב מרגי: אחר כך נפיל את זה בחקיקה על המדינה אבל לא עכשיו.

יעקב מרגי: רבותי, מי בעד הצו, עם כל התיקונים וחובת הדיווח?

יעקב מרגי: מי נגד?

יעקב מרגי: מי נמנע?

יעקב מרגי: בעד – 4

יעקב מרגי: נמנעים – אין

יעקב מרגי: 4 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יעקב מרגי: הצו אושר עם כל התיקונים.

יעקב מרגי: תודה רבה.