ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 23, פרוטוקול מספר 211, 2021-04-01 10:25

עמית הלוי: מועדים לשמחה, חג שמח לכולם.

עמית הלוי: אני שמח לפתוח את ישיבת ועדת החוקה, חוק ומשפט כדי לאשר שתי תקנות שהממשלה הביאה לנו, גם לגבי יציאה מישראל וכניסה אליה וגם לגבי הגבלת פעילות.

עמית הלוי: מכיוון שנדמה לי, מנהל הוועדה, שזאת הישיבה האחרונה לקדנציה הנוכחית, או שצפויות עד יום שלישי הבא עוד ישיבות?

עמית הלוי: מי יודע.

אסף פרידמן: אם הממשלה תעביר עוד תקנות יכול להיות שנתכנס לישיבה ביום שני.

עמית הלוי: בהנחה שזאת הישיבה האחרונה שאני נקראתי אליה, ומבחינתי זו בוודאי ישיבה אחרונה לקדנציה הזאת מכיוון שלעת עתה לפחות בכנסת הבאה לא אכהן, אז אני מנצל את ההזדמנות הזאת קודם כול להודות לוועדה החשובה הזאת, ועדת החוקה, למנהל הוועדה, לייעוץ המשפטי, לכל חברי הכנסת שהיו שותפים כאן לאורך כל השנה האחרונה.

עמית הלוי: אני אמנם הייתי בעמדה שכל השנה האחרונה הייתה צריכה להתנהל על פי תקנות שעת חירום, כפי שקובע חוק-יסוד: הממשלה.

עמית הלוי: אני לא חשבתי, ועדיין לא חושב, שהכנסת הייתה צריכה להעביר את זה בחקיקה – היא הייתה צריכה לפקח כמובן בכל כוחה אבל לא להעביר את זה בחקיקה – אבל מכיוון שכך נקבע אז ערכנו פה דיונים ארוכים בשנה האחרונה.

עמית הלוי: אני רוצה לומר גם לאזרחי ישראל שצופים בנו, טובת המדינה וטובת האזרחים היו כאן במרכז החדר על השולחן הזה שאתם רואים.

עמית הלוי: היו פה דיונים רציניים מאוד שתכליתם לעשות טוב ולעבור את המשבר הזה בצורה הכי טובה והכי יעילה.

עמית הלוי: אני מודה בזאת גם ליושב-ראש הוועדה, שאני ממלא כאן את מקומו, חבר הכנסת יעקב אשר, שניצח פה על המלאכה בהרבה מאוד השקעה ובהרבה מאוד מאמץ אישי.

עמית הלוי: ודווקא בגלל טובת המדינה אני רוצה לומר עוד משהו אישי מכיוון שאני נפרד מהכנסת הנוכחית, וכך גם חברתי מיכל וונש קוטלר.

עמית הלוי: אני רוצה לומר שמלווה אותי דאגה רבה בתקופה האחרונה, ובימים האחרונים יותר מאי פעם, על הסחרור הפוליטי שאנחנו נמצאים בתוכו, על המצב שבו דברים קטנים וסכסוכים אישיים ומתחים אישיים מערערים על השיטה של המשטר שלנו, שיטת המשטר הקואליציוני שלנו.

עמית הלוי: אנחנו במשטר קואליציוני.

עמית הלוי: גם בן גוריון לא יכול היה, עם מפלגה גדולה ודומיננטית, להקים קואליציה אם לא היו מכבדים את המשטר הקואליציוני.

עמית הלוי: השינוי היחיד שאני רואה לפניי הוא שינוי משיטת משטר קואליציוני לשיטה של חרמות ושל נידויים.

עמית הלוי: אני אומר את זה בדאגה גדולה מאוד, כי זו תופעה מאוד מסוכנת ומדאיגה לחברה שבונה את המדינה ובונה את המערכות, וברוך השם מדינת ישראל חזקה ועוצמתית, וטוב שכך, אבל בהתברגנות הזאת אנחנו עלולים להפסיד, כשאנחנו מתעסקים בוויכוחים אישיים קטנוניים במקום לשים את טובת המדינה מעל הכול.

עמית הלוי: זה מסוכן, והיינו כבר בעסק הזה, היו לנו הורקנוס ואריסטובולוס, היו לנו ויכוחים אישיים שהובילו אותנו לאן שהובילו.

עמית הלוי: לא היינו יחידים בזה, אגב, גם מדינות וחברות אחרות התברגנו ופתאום הדברים הגדולים קיבלו ערך משני.

עמית הלוי: הדבר העיקרי הוא הוויכוחים הקטנוניים האישיים והם קובעים, והם מערערים על היכולת לעשות קואליציה עם פשרות ועם חיבורים, כמו בכל קואליציה.

עמית הלוי: הדברים הקטנים האלה מחבלים בדבר הגדול.

עמית הלוי: אני אומר כאן לחבריי, שרובם ככולם חברים בכנסת הזאת ויהיו חברים בכנסת הבאה, ההיסטוריה לא תזכור את כל העלבונות האישיים שבשמם אתם מחרימים, ההיסטוריה לא תזכור את כל הסכסוכים האישיים.

עמית הלוי: היא תזכור רק את ההרס, היא תזכור רק את ההפקרות.

עמית הלוי: מדינת ישראל צריכה עכשיו שנים של קואליציה יציבה וחזקה, שתעסוק בשיקום, שתעסוק בצמיחה, שתעסוק באתגרים הגדולים שיש לנו גם במערכת הבין-לאומית וגם במערכת האזורית.

עמית הלוי: כל אלו עלולים ליפול רק בגלל הדברים הקטנים האלה.

עמית הלוי: אל תיתנו לזה לקרות.

עמית הלוי: תתבגרו, תתעשתו.

עמית הלוי: תניחו, כפי שעשו ראשי מדינה לפנינו, את טובת המדינה מעל הכול.

עמית הלוי: שימו בצד את כל הדברים הקטנים ונשוב לעבוד ביחד למען מדינת ישראל.

עמית הלוי: אני מקווה מאוד שהכנסת הבאה שתתכנס בשבוע הבא אכן תצליח להתבגר ולהגיע למתווה הזה ונוכל להתכנס כאן, אלה שיתכנסו וימשיכו לנהל את המשבר הזה שאנחנו עוד נמצאים בתוכו.

עמית הלוי: עם כל החזרה שלנו לחיים, אנחנו בעידן פוסט קורונה, אבל שגרת הקורונה היא אתגר לא פחות גדול, גם לשמור שלא נחזור אחורה וגם כמובן להמשיך ולצמוח, שזה האתגר הגדול שלפנינו, לחזור לצמיחה, הסיכוי שמדינת ישראל, שיצאה ראשונה מבחינת החיסונים, תהיה גם הצומחת הראשונה מבחינת מדדי הצמיחה, ואנחנו רואים את הדברים האלה גם במדדים של החברות הבין-לאומיות.

עמית הלוי: כולי תקווה שכך יהיה.

עמית הלוי: החג הזה שאנחנו נמצאים בו יזכיר לנו את השורשים והדברים הגדולים שלנו ולא את הדברים הקטנים שעלולים להעיב ולחבל במדינה ובעתידה.

עמית הלוי: שוב תודה רבה לכולכם על כל הקדנציה האחרונה, הנעימה והמאתגרת.

עמית הלוי: הנה אנחנו מתחילים את הדיון בשתי התקנות שלפנינו.

עמית הלוי: תמי סלע, אני מציע שתקראי את התקנה הראשונה על הגבלת היציאה והכניסה ונקיים את הדיונים הרלוונטיים.

מיכל וונש: אדוני היושב-ראש, אני מבקשת, בהמשך לדבריך הכלליים מאוד, כמובן להצטרף לתודות לנשות ואנשי הוועדה שעבדו לילות כימים בוועדה הזאת.

מיכל וונש: אנחנו עומדים לדון בנושא שאני שוב ושוב זועקת מסביב לשולחן הזה.

מיכל וונש: התוצאה היא שנוצרו אזרחים סוג ב' במדינת ישראל, וזה כל מי שעלה ארצה, לגבי הוריו וילדיו.

מיכל וונש: הצלחנו בוועדת העלייה והקליטה לייצר מנגנונים שיאפשרו להם להיכנס.

מיכל וונש: יש חיילים בודדים שסעדו בליל הסדר לבדם למרות שהוריהם רצו ויכלו להגיע והם מחוסנים באותו חיסון פייזר שאתה ואני מחוסנים בו, אבל מדינת ישראל עוד לא השכילה לייצר את המנגנון לאשר להם כניסה בכפוף למה שרוצים: אם רוצים בידוד, אם רוצים בדיקות סרולוגיות.

מיכל וונש: אני כמובן לא מזלזלת בקושי.

מיכל וונש: אנחנו עומדים עכשיו לאשר תקנות מתועדפות אחרי שכל אזרחי מדינת ישראל הישראלים יכולים לצאת על הוריהם וילדיהם, זקניהם וטפם לחופשות, ועדיין יש את מי שעלו ארצה ועתידים להינשא אחרי חג הפסח ואינם יודעים אם הוריהם יוכלו להיות בחופה, למרות שהם מחוסנים.

מיכל וונש: אדוני היושב-ראש, הגעתי כבר כמעט לכל ועדה בכנסת.

מיכל וונש: מכיוון שאנחנו כנראה בדיון האחרון בוועדת החוקה אני מגיעה גם לכאן.

מיכל וונש: יושב-ראש ועדת הכלכלה יעקב מרגי הוציא סיכום, בקשה לממשלה –אני מחזיקה אותו בידי, אני יכולה להעביר אותו למנהל הוועדה – עם תקנות שכבר היו בתוקף, שבוועדת העלייה והקליטה כבר הצלחנו לייצר את הקריטריונים של חתונות ובריתות ואירועים, ולא רק מין סעיף סל כללי של צרכים הומניטריים ורפואיים.

מיכל וונש: בלתי מתקבל על הדעת שאנחנו לא נותנים את דעתנו על כך.

מיכל וונש: אני מבקשת שכיושב-ראש הוועדה גם אתה תצטרף לכך, למרות שזה לא הדיון הספציפי בתקנות הספציפיות, שנשתמש בהזדמנות הזאת, כי אני לא יודעת מתי יהיה הדיון הבא, לאפשר את הוודאות הזו למי שעלו לארצה.

מיכל וונש: אנחנו לא יודעים אם הוריהם כבר מחוסנים בעצמם ויכלו לבוא או ילדיהם יכלו להגיע.

מיכל וונש: אני מבקשת מאוד שתצטרף לכך.

עמית הלוי: תודה רבה, חברת הכנסת מיכל קוטלר וונש.

עמית הלוי: אני לא רק מצטרף.

עמית הלוי: אני רוצה להוסיף לדברים שאמרת לגבי קרובי משפחה, בוודאי ממעגל ראשון, שרוצים להגיע לכאן לטובת השתתפות באירועים ובשמחות אישיות כפי שהזכרת, גם אנשים שנמצאים בבדיקת עלייה, כלומר רוצים להגיע לכאן לשם גישוש.

מיכל וונש: הכול כבר קיים.

מיכל וונש: יש קריטריונים ברורים, אני יכולה להעביר לך אותם.

מיכל וונש: זה כולל גם תוכניות לימודים ציוניות, למשל תיכון שיודע שתלמידיו אמורים היו להגיע בינואר.

מיכל וונש: ינואר כבר לא יהיה השנה, אנחנו בחודש מרץ ועדיין לא יודעים אם יכולים 250 ילדים להגיע, כולם מחוסנים.

עמית הלוי: לכאורה האנשים האלה שמחוסנים בתו ירוק, דיברנו על כך גם בוועדה הזאת, אין שום סיבה להטיל עליהם הגבלות נוספות אם הם באותו סטנדרט.

עמית הלוי: בין אם זה אנשים שעל פי חוק השבות יכולים לעלות ועושים סיור מקדמי, שזה חלק מהגדרת חוק השבות ולתכליתו, ובוודאי גם הדברים האחרים שהזכרת, זה ברור לגמרי.

עמית הלוי: לא רק שאני מצטרף.

עמית הלוי: הדיון נעשה פשוט בוועדה אחרת אז אני לא רוצה פה להרחיב.

מיכל וונש: הוא לא נעשה באף ועדה.

מיכל וונש: בוועדת הכלכלה, לפנים משורת הדין, הוסיף יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת מרגי, לדברי הסיכום שלו, מכיוון שגם שם עסקנו אך ורק בכניסה וביציאה משדה התעופה, מנתב"ג באופן ספציפי.

מיכל וונש: עוד לא הצלחנו, מכיוון שוועדת ההסכמות לא אישרה לוועדת העלייה והקליטה להתכנס כדי לייצר את הדיון בנושא הזה.

מיכל וונש: אזכיר שוב, בנובמבר 2020 כבר נוצרו הקריטריונים, הם קיימים.

מיכל וונש: בסגירת השמיים ב-25 בינואר הקריטריונים האלה בוטלו.

מיכל וונש: כל שצריך לעשות הוא להחזיר את המתווה שהיה קיים, שכבר נעשה עם כל המשרדים הרלוונטיים.

מיכל וונש: אולי צריך להכניס אליו גם את נושא החיסון מכיוון שאז הוא לא היה קיים ואפשר כמובן להכפיף אותו לקריטריונים נוספים של משרד הבריאות.

מיכל וונש: אנחנו לא רוצים לסכן את בריאות הציבור.

מיכל וונש: בטוח שצריך להחזיר את המתווה שכבר עמלנו ועבדנו עליו כדי לייצר קריטריונים ברורים למנגנונים שיאפשרו לאנשים הללו להיכנס ארצה.

עמית הלוי: מאה אחוז.

עמית הלוי: אני מצטרף לגמרי לקריאה הזאת של חברת הכנסת מיכל קוטלר וונש.

עמית הלוי: אדבר על זה גם עם שר הבריאות, אני אומר את זה כאן לפרוטוקול.

עמית הלוי: זו בהחלט דרישה יותר מראויה, בפרט שהגענו לסטנדרט שמבחינת המדדים שלו – זה דבר שיעלה גם כאן, מן הסתם, עוד מעט מול משרד הבריאות – הוא עובד, וממילא חישוב הסיכונים בהתאם.

עמית הלוי: אז אני מצטרף לקריאה שלך.

תמי סלע: אנחנו מדברים כרגע על הגבלות על כניסה ויציאה.

תמי סלע: לעניין טיסות – כרגע זה לא נמצא בתקנות שלפנינו.

תמי סלע: מה שהגיע לוועדת הכלכלה בתחום של הגבלת טיסות ותעופה לא כולל היום מכסות, אבל כן כולל מגבלה שנובעת מהתהליכים של ריחוק של שני מטרים, של התקהלות, של תו סגול, שחלים גם על הטיסות וגם על נתב"ג, וזה יוצר מגבלה כלשהי, משהו כמו 4,000 איש.

תמי סלע: שוב, זה לא על שולחננו.

תמי סלע: יכול להיות שמה שמיכל וונש קוטלר מדברת עליו, כלומר כללים מכוח המגבלות ששר הפנים הטיל על כניסה של מי שהם לא אזרחים – אני לא בטוחה.

תמי סלע: בכל אופן, אצלנו התקנות עוסקות במגבלות על יציאה וכניסה דרך מעברים יבשתיים.

עמית הלוי: מיכל דיברה על אנשים שאינם אזרחים.

עמית הלוי: זה בהחלט קשור למגבלה של משרד הפנים.

תמי סלע: אין כרגע מכסות בפני עצמן אלא שנובעות ממגבלות תו סגול, התקהלות וריחוק חברתי.

תמי סלע: שוב, זה לא חלק מן התקנות שלנו.

תמי סלע: לגבי התקנות שנמצאות על שולחננו, הפגיעה שיש בהן הרבה יותר מצומצמת ממה שהיה מבחינת היציאה מישראל וכניסה אליה, אבל עדיין אנחנו מדברים על מגבלה על זכות-יסוד, בוודאי לגבי היציאה מישראל.

תמי סלע: כאשר נקרא את זה תיכף נראה שכן יש מגבלה על היציאה מטאבה רק למחוסנים, מחלימים ואנשים עם צורך הומניטרי או צורך חיוני דחוף ועוד כל מיני חריגים ספציפיים.

תמי סלע: בעצם אנשים לא יכולים לצאת סתם לנופש עם משפחותיהם, כולל ילדים, לטאבה.

תמי סלע: צריך להצדיק את הדבר הזה גם מבחינת תשתית עובדתית, גם מבחינת זה שנעשו המאמצים, גם בכלל וגם בוודאי אחרי ההנחיות שניתנו אגב הדיון שהיה בבג"ץ ועדיין יש עוד דיוני המשך לגביו בממשלה.

תמי סלע: יש כל מיני שאלות ספציפיות שאולי נגיע אליהן אחרי שנקרא את התקנות.

תמי סלע: מבחינת מה שכולל ההסדר, בגדול, יש מגבלה על יציאה דרך מסוף טאבה, שכוללת מכסה שעושים אותה דרך אגרה שצריך לשלם, אבל זה רק המנגנון המעשי.

תמי סלע: מבחינת כניסה אין מגבלה מהותית של תנאים שנקבעו, שרק אנשים מסוימים יכולים להיכנס או לא יכולים להיכנס, אבל יש רק מעברים מסוימים – ויש לזה סיבות יותר מעשיות כפי שהבנו – פתוחים, שזה נהר הירדן וטאבה.

תמי סלע: בעיקר מעבר ערבה הוא המעבר שלא פתוח, אבל יסבירו את זה טוב יותר.

תמי סלע: גם פה נרצה לחדד את נושא השימוש בחריג הדחיפות, שכתוב לנו בפתיח שעשו בו שימוש אבל לדעתי לא עשו בו שימוש אז את זה נרצה לחדד ברמה הפורמלית.

תמי סלע: אקרא את התקנות ואחר כך נשאל שאלות ספציפיות.

עמית הלוי: הוא מחלים או מחוסן.

עמית הלוי: למה לא ציינו את זה כאן?

תמי סלע: כי ההגדרה בצו בידוד בית של "מחלים" כוללת גם מחוסן.

תמי סלע: גם אז הערנו שזה לא מוצלח מבחינת הידידותיות לציבור.

תמי סלע: בעצם מפה נובעת ההגבלה על יציאה.

תמי סלע: שליח ישראלי זה מישהו שיש לו אישור ממנכ"ל משרד החוץ שהוא יוצא לצורך תפקידו.

תמי סלע: זה היה גם קודם.

תמי סלע: מפה נובע שזה רק מחלימים, מחוסנים, אנשים שהם בכלל לא אזרחים ולא תושבים, או צורך הומניטרי חריג או צורך חיוני חריג וכולי.

תמי סלע: האגרה היא לא חדשה, היא קיימת, רק זה המנגנון שבעזרתו מווסתים את המכסה.

תמי סלע: המכסה לא קבועה פה אבל היום היא עומדת על כ-300, ופה נצטרך לשמוע למה דווקא 300 ומה הביקוש בפועל.

תמי סלע: כלומר אין תנאי מהותי אלא רק הכללים של התו הסגול והריחוק וההתקהלות וחובת הבדיקה שצריכה להיות לפני הכניסה ואחרי הכניסה במעבר עצמו, שזה אחד הדברים שהבנתי שמגבילים את השימוש בתחנה נוספת, כי צריך להקים שם מערך של בדיקות בכניסה לישראל ואם יש טפטוף של נכנסים אז רוצים למקד את זה בירדן בתחנה אחת.

תמי סלע: שוב השאלה היא מה היקף האוכלוסייה שרוצה להיכנס למשל דרך מעבר ערבה ועד כמה זה מפריע ליום-יום של אנשים.

תמי סלע: פה השאלה היא מה זה "שאינו מסוגל", כלומר גם מי שיש לו קושי.

תמי סלע: דרכי פנייה נוספות צריכות להיות קיימות מעבר לטופס המקוון וזמינות, ופה לא קיבלתי עדיין תשובה מה הן דרכי הפנייה, האם הן פורסמו, האם הן נגישות לאנשים.

תמי סלע: לא כולם יודעים למלא טופס מקוון וצריכה להיות גם איזו דרך של מענה טלפוני או דרך אחרת.

תמי סלע: פרק ג': הוראות כלליות

עמית הלוי: תודה.

עמית הלוי: אני רוצה להתמקד מאוד.

עמית הלוי: הדיון פה קצר, כפי שאמרתי, המסגרת שלו ידועה.

עמית הלוי: אנחנו לא צריכים לחזור על הדברים, הם ברורים.

עמית הלוי: כפי שאמרה תמי, אנחנו עוסקים כאן בתקנות היציאה והכניסה במעברי הגבול היבשתיים בדרום, בטאבה ובערבה וכולי.

עמית הלוי: מבחינתי יש שאלה אחת מרכזית שאשמח שתתייחסי אליה, ואם יש עוד דברים שאת רוצה להתייחס, שמבחינתך הם ברי דיון, אז בבקשה.

עמית הלוי: מבחינתי הדיון הוא על ההגבלות המיוחדות.

עדי עמיתי: על הנושא הזה יענה ד"ר אשי שלמון בזום.

עמית הלוי: ד"ר שלמון איתנו?

שלמון: מועדים לשמחה.

עמית הלוי: תודה שאתה כאן.

עמית הלוי: אני מחדד רק דבר אחד.

עמית הלוי: למעשה, כפי שאמרתי לתמי קודם, אנחנו לא מחויבים, מכיוון שבית המשפט העליון הביא לכך שלא הוארכו ההגבלות על היציאה והכניסה משדה התעופה בן גוריון בהקשר של טיסות, זה כאילו יוצר בפועל בדיעבד שאלה של שוויון מול אנשים שרוצים לצאת, אמנם רק לחופשה, אמנם לאזור מסוים, דרך טאבה לסיני, לירדן או למצריים.

עמית הלוי: השאלה היא איך אתם רואים את הדברים, כלומר מה הדבר המיוחד.

עמית הלוי: שוב אני אומר, אנחנו לא מחויבים לסטנדרט הזה.

עמית הלוי: הכנסת לא חשבה שכך צריך לקרות בשדה התעופה בן גוריון.

עמית הלוי: אני לא רואה עין בעין, ואף אחד בוועדה הזאת לא ראה, כלומר רוב החברים כאן לא ראו עין בעין את מידת המידתיות כפי שבית המשפט העליון ראה אותה.

עמית הלוי: אבל השתא דעתיד להכי, כפי שאומרים בארמית, עכשיו כשאנחנו כאן, ויש סיטואציה שאדם יכול לצאת לחופשה בכל מקום אחר בעולם בלי מגבלה בפועל, או בלי ויסות כזה או אחר לכאורה, איך אתה רואה את התקנות האלה שעוסקות דווקא בטאבה?

עמית הלוי: פה יש הגדרות מיוחדות לדבר הזה.

עמית הלוי: למה זה שונה?

עמית הלוי: או מה נשתנתה טאבה מיציאה לספרד או לפריז?

תמי סלע: אם אפשר עוד משפט, חוץ מהשוויון, אני רק מוסיפה שאלה: החוק שהכנסת חוקקה והסעיף הספציפי לגבי הגבלת כניסה ויציאה מחייב את הממשלה ואותנו כגורם מאשר כן לוודא מה התשתית העובדתית שעמדה בבסיס ההגבלה הזאת שמצדיקה אותה.

תמי סלע: האם נעשו מאמצים לבדוק דרכים אחרות להגבלת הקיבולת?

תמי סלע: אני מבינה מדברי ההסבר שזה גם הקשיים באכיפת הבידוד הביתי, שזה גם הקיבולת של תחנת הגבול, וזה גם החשש מכניסת וריאנטים של הקורונה, במיוחד כאלה שיעמידו בסיכון את החיסונים שניתנו עד היום.

תמי סלע: פה השאלה היא האם התשתית העובדתית לגבי התחלואה במצריים, וספציפית בסיני, והיכולת להכניס בדיקות מהירות לתחנת הגבול כדי לראות שמי שנכנס - - -

עמית הלוי: ברור, למרות שבחקיקה עצמה כל ההגבלות האלה לא מופיעות.

תמי סלע: החקיקה מחייבת שהממשלה שוכנעה - - -

עמית הלוי: בתקנה הספציפית הזאת לכאורה אין תוספת על מה שיש.

עמית הלוי: יש פה בדיקות בכניסה.

עמית הלוי: אין פה תוספת על מה שעושים בשדה התעופה.

תמי סלע: אבל יש הגבלה על היציאה מטאבה, שמתאפשרת רק למי שיש לו צורך חיוני וחריג, או מי שהוא מחוסן או מחלים, אבל משפחה לא יכולה לצאת סתם עם הילדים.

עמית הלוי: מה שאפשר בשדה התעופה.

תמי סלע: פה צריך הצדקה למניעת חופש התנועה.

תמי סלע: נכון שזה למטרות נופש אבל יש חוק-יסוד ולכל אדם יש זכות לצאת מישראל וצריך סיבה למניעה.

עמית הלוי: אנחנו איתך ד"ר שלמון.

שלמון: אסביר.

שלמון: לכל מי שעבר אי-פעם בטאבה ומכיר אותה, התחנה קטנה וצפופה, קשה מאוד להקפיד שם על תו ירוק, לכן גם ההגבלה המספרית בכלל.

שלמון: קשה מאוד לבצע בדיקות.

שלמון: בלתי אפשרי מבחינתנו לפנות אנשים שצריכים להתפנות כי אין להם אמצעי ראוי להגיע הביתה, והחשש הגדול הוא שאנשים חייבי בידוד יעלו על תחבורה ציבורית, מה שבעינינו בנתב"ג הוא סיפור שונה.

שלמון: צריך לזכור שבנתב"ג יש לנו שליטה טובה מעצם העובדה שאנחנו יודעים בדיוק כמה טיסות נכנסות ומה בדיוק מספר הנוסעים בכל טיסה.

שלמון: אין לנו את המידע הזה כאשר מדובר בנכנסים חזרה מסיני.

שלמון: שוב, לסיני אפשר להגיע גם דרך האוויר ולא רק דרך היבשה.

שלמון: כאשר הוחלט לאפשר את המעבר הזה היה ברור לנו שהדרך הבטוחה לעשות את זה היא אך ורק למעבר מחוסנים ומחלימים, פרט כמובן למקרים של צרכים הומניטריים – מידי פעם יש ענייני איחוד משפחות שלצורך כך יש ועדה שמאשרת.

שלמון: עדיין צריך לזכור שהמצב בסיני לא מספיק טוב.

שלמון: אין לנו מספיק מידע, אף על פי שאני באופן אישי בקשר עם השלטונות המצריים ועם רשויות הבריאות בסיני.

שלמון: אין לנו מספיק מידע טוב עד כמה יש תחלואה, עד כמה אפשר לטפל בתחלואה, עד כמה הם יודעים לעקוב.

שלמון: צריך לזכור שמלבד ישראלים כרגע נכנסים לסיני תיירים בעיקר ממזרח אירופה, מרוסיה, אוקראינה ובלארוס, מדינות שעדיין יש בהן תחלואה רבה, וכבר היו לנו לא מעט מקרים של חולים בסיני, כולל אפילו צורך בהול להעביר חולים מסיני ארצה.

שלמון: בנסיבות האלה, ובהינתן כל אותם נתונים, שאנחנו לא יכולים ממש לשלוט על מספר הנכנסים ביום וקשה מאוד לנהל שגרת גבול מסודרת, מה שבנתב"ג אנחנו יודעים לעשות – יש הגבלה על מספר היוצאים ביום לפי אגרות שניתנות, ולמעט לצרכים חיוניים אנחנו מאשרים, או ביקשנו לאשר יציאה שהיא במהותה כאמור יציאה לנופש למי שבאמת נושא תו ירוק ולא מסכן אחרים.

שלמון: צריך לזכור מניסיוננו בהדבקות באתרים קודמים, גם בדובאי, גם בטורקיה, גם בייוון ובולגריה בקיץ שעבר, הרבה מן ההדבקות קרו בתוך משפחות ישראליות ובתוך קבוצות נוסעים ישראלים.

שלמון: לכן המטרה, מתוך הבנה שגם כך רבים מן הישראלים שוהים בקבוצות במהלך הנופש הזה, היא לייצר סביבה כמה שיותר בטוחה.

עמית הלוי: בעצם יש לנו כאן שני נימוקים: ראשית, חוסר יכולת לשלוט על מספר הנוסעים, בניגוד לפרוצדורה בטיסה, ושנית, שהמעבר עצמו בעייתי גם לבדיקה וגם לפינוי.

עמית הלוי: למה לא הגבלתם את המספר?

עמית הלוי: או שעשיתם את זה דרך האגרות?

שלמון: אנחנו לא קבענו את המספר.

שלמון: רשות שדות התעופה קבעה מה מבחינתה המספר שמאפשר לה לפעול לפי תנאי התו הסגול ובנסיבות האלה, מתוך זה הדברים נחתכו.

עמית הלוי: כלומר לא מאפשרים לאנשים לשלם אגרה.

עמית הלוי: מבחינתי זה בסדר גמור, רק צריך לומר את הדברים.

עמית הלוי: כלומר יש הגבלה על המספר, שנשלטת דרך אישורי תשלומי האגרה כך שרשות שדות התעופה יודעת לטפל מבחינת הבדיקות, מבחינת המעבר עצמו.

שלמון: צריך לזכור שגם מי שמחוסן או מחלים ועובר במעבר היום על פי חוק צריך להיבדק, והוא נבדק עם חזרתו.

תמי סלע: לפי מה נקבע המספר 300?

שלמון: זה מספר שקבעה רשות שדות התעופה, הערכה שלהם במה הם יודעים לטפל לפי תנאי התו הסגול.

עמית הלוי: תודה רבה, ד"ר שלמון.

עמית הלוי: יש פה נציג של רשות שדות התעופה?

יואב אורן: אני סמנכ"ל מסופים בשדות תעופה פנים-ארציים ברשות שדות התעופה.

עמית הלוי: שלום יואב.

עמית הלוי: אנחנו רוצים לדעת דבר אחד מדויק, בגלל לוח הזמנים הקצר כאן בחג: האם המספר הזה אכן משקף – המספר שנאמר כאן, הוא לא מופיע בתקנה – כלי האגרות שמופיע בתקנה, האם הוא משקף אכן 300 איש, והאם אכן 300 איש זה מקסימום האנשים המחוסנים או מחלימים שהוא אפשרי מבחינתכם לשליטה בתחנת המעבר הזאת?

תמי סלע: ועל מה זה מבוסס?

תמי סלע: ואם אפשר לשאול גם מה הביקוש?

תמי סלע: כמה מבקשים לצאת ולהיכנס ביום?

יואב אורן: אסביר.

יואב אורן: אכן רכישת אגרות מתבצעת באמצעות המערכת המקוונת.

יואב אורן: באמצעות המערכת הזו אנחנו קובעים את כמות האנשים שמותרת להם רכישת אגרה, גם ליציאה וגם אנחנו מבקשים מכל אדם למלא את תאריך הכניסה שלו בחזרה לארץ.

יואב אורן: בפועל ביומיים שהמסוף עבד באופן מלא, ביום הראשון עברו 226 אנשים, ביום השני עברו 250 אנשים.

יואב אורן: היום בינתיים עברו כ-120 אנשים.

יואב אורן: זאת אומרת שאנחנו לא מגיעים אפילו למכסה של 300 אנשים.

יואב אורן: הקביעה של המספר 300 הייתה מתוך איזו פעולה סימולטיבית, עשינו סימולציה שנגזרת מגודל המסוף ומתהליכים.

יואב אורן: חלק גדול מן התהליכים הם חדשים, אנחנו עדיין לא מכירים אותם.

יואב אורן: היום בפעם הראשונה ייכנסו אנשים, וביום ראשון צפויים להיכנס 300 אנשים.

יואב אורן: ביום שני, אם יהיה צורך, אנחנו נעדכן את כמות העוברים, או למעלה או למטה, בהתאם ליכולת שלנו לקלוט את האנשים ולעמוד בהוראות התו הסגול.

עמית הלוי: הכוונה ל-300 בכניסה וגם עד 300 ביציאה?

עמית הלוי: כלומר 600 אנשים שנמצאים בו-זמנית במסוף באופן כללי?

יואב אורן: לא, אין מצב כזה.

יואב אורן: רוב היוצאים מגיעים בשעות הבוקר, רוב הנכנסים מגיעים בשעות הצוהריים.

יואב אורן: כרגע עוד לא הייתה לנו סיטואציה של גם כניסה וגם יציאה.

יואב אורן: כדי לסבר את האוזן, ביום הראשון נכנסו שישה, מן הסתם סיני הייתה ריקה.

יואב אורן: ביום השני נכנסו כ-20.

יואב אורן: היום לראשונה צפויים להיכנס כ-80 אנשים.

תמי סלע: איך מוודאים את חובת הבדיקה לפני הכניסה לישראל?

תמי סלע: הרי התקנות של חובת בדיקה חלות על כל מי שנכנס, גם מתחנת גבול יבשתית, ואז הוא צריך לעשות עוד בדיקה לאחר כניסתו.

יואב אורן: נכון.

יואב אורן: כאשר נוסע יוצא, לפני שהוא נכנס בכלל לשטח המסוף אנחנו בודקים את התו הירוק ואת התוקף שלו, ואותו דבר בחזרה לארץ, עושים את הבדיקה וגם בודקים את בדיקת ה-PCR כפי שמתחייב.

יואב אורן: היא נבדקת פעמיים: פעם על ידינו ופעם על ידי ביקורת הגבולות.

תמי סלע: ואם מישהו לא עשה בדיקה?

יואב אורן: ההחלטה מה לעשות עם אדם שלא ערך בדיקה היא בידי ביקורת הגבולות, אם לסרב את כניסתו או לקרוא למשטרה לבצע אכיפה.

עמית הלוי: נכון לעכשיו ההוראה היא שהוא לא יכול להיכנס אם הוא לא ביצע בדיקה.

יואב אורן: אם הוא לא יכול לבצע בדיקה אז הוא יסורב, הכניסה שלו לארץ תסורב והוא יוחזר למצריים.

יואב אורן: אני מדבר על תהליך הכניסה לארץ.

יואב אורן: אדם שעשה תהליך יציאה ממצריים, הגיע לישראל, האם כניסתו לישראל תסורב בגלל שהוא בא בלי בדיקת PCR מן המצרים?

יואב אורן: זאת שאלה.

עמית הלוי: עד עכשיו זה קרה?

יואב אורן: עד עכשיו אנשים רק יצאו.

יואב אורן: אין מי שיצא מן הארץ שהוא לא מחוסן או מחלים.

תמי סלע: או שאושר בוועדת חריגים.

עמית הלוי: זה ברור.

עמית הלוי: התכוונתי ל-26 שכן נכנסו, הם נכנסו אחרי שהם הראו שהם ביצעו בדיקה לפני כן?

יואב אורן: נכון.

תמי סלע: אני מבקשת לשאול על ועדת החריגים.

תמי סלע: עד כמה יש פניות לוועדת החריגים?

תמי סלע: בזמנו, כמובן בסיטואציה אחרת, הייתה בעיה עם עומסים.

תמי סלע: אני מניחה שכאן לא.

תמי סלע: האם יש פניות לוועדת החריגים לגבי צרכים הומניטריים וחיוניים?

תמי סלע: יש גם חובה שיהיו דרכים נוספות לפנות לוועדה פרט לטופס המקוון.

תמי סלע: האם הן פורסמו?

תמי סלע: זה משהו שבידי

תמי סלע: עת

תמי סלע: כם או בידי במשרד הבריאות?

יואב אורן: ועדת החריגים – זה לא בשליטתנו.

תמי סלע: מי אחראי עליה?

יואב אורן: משרד הפנים.

עמית הלוי: תודה, יואב.

עמית הלוי: עירית וייסבלום מרשות האוכלוסין וההגירה.

עירית וייסבלום: אתייחס לכמה נקודות שעלו.

עירית וייסבלום: מי שחוזר מחו"ל במעבר היבשתי ללא בדיקה, נאמר כאן שלא היו מקרים כאלה בטאבה עד כה.

עירית וייסבלום: בעיקרון אנחנו לא מסרבים כניסה לישראלים.

עירית וייסבלום: הסנקציה פה היא בדרך של אכיפה ולכן יש כאן למשטרה תפקיד.

עירית וייסבלום: מי שלא מגיע עם בדיקת PCR שלילית צפוי לקנס.

עירית וייסבלום: כניסה אנחנו לא מסרבים למי שכבר הגיע לגבול ועבר מהצד השני ונמצא כבר אצלנו.

עמית הלוי: הבנתי מצוין.

עמית הלוי: כלומר המצרים מעבירים אותו למרות הסיכום שלנו איתם, למרות שהוא לא עבר בדיקה, למרות שהסיכום עם המצרים הוא שהם לא אמורים להעביר אותו.

עירית וייסבלום: אני לא יודעת אם המצרים בודקים את זה.

עירית וייסבלום: בכל אופן, מי שמגיע אלינו במגמת חזרה אנחנו לא מסרבים לו כניסה, אלא המשטרה פשוט צריכה להטיל עליו קנס.

עירית וייסבלום: אנחנו לא מסרבים כניסה לישראל.

עירית וייסבלום: לגבי ועדת חריגים – לפי החוק יש נציג של רשות האוכלוסין בוועדה, כמו נציג של משרד הבריאות ומשרד החוץ.

עירית וייסבלום: הוועדה שטיפלה בנוסח הקודם של התקנות, שהיה תקף עד 20 במרץ ולא הוארך לאחר מכן, הממשלה מינתה יושב-ראש ממשרד התחבורה והוועדה התנהלה שם, דרכם הוגשו הבקשות.

עירית וייסבלום: עכשיו שוב יש תפקיד לוועדת החריגים על פי התקנות האלה, שהן מ-29 במרץ, ולכן למעשה צריך להפעיל את אותה ועדה.

עירית וייסבלום: אני מניחה שברגע שיוגשו בקשות יתחילו לדון.

עירית וייסבלום: אני שמעתי על מקרה אחד שרוצים להגיש, אני מניחה שזה דרך הוועדה במתכונת שנקבעה בממשלה, דרך משרד התחבורה.

עמית הלוי: תודה, עירית.

עמית הלוי: יש לנו שתי שאלות.

עמית הלוי: האם הוועדה הזאת חוזרת?

עמית הלוי: שילה אדלר חוזר?

עמית הלוי: אם כן, הוא צריך לדעת שהוא חוזר.

עמית הלוי: אמנם אני מניח שיהיו פניות מועטות מאוד כי רוב מי שייצא יהיה מתחסן או מחלים אבל יכולות להיות גם פניות הומניטריות ואחרות.

עמית הלוי: צריך לוודא שאכן הוועדה פועלת.

עמית הלוי: ממשרד התחבורה נמצא איתנו מישהו?

אסף פרידמן: יש נציגים מרשות שדות התעופה.

עמית הלוי: אז צריך לבקש.

עמית הלוי: תבקשו בינתיים.

עמית הלוי: זה חשוב.

עמית הלוי: זו הערה ראשונה.

עמית הלוי: אני מבקש שהיא תירשם.

עמית הלוי: תשיגו אולי את עופר מלכה, לוודא שוועדת החריגים פועלת.

עמית הלוי: הרי לפי התקנה הזאת יש תחיית המתים, היא חוזרת לפעול, אז היא צריכה להיות ב"לייב", צריך להכין את הטופס, וכפי שאמרה כאן תמי גם את דרכי הפנייה הנוספות, לאפשר, גם אם זה מיעוט וגם אם זה אדם אחד שצריך לצאת, אנחנו צריכים לדאוג לו כמובן.

עמית הלוי: זה צריך לקרות.

עמית הלוי: בסדר?

עמית הלוי: תנסו להעלות גם את אשי שלמון.

שלמון: אני עדיין אתכם, אף על פי שעוד מעט אני מתחיל דיון עם עופר מלכה בעניין נתב"ג.

עמית הלוי: אם אתה מתחיל דיון עם עופר מלכה, אנחנו מנסים להעלות אותו.

עמית הלוי: בעצם לפי התקנה הזאת צריך להחזיר את ועדת החריגים.

עמית הלוי: מן הסתם זה יהיה למקרים מצומצמים כי רובם יהיו מתחסנים או מחלימים אבל עדיין האופציה הזאת קיימת לאנשים שרוצים, אז צריך להחיות את הוועדה מחדש, כולל טופס.

עמית הלוי: אנחנו רוצים לראות את הלינק, את הטופס המקוון ודרכי הפנייה הנוספות.

עמית הלוי: אם זה בינך לבין עופר מלכה, אם זה בגזרה שלכם אז אנחנו נעבור לתקנה הבאה ונשמח שזה יסתדר.

שלמון: היו כבר פניות, לפי מה ששמעתי.

שלמון: אבדוק יותר לעומק.

שלמון: הנטייה תהיה להיעתר בסוגיות הומניטריות.

שלמון: היה מקרה אחד של איחוד משפחות שלדעתי הותר.

עמית הלוי: הלינק הוא אותו לינק כמו בפעם הקודמת?

עמית הלוי: זו אותה ועדת חריגים?

שלמון: אבדוק את הסוגיה הזאת.

שלמון: לא עסקתי בסוגיות של הלינקים.

שלמון: אני אשיב לך על השאלה הזאת.

עמית הלוי: דבר שני, אמרה פה נציגת רשות האוכלוסין וההגירה שאדם נכנס, לא ביצע בדיקה בצד המצרי, המצרים העבירו אותו.

עמית הלוי: למעשה פרט לקנס נותנים לו להיכנס.

עמית הלוי: השאלה הראשונה, מכיוון שאתה בקשר עם המצרים, איך זה קורה?

שלמון: נסגר עם המצרים שמי שמגיע בלי בדיקה לא עובר.

שלמון: המצרים הבטיחו לספק נקודת בדיקה, מלבד הנקודות שיש בשארם ובנואיבה, גם במרחב טאבה כך שהעניין הזה צריך להיפתר.

עמית הלוי: אני מבקש שנעקוב אחרי זה, שהמצרים אכן עשו תחנת בדיקה.

עמית הלוי: תודה רבה, אשי.

עמית הלוי: עירית, באופן כללי, כמה מקרים קרו שאנשים הגיעו, לא עשו בדיקה והכנסתם אותם בכל זאת?

עירית וייסבלום: זה לא קרה לנו בטאבה עדיין לפי מה שאני מבינה אבל זה קרה במעבר נהר הירדן במקרים בודדים ופשוט הטילו עליהם קנס כשהם נכנסו.

עמית הלוי: כלומר הם נכנסו לחלק שלנו.

עמית הלוי: את הבדיקה הפנימית הם עשו או סירבו לעשות?

עירית וייסבלום: כן, אצלנו הם עשו את הבדיקה.

עירית וייסבלום: אני מדברת על זה שהם הגיעו בלי בדיקה שנערכה עד 72 שעות לפני כן בירדן.

תמי סלע: אם אפשר עוד שתי נקודות.

תמי סלע: הייתה קודם אמירה, אשי הסביר שלגבי הביצוע של הבידוד יש חשש כשנכנסים מטאבה ולכן אולי יגיעו משפחות עם ילדים בתחבורה ציבורית לבידוד.

תמי סלע: לא כל כך הבנתי מה ההבדל פה בין נתב"ג לבין טאבה, כי אנשים יכולים להגיע עם רכב, להחנות אותו באילת, לעבור, אחר כך לחזור לרכב שלהם, ובאותה מידה יכולים גם להגיע לנתב"ג עם תחבורה ציבורית וכשהם חוזרים הם צריכים לקחת מונית או אוטובוס או לבקש שמישהו יבוא לקחת אותם.

תמי סלע: מן הבחינה הזאת לא הבנתי כל כך את ההבדל.

עמית הלוי: אבל זה פחות נגיש, בכל זאת.

תמי סלע: השאלה אם באחוזים שמגיעים זה מצדיק הבדל.

תמי סלע: הרי מכסות – היו יכולים להגיד: יוצאים 400, 300, כמה שאפשר מבחינת תו ירוק, כפי שגם בנתב"ג וגם בתחנות גבול אחרות שאין בהן מגבלה מהותית על מי יוצא ומי נכנס יש לי יכולת להחיל את הכללים רק על מספר מסוים, אבל לא לקבוע תנאי מהותי שבעצם אומר רק צורך הומניטרי או מחוסנים ומחלימים.

תמי סלע: כדי להצדיק את זה – והרי מחוסנים, אם אני חוששת מווריאנט שגם מחוסנים עלולים להידבק ממנו – את זה לא פתרתם.

תמי סלע: בשאלה של הבידוד של אלה שחוזרים אני צריכה להראות הבדל, וגם לנקוט עוד אמצעים שדובר עליהם, למשל פיקוח אלקטרוני, איפה זה עומד?

תמי סלע: הגברת האכיפה של הבידוד הביתי והמיקוד שלו, למשל על ידי בדיקות מהירות, שאני אדע בכניסה מי חולה ומי לא ואז אוכל למקד את האכיפה.

תמי סלע: איפה הדברים האלה עומדים?

תמי סלע: דובר עליהם גם אגב הדיון, שלא בשל הדרך הקלה של קביעת מכסות והגבלות מהותיות בעצם לא יעשו את המאמץ המרבי של מציאת דרכים אחרות יותר יצירתיות שלא ימנעו את זכות היציאה מישראל.

תמי סלע: על זה רציתי לשמוע יותר.

תמי סלע: איפה עומדים האמצעים האחרים – הגברת אכיפת בידוד, פיקוח אלקטרוני, בדיקות מהירות?

עמית הלוי: מי שנכנס עובר חובת ביצוע בדיקה והוא מחויב לתקנת הגבלת הפעילות שלו גם.

שלמון: אין לנו אפשרות פרקטית לייצר מערך צמידים בטאבה.

שלמון: זו עוד נקודה שלא הוזכרה.

שלמון: גם בנתב"ג האירוע הזה מורכב מאוד.

שלמון: אי אפשר לעשות אותו בטאבה, לכן אי אפשר להפעיל אמצעי אלקטרוני מסייע.

שלמון: לשאלתך לגבי תחבורה ציבורית – בנתב"ג אין היום תחבורה, הרכבת הרי לא נכנסת לשם.

שלמון: האופציה היא או לקחת מונית לפי הכללים למקום הבידוד או שבן משפחה אוסף לפי הכללים למקום הבידוד.

שלמון: להערכתנו הסיכוי שדבר כזה יקרה בטאבה נמוך מאוד.

שלמון: שוב, זו בעיקר אוכלוסייה צעירה.

שלמון: נכון שיש אוכלוסיית משפחות – ילדים לא יכולים להיכנס אבל זוגות ואחרים, יש אופציה לחנות את האוטו ולהשתמש ברכב שלהם אחר כך, ובלבד שייקחו מונית מן המעבר לחניה שנמצאת בצפון אילת.

שלמון: עדיין להערכתנו מדובר באוכלוסייה הרבה יותר גדולה שאין פתרון תחבורתי הולם עבורה.

עמית הלוי: צריך לומר ביושר שבסך הכול המעבר לשם בדרך כלל – ועדת החריגים תאפשר כמובן גם מקרים חריגים – הוא למטרות נופש, כך שההגבלה מראש מצומצמת מאוד ולא רחבה.

עמית הלוי: אני חייב לעבור לתקנה הבאה.

עמית הלוי: דבר אחד שלא נפתר כאן הוא ועדת החריגים.

עמית הלוי: מכיוון שמנכ"ל משרד התחבורה העביר לנו הודעה שהוועדה היא באחריות משרד הפנים אז אני מבקש שתיסגרו על עצמכם, באיזה מקום זה עומד.

עמית הלוי: הוועדה הזאת צריכה לחזור לפעול.

עמית הלוי: אם אנחנו מאשרים עכשיו את התקנה הזאת, זה על סמך הידיעה שהוועדה הזאת חיה ומאפשרת לאנשים עם בעיות חריגות כן לעבור לטאבה.

תמי סלע: יש נקודה אחת שלא דיברנו עליה ואי אפשר לדלג עליה לגמרי, לגבי הכניסה.

תמי סלע: יש מעברים, במיוחד מעבר ערבה, שסגורים לכניסה.

תמי סלע: מה המשמעות של זה?

תמי סלע: האם יש שם עומס של אנשים?

תמי סלע: האם זה מייצר בעיה?

תמי סלע: את זה לא שמענו בכלל.

עמית הלוי: דיברנו עכשיו על מעבר טאבה.

תמי סלע: דיברנו על היציאה מטאבה, ששם יש מגבלה מהותית.

תמי סלע: לגבי כניסה, הדרך שבה הגבילו היא שפתחו למעבר יבשתי רק שני מעברים.

תמי סלע: בפועל, אם אני מבינה נכון, ותקנו אותי אם אני טועה, המעבר היחיד שסגור לכניסה הוא מעבר ערבה.

תמי סלע: כרגע מעבר נהר הירדן ומעבר טאבה פתוחים לכניסה.

תמי סלע: גם פה צריך תשתית עובדתית.

תמי סלע: האם מבחינה עובדתית נוצרו שם קשיים או עומסים?

תמי סלע: מה מצדיק את הסגירה שם?

עמית הלוי: הוא סגור כרגע, אולי גם כתשובה לוויסות.

עמית הלוי: עירית וייסבלום יכולה לענות למה מעבר ערבה סגור לכניסה?

תמי סלע: והאם פספסנו משהו.

עירית וייסבלום: כרגע המעבר סגור, אני מבינה שמהצד הירדני בכלל לא פותחים אותו, לפי מה שהבנו מן השגריר.

עירית וייסבלום: פרט לבעיה שמציג משרד הבריאות, אין מה לדבר על זה כרגע בכלל מן הצד הירדני.

עירית וייסבלום: יש את המעבר השני של נהר הירדן שנותן מענה.

עירית וייסבלום: אנחנו לא מכירים שיש בעיה וגם לא היו פניות לגבי זה.

עמית הלוי: כלומר אין ביקוש, כפי שראינו גם עכשיו בטאבה, זה לא שיש הגבלה בפועל.

עמית הלוי: את אומרת שמעבר ערבה סגור בגלל הירדנים.

עמית הלוי: עירית, מנכ"ל משרד התחבורה מתעקש שוועדת החריגים עברה אליכם.

עמית הלוי: אנחנו כאן נאשר רק כשנדע היכן הוועדה פועלת.

עירית וייסבלום: אני חושבת שיש כאן טעות.

עירית וייסבלום: ועדת ההיתרים חונה אצלנו כבר מ-7 במרץ.

עירית וייסבלום: יכול להיות שיש פה בלבול בין ועדת ההיתרים, שזה משהו שלא מופיע בתקנות, זה לגבי זרים וחוזרים מכוח חוק הכניסה לישראל.

עירית וייסבלום: ועדת החריגים – המינוי האחרון היה כשמנכ"ל משרד התחבורה עמד בראשה וזה מתנהל שם.

עירית וייסבלום: אנחנו נבהיר את זה בין המשרדים.

עמית הלוי: נגמור לדון בתקנה הנוספת ועד שנאשר אני מבקש לקבל תשובה מן הממשלה.

עמית הלוי: עדי עמיתי, תבדקי גם את, כי יש ועדת חריגים, יש שם גם נציג שלכם – איפה היא קיימת ואיך פונים אליה?

עמית הלוי: אחרון בנושא הזה מידן בר, יושב-ראש איגוד הטייסים.

מידן בר: שלום, אדבר בקצרה.

מידן בר: אני בסך הכול רוצה לומר שבפועל, גם בוועדה הזאת, אחרי שבג"ץ פטר אותנו ממגבלות הכניסה לישראל וגם היציאה ממנה, עדיין יש בנתב"ג מגבלה, מין מסלול עוקף.

מידן בר: אני מניח שכרגע דנים בזה, זה הדיון שעורכים, על 4,000 אנשים שיכולים לצאת ולהיכנס.

מידן בר: זו מגבלה שלא נותנת למעשה לקיים תעופה.

מידן בר: היא גם לא קיימת באף שדה תעופה ב-1,000 המייל הקרובים.

מידן בר: אמרתם קודם שצריך להתבסס על תשתית עובדתית.

מידן בר: אנחנו מגבילים היום את המעברים כל פעם מסיבה אחרת, פעם בשל בידוד ופעם בשל הריחוק החברתי ופעם בשל כל מיני דברים אחרים.

מידן בר: אני אומר: בואו נקבע על מה.

מידן בר: כרגע בנתב"ג, למרות פסיקת בג"ץ, יש מגבלה של 4,000 איש.

מידן בר: ב-4,000 איש אי אפשר לקיים תעופה, וחבל.

עמית הלוי: איך בפועל המגבלה הזאת קורית?

מידן בר: ההסכמים עם המדינות שממשלת ישראל עושה קורמים עור וגידים ואנחנו כרגע, עם מגבלה של שמירת מרחק של שני מטרים בנתב"ג, מה שאין לא בקניון, לא בחתונה, לא בשום מקום אחר, לא מסוגלים להוציא יותר מ-4,000 איש.

מידן בר: אני חושב שפה אנחנו מפספסים בגדול.

מידן בר: אנחנו בתחילתו של קיץ וכל עניין ההקדמה שלנו את העולם בעניין החיסונים פשוט מבוזבז פה.

מידן בר: זו אכן ועדת החוקה, חוק ומשפט ויכול להיות שאני לא במקום הנכון אבל אנחנו לפני השבעה של כנסת חדשה.

מידן בר: אני לא יודע מה הוא המקום הנכון.

מידן בר: אני רוצה לומר לכם שאנחנו כרגע מגבילים את נתב"ג, על אף שבג"ץ אמר שלא, כן מגבילים את נתב"ג.

מידן בר: אין כרגע יכולת.

מידן בר: דרך אגב, היכולת קיימת, פשוט צריך לקחת את גורמי המקצוע, גם במשרד הבריאות, לראות מה קורה בעולם ומה קורה בשדות התעופה הקרובים אלינו.

מידן בר: נתב"ג הוא הסביבה הכי מנוטרת שיש.

מידן בר: אם הגבלתם בטאבה ועשיתם סימולציות, תעשו את זה גם בנתב"ג.

מידן בר: אפשר להגדיל את התפוסה, צריך להגדיל אותה, נכון להגדיל אותה.

מידן בר: רק כך אפשר יהיה באמת להתחיל לצמוח.

מידן בר: אם אנחנו לא נתחיל להשקות, לא נצמח.

מידן בר: אני רוצה להגיד לכם תודה וחג שמח, לאחל לכולכם בהצלחה.

מידן בר: תודה רבה על הזמן.

עמית הלוי: תודה רבה, מידן.

עמית הלוי: מניסיון שלנו בשנה האחרונה, יש הגבלות שהן תוצאה של חישוב סיכונים.

עמית הלוי: אנחנו לא מגבילים אף אדם אבל ההגבלה פה לסלייטים, לחלונות נחיתה, שיוצרת כנראה את המגבלה של 4,000 איש, לפעמים נובעת, כפי ששמענו בטאבה, מבעיה בתחנה ספציפית.

עמית הלוי: אם אתה אומר שזו לא הגבלה שנובעת מקושי פרקטי של רשות שדות התעופה אלא היא נובעת מהרצון להגביל באופן כללי בגלל חישוב סיכונים כללי, זה דבר שחוזר למשרד הבריאות.

עמית הלוי: לא נדון בזה עכשיו, זה נדון בוועדת הכלכלה, אני לא יכול כרגע לפתוח את הדיון הזה, אבל אני בהחלט מפנה את האמירה שלך לד"ר שלמון ולמשרד הבריאות, בשאלה האם אפשר, בניגוד לנימוקים החשובים שהוא אמר כאן לגבי מעבר טאבה, בשדה התעופה בן גוריון להגדיל את חלונות הנחיתה כדי להגדיל את הקיבולת, אם זה אפשרי מבחינת חישוב הסיכונים הכללי.

עמית הלוי: הדברים מופנים למשרד בריאות.

עמית הלוי: אחרון באמת, פקד אורי בוצמסקי ממשטרת ישראל.

עמית הלוי: רצית לומר משהו לגבי האכיפה.

אורי בוצמסקי: בוקר טוב וחג שמח.

אורי בוצמסקי: אני יועמ"ש מינהלת האכיפה.

אורי בוצמסקי: רק כדי לחדד ולהבהיר, כפי שכבר נאמר פה, בתקנות של חובת בדיקה אין סמכות למנוע כניסה.

אורי בוצמסקי: האכיפה מתבצעת או תתבצע באמצעות הטלת קנס.

אורי בוצמסקי: המבחן יהיה כאשר אותם אנשים שיצאו במהלך החג יחזרו ואנחנו נצטרך לראות האם הם יגיעו עם בדיקה שלילית.

עמית הלוי: אני חושב שזה לא נכון.

עמית הלוי: ברגע שבתקנות כתוב שלא תתאפשר כניסה של אדם: "תתאפשר כניסה דרך תחנת גבול ...

עמית הלוי: בכפוף לעמידת תהליכי כניסת הנכנסים לישראל בתחנת הגבול, בדרישות תקנות הגבלת הפעילות ותקנות חובת ביצוע בדיקה", זה אומר שאין לאפשר כניסה לאדם שלא עשה את זה.

עמית הלוי: אפשר עכשיו להתווכח ולדון.

אורי בוצמסקי: מבחינת סמכויות שניתנו לשוטרים ולגורמי האכיפה, לא ניתנה סמכות למנוע כניסה לישראל.

עמית הלוי: מה המשטרה עושה אם היא לא אוכפת את החוק?

אוריאל בוסו: אנחנו מטילים קנסות.

אוריאל בוסו: מבחינת הסמכויות שניתנו בתקנות, בסל הסמכויות אין לי סמכות למנוע כניסה.

תמי סלע: עלה פה בדיון: האם ניתן למנוע מישראלי דווקא כשהוא חולה להיכנס לישראל?

עמית הלוי: אני לא אומר מה צריך לעשות.

עמית הלוי: קודם כול, נורמטיבית אני לא רואה בכתב את מה שאתה אומר.

עמית הלוי: אשמח להתייחסות של משרד המשפטים.

עמית הלוי: אתה אומר דבר מפתיע ובעיניי חסר תקדים.

עמית הלוי: ברגע שמופיע בחוק או בתקנה שאין לאפשר כניסה אז אין לאפשר כניסה, אז פעולת האכיפה היא לא לאפשר כניסה.

עמית הלוי: תתכבד, תלך לתחנת הבדיקה המצרית בטאבה.

עמית הלוי: שוב, יש פרקטיקות אחר כך.

תמי סלע: יש כנראה קושי.

עמית הלוי: קודם כול, ד"ר שלמון אמר שהמצרים התחייבו לעשות את זה, זה חלק מן הסיכום איתם.

עמית הלוי: אם זה לא קורה בפועל, אם לא המשטרה אלא רשות האוכלוסין וההגירה או כל גורם אחר מחליט להחריג את זה, צריך לדבר על זה.

אביטל שטרנברג: הזכות החוקתית שקיימת בסעיף 6 לחוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו היא הן להיכנס והן לצאת.

אביטל שטרנברג: כשהותקנו התקנות בכוונת מכוון הוחלט שהסנקציה תהיה קנס אבל לא מניעת כניסה.

עמית הלוי: בחוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו, כפי שאמרת וכפי שאת יודעת, יש פסקת הגבלה, שאומרת שאם החליט המחוקק בחקיקה ראשית ולתכלית ראויה – כל השנה אנחנו תחת פסקת ההגבלה.

עמית הלוי: אני, אגב, סברתי אחרת אבל זה לא משנה.

עמית הלוי: כרגע אנחנו כאן תחת הפסקה הזאת.

אביטל שטרנברג: נכון, ועדיין חשבנו שבאיזונים הנכונים, כשמדובר באזרח ישראלי שמבקש לחזור ולהיכנס לארץ, הפתרון יהיה בהטלת קנס ולא במניעת כניסה.

אביטל שטרנברג: זה נעשה בכוונת מכוון.

עמית הלוי: איפה זה מופיע בתקנות?

עמית הלוי: הרי מופיע שלא תתאפשר כניסה אם הוא לא עשה בדיקה.

עמית הלוי: איפה זה מופיע?

עמית הלוי: אני לא שואל על דעתך האישית או דעתי או הפרקטיקה.

אביטל שטרנברג: זה לא דעתי האישית כמובן.

אביטל שטרנברג: זה עניין של החלטה, וזו הייתה הכוונה.

עמית הלוי: איפה ההחלטה מופיעה בתקנה?

תמי סלע: יש הבדל בין ההוראה הנורמטיבית שמחייבת בדיקה לבין הדרך שאוכפים.

עמית הלוי: כתוב: לא תתאפשר כניסה אם הוא לא עשה בדיקה.

עמית הלוי: הרי זה כתוב כאן.

עמית הלוי: שוטר לא יכול לאכוף את תקנה 3(ב)?

עמית הלוי: זאת הייתה הכוונה של מי?

אביטל שטרנברג: הכוונה של הממשלה, גם כאשר הותקנו התקנות וגם כשנחקק החוק, הייתה שלא תהיה מניעת כניסה בפועל פיזית כפי שאנחנו מונעים כניסה של זרים.

אביטל שטרנברג: לא מפעילים את הסמכויות שמנויות בחוק הכניסה, בפירוש זאת הייתה הכוונה, וכך זה גם נוסח.

אביטל שטרנברג: אני לא חושבת שצריך להבין את מה שאתה קורא כרגע כאפשרות למנוע פיזית ולהחזיק במשמורת אזרח ישראלי כשהוא עומד להיכנס לישראל.

אביטל שטרנברג: בפירוש זאת הייתה הכוונה, שהאמצעים האלה לא יינקטו כנגד אזרחים ישראלים.

עמית הלוי: במסורת שלנו מצוות צריכות כוונה, אבל הכוונה לבד לא פוטרת ממצוות.

עמית הלוי: עולם הכוונות – אני לא יודע, אולי את התכוונת.

עמית הלוי: אם זה לא מופיע בתקנות או בחוק, העובדה שאומר פה יועץ משפטי במשטרת ישראל שלא נתנו לו בסל הסמכויות סמכות לאכוף – הוא צריך לראות איפה זה כתוב, זה צריך להיות כתוב באיזה מקום.

עמית הלוי: אני לא קורא את הקריאה שלך ואני לא מבין בכוונות.

עמית הלוי: סבא שלי היה מקובל, אני פחות.

עמית הלוי: כתוב שהכניסה תתאפשר רק אחרי חובת ביצוע בדיקה.

עמית הלוי: אם אני שוטר, מי שלא ביצע בדיקה – אגב, באותה מידה מי שבא לפה עם בדיקה חיובית, שהוא נושא נגיף וריאנט של הקורונה, את גם מכניסה אותו?

אביטל שטרנברג: אזרח ישראלי אני מכניסה.

עמית הלוי: זאת הייתה כוונת הממשלה, להכניס אותו.

עמית הלוי: בסדר גמור, אז הכוונות האלה צריכות להופיע.

עמית הלוי: הן לא מופיעות בחקיקה, הן לא מופיעות בתקנות שלפנינו ושאנחנו מאשרים עכשיו.

אביטל שטרנברג: בעיקרו של דבר, סעיף 45(ד) לחוק משמר את הסמכויות לפי חוק הכניסה, אלא אם כן הן בסתירה להוראות הקורונה.

אביטל שטרנברג: בכל מקרה, הכוונה הייתה שהאמצעי שיינקט כלפי אדם כזה, שהוא אזרח ישראל.

אביטל שטרנברג: זה לא מניעת כניסה כפי שמונעים זרים מכוח חוק הכניסה לישראל אלא הטלת קנס.

תמי סלע: קשה לי לקבל שאין סמכות לאכוף את זה אבל יכול להיות שמדיניות האכיפה היא לא להשתמש בכוח ולעצור ולמנוע כניסה אלא להשתמש בדרכים אחרות כי זה לא איזון נכון למנוע מאזרח ישראלי להיכנס לארץ.

עמית הלוי: אי אפשר להתכנס כאן ולעשות חקיקה ראשית ולדקדק בכל מיני דקדוקים, וטוב שכך, בגלל שאנחנו בהחלט מגבילים זכויות-יסוד על פי חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו, שזה לגמרי נכון, אנחנו עושים את זה בגלל הנסיבות ובגלל הווריאנטים ובגלל הכול, ובסוף לומר שכל החקיקה הזאת היא פארסה כי במדיניות בפועל אנחנו ניתן לכולם להיכנס.

אביטל שטרנברג: אתה מכווין התנהגות בדרכים שונות.

אביטל שטרנברג: הסעיף של מניעת כניסה, שאתה מפעיל כלפי זרים על פי חוק הכניסה ומשמורת וחדר מסורבים, זה לא דבר שמפעילים כנגד אזרח ישראלי.

עמית הלוי: המשמעות המעשית של מה שאת אומרת כאן היא שכל אותם 500 אנשים שנמצאים היום בטאבה וסיני, אם לא בא להם אחרי שהם היו בשאנטי והיה להם אחלה בחופי סיני, הם יכולים לדלג בכייף שלהם.

עמית הלוי: למה הם צריכים לעשות שתי בדיקות?

עמית הלוי: אולי זה גם עולה כסף בצד המצרי, אני מניח שהמצרים פחות נדיבים ממדינת ישראל.

תמי סלע: יכולים להטיל עליהם קנסות אם הם באים ללא בדיקה.

תמי סלע: זה לא עניין של מה בכך.

עמית הלוי: מה הקנס שמוטל על מי שמגיע ללא בדיקה?

אביטל שטרנברג: האלטרנטיבה של להשאיר אותם ב-nowhere land בינינו לבין תחנת הגבול המצרית היא משהו קשה הרבה יותר.

אביטל שטרנברג: יש אמצעים שאתה לא נוקט כלפי האזרחים שלך.

תמי סלע: הקנס הוא 3,500 שקל לאדם הנכנס לישראל שלא מבצע בדיקה במקום, ו-2,500 אם הוא בא בלי בדיקה עם תוצאה שלילית.

תמי סלע: על כל אחד מהם מוטל קנס.

עמית הלוי: קודם כול, אנחנו לא משאירים אותם ב-nowhere land, אנחנו משאירים אותם כמה מטרים מתחנת הבדיקה המצרית שאמורה להיות בצד השני.

עמית הלוי: הם פשוט צריכים להיכנס לחלק המצרי ולעשות את הבדיקה כפי שהחוק מחייב.

עמית הלוי: לפחות לפרוטוקול נאמר כאן, שיידעו כל נופשי סיני – שיהיה להם חג שמח כמובן, שימשיכו ליהנות – שהקנס הוא 2,500 שקל אם לא יבואו עם תוצאת בדיקה שלילית בצד המצרי של הגבול.

עמית הלוי: אפשר לומר את מה שאביטל שטרנברג אומרת כאמירה נורמטיבית, פשוט צריך לכתוב את זה בחוק.

עמית הלוי: אם רוצים לומר שמדיניות האכיפה היא גמישה אז לא צריך להשאיר את זה ליועמ"ש המשטרה שהיה כאן קודם אלא להגדיר את מדיניות האכיפה בחוק, אחרת אנחנו פשוט עושים את החקיקה הזאת פארסה.

אביטל שטרנברג: 2,500 שקל קנס זה בכלל לא פארסה.

עמית הלוי: בסדר גמור.

עמית הלוי: בדקתי את זה עכשיו, הצהרתי על זה כדי שאנשים יידעו שהתשלום הזה יקר יותר מאשר לבצע בדיקה קלה בסך הכול.

עמית הלוי: מבחינה נורמטיבית, כשכותבים שלא תתאפשר כניסה ובעצם מתאפשרת כניסה, זה מעודד אנשים גם כשרואים תמרור "אין כניסה" לחשוב: אולי מדיניות האכיפה של המשטרה תהיה שונה, אני יכול להיכנס, אני יכול לצאת והכול שריר.

עמית הלוי: את אומרת: זה הקנס וכל אדם יעשה את החישוב שלו מול הקנס.

עמית הלוי: אנחנו צריכים להבהיר שזה לא כך.

עמית הלוי: עכשיו דברים הובהרו.

תמי סלע: אולי יש כבר תשובה בעניין ועדת החריגים?

תמי סלע: אני רוצה רק לשמוע אם יש תשובה שוועדת החריגים קיימת ופועלת.

עמית הלוי: אנחנו ממתינים לתשובה הזאת בעניין ועדת החריגים עד סוף הדיון, ואם לא נקבל תשובה – אתה אומר שדיברת עם עופר מלכה והוא אמר שזה באחריות משרד הפנים, והם אומרים שלא.

עמית הלוי: מה יהיה?

עמית הלוי: בתקנה עצמה כתוב "נציגים".

עמית הלוי: כרגע מופיעים נציגי משרד ראש הממשלה, משרד הבריאות, משרד החוץ ורשות האוכלוסין וההגירה.

עמית הלוי: מי ממשרד ראש הממשלה מטפל בזה?

עמית הלוי: אפשר לפנות לצחי ברוורמן המנכ"ל.

אסף פרידמן: זה במל"ל.

עמית הלוי: נא לפנות למל"ל ולבדוק מי לוקח אחריות על ועדת החריגים.

עמית הלוי: אנחנו רוצים לראות: אדם חריג שרוצה לצאת, על איזה לינק הוא לוחץ?

עמית הלוי: האם הוא לוחץ על הלינק הקודם שהיה עד לא מכבר או שיש לינק חדש?

עמית הלוי: אפשר להתקשר גם לשילה אדלר שהיה אחראי על זה.

עמית הלוי: בינתיים נעבור לתקנות הבאות.

תמי סלע: תיקון מס' 35 זה הפעימה הרביעית.

תמי סלע: אגב, מה שעומד לאישור הוועדה זה החלק הנותר.

תמי סלע: יש חלק אחד שכבר עלה ולא אושר בסוף במליאה והתוקף פקע.

תמי סלע: אנחנו צריכים עוד לאשר את החלק הנותר, שהוא בעצם החלק היותר מהותי כי הוא זה שנוגע לפעילותם של עסקים ומקומות פתוחים לציבור בתו ירוק ובתו סגול וכולי.

תמי סלע: מכיוון שאני מקריאה את ההגדרה אגיד: זה הדבר המרכזי בתיקון הזה של הפעימה הרביעית, בנוסף לעוד כל מיני דברים שנפתחו והגדלת תפוסה, אבל החידוש המרכזי הוא הבדיקות המהירות, הבדיקות המיידיות שמאפשרות למי שפועל בתו ירוק להכניס גם אנשים שעברו בדיקה מיידית, שהגורם המפעיל הוא שאחראי עליה.

עמית הלוי: כלומר לאדם שאין לו תו ירוק.

תמי סלע: כן, לאדם שלא מחוסן או אינו מחלים ואין לו תו ירוק והוא מבצע בדיקה.

תמי סלע: השאלה היא האם זה פועל, מי מפקח על זה, מה הקשיים בעניין הזה, או התועלת?

תמי סלע: פה יש שני דברים שנפתחו לא בתו ירוק אלא גם לילדים וללא מחוסנים: אטרקציה תיירותית ובריכת שחייה בשטח פתוח.

תמי סלע: זה גם דבר שנפתח ואיפשר גם ליגות למקומות עבודה לפעול ולעוד פעילויות ספורט שהן לא מכון כושר או סטודיו.

תמי סלע: פה בעצם עשו האחדה לגבי אירועים שפתוחים, בהבחנה בין שני סוגים: אחד שהוא בישיבה בלי אוכל, אחד שהוא לאו דווקא בישיבה ועם אוכל.

תמי סלע: לגביהם יש הוראות שונות לגבי תפוסה וכללים אחרים, אבל יש אחידות בגדול בין הכללים למעט הבדלים מינוריים.

תמי סלע: הבדיקות המיידיות בהקשר הזה, אגיד שכרגע הבדיקה רלוונטית רק לכניסה לאותו מקום.

תמי סלע: נניח שעשיתי בדיקה, אני לא יכולה עכשיו ללכת עם אותה בדיקה תוך 24 שעות ולהיכנס לעוד מקום אלא רק לאותו מקום ספציפי.

תמי סלע: זה נובע כנראה מבעיות בפיקוח ובהסדרה של העניין הזה שכרגע עוד לא מספיק מסודר.

תמי סלע: גם זה שינוי, הקלה, אפשרות להציב דוכנים וגם דוכני מזון, עם כל מיני כללים של מרחקים, מחיצות, מזון ארוז וכדומה.

תמי סלע: אפשרו סאונה בבריכות וחדרי כושר.

תמי סלע: לא דורשים מתחמים באירועים פתוחים.

תמי סלע: תקנה 9(א) היא לעניין התפוסה.

תמי סלע: כאן זו בריכת שחייה בתו סגול ולא בתו ירוק.

עמית הלוי: אם היא בריכה בתו ירוק יש הגבלה על מספר האנשים בבריכה?

תמי סלע: לדעתי גם יש הגבלה.

תמי סלע: צריך לראות את זה בנוסח המשולב.

עמית הלוי: בבריכה אולימפית של 25 מטרים על 10 מטרים בתו סגול יכולים להיכנס לבריכה 40 אנשים בלבד, לידיעת בעלי הבריכות והמצילים.

עמית הלוי: נכון?

עמית הלוי: זה החשבון בערך.

אסף פרידמן: בריכה אולימפית היא של 50 מטרים על 10 מטרים.

עמית הלוי: כלומר 80 אנשים בבריכה אולימפית, אבל רוב הבריכות הן של 25 מטרים, כלומר יכולים להיכנס לעת עתה 40–45 אנשים לבריכה.

תמי סלע: אדם אחד לשישה מטרים זה בכל מקרה חל, גם בתו ירוק.

תמי סלע: ההבדל הוא לגבי השטחים האחרים.

עמית הלוי: כלומר בבריכה עצמה לתקופה הזאת – אני אומר את זה כאן בקול רם כדי שהחוקים האלה לא יישארו רק על הנייר או על המדף ואחר כך גם לא ייאכפו במסגרת כל מיני אקסיומות של משרד המשפטים.

עמית הלוי: אני אומר כאן בצורה בהירה, אנחנו מדברים על אחד לשישה מטרים רבועים בבריכה גם בתו ירוק.

תמי סלע: בתו ירוק זה אחד לשבעה מטרים בשטחים האחרים, ובתו סגול זה אחד ל-15 מטרים.

עמית הלוי: הבנתי, זה בשטחים מסביב לבריכה, אבל בבריכה היותר שכיחה, של 25 מטרים על 12.5 מטרים, יכולים להיות סדר גודל של עד 52 אנשים.

עמית הלוי: קיבלנו סדר גודל.

עמית הלוי: ישמעו המצילים ובעלי המלונות.

תמי סלע: לגבי התפוסה יש שני הבדלים שאולי כן כדאי לשמוע הסבר לגביהם.

תמי סלע: האחד לגבי בתי כנסת שפועלים בתו ירוק, שבעצם דומים לאולמות תרבות או מקומות שהם בישיבה בלי אוכל.

תמי סלע: בבתי כנסת עד 5,000 זה 50% מהתפוסה, ובאולמות תרבות זה עד 75% מהתפוסה.

תמי סלע: לא הבנתי למה פחות.

תמי סלע: זה דבר אחד.

תמי סלע: דבר שני, יש הבדל שכבר קיים קודם אבל עכשיו אולי יותר בולט לגבי בתי אוכל וחדרי אוכל בבתי מלון.

תמי סלע: לגבי מסעדות קבעו 75% תפוסה ולא יותר מ-100, ושוב אנחנו בתו ירוק כי מחוץ למבנה זה סיפור אחר.

תמי סלע: גם לגבי בתי מלון, שגם שם יש בעצם תו ירוק וגם ילדים צריכים להיכנס - - -

עמית הלוי: לא הבנתי את השאלה.

עמית הלוי: במסעדות זה 75% ומה עוד?

תמי סלע: משווים בין חדר אוכל בבית מלון למסעדה.

תמי סלע: בחדר אוכל בבית מלון קבעו 50% תפוסה ולא יותר משליש.

תמי סלע: אלה שני ההבדלים.

עמית הלוי: הבנתי, ובמסעדות 50%.

עמית הלוי: את שתי השאלות האלה אנחנו נשאל.

עמית הלוי: לגבי בית כנסת יכול להיות שעשו רק 50% כי גם אלוהים תופס מקום.

עמית הלוי: ..

תמי סלע: יכול להיות שזה לא כל כך רלוונטי פרקטית.

עמית הלוי: אבל גם באופן פרקטי אני חושב שאפילו בבתי הכנסת הגדולים ברומא זה לא מגיע למספרים האלה למרות האולמות הענקיים, אבל בישראל גם בבית הכנסת הגדול ברחוב קינג ג'ורג' בירושלים אני לא חושב שיש היקפים כאלה.

תמי סלע: בעצם לגבי תו ירוק עכשיו זה רק בריכה במבנה.

תמי סלע: בית תפילה כאמור בתקנה 10(ג) הוא כזה שפועל בתו ירוק.

תמי סלע: תקנה 13(א) לתקנות העיקריות זה התאמות של העבירות הפליליות.

תמי סלע: תקנה 21 זה בעצם התוקף, שעכשיו כבר מתוקן.

תמי סלע: פה זה היה עד 1 באפריל.

תמי סלע: אנחנו עכשיו ב-36.

תמי סלע: ההארכה שלו היא עד 8 באפריל.

תמי סלע: זה לעניין בדיקת קורונה שבוצעה, תוצאה שלילית של בדיקת קורונה שמאפשרת כניסה למקומות.

תמי סלע: כאמור בתחילה זה אישור בדיעבד.

תמי סלע: תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות והוראות נוספות) (תיקון מס' 36), התשפ"א-2021 "בתוקף סמכותה לפי סעיפים 4, 6, 7, 8, 9, 11, 12, 12ה, 23, 24, 25 ו-27 לחוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה), התש"ף-2020 (להלן – החוק), ובאישור ועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת/ ולאחר שהתקיים האמור בסעיף 4(ד)(2)(א) לחוק, מתקינה הממשלה תקנות אלה: תקנה 32 זה הוראת השעה לגבי פסח, זה יהיה עד יום ראשון.

תמי סלע: צריך למקד לגבי הגבלת פעילות.

תמי סלע: שאלה אחת היא לגבי בדיקות הקורונה המיידיות – עד כמה זה פועל?

תמי סלע: מי מפקח על זה?

תמי סלע: למה זה רק לצורך כניסה לאותו מקום באותו זמן ולא יכול לשמש לכניסה למקומות אחרים אם מישהו כבר עשה בדיקה ושילם עבורה?

תמי סלע: מי משלם על זה ומה העלויות?

תמי סלע: הדבר השני הוא לגבי הבדלי תפוסה שראינו.

תמי סלע: הדבר השלישי הוא מה קורה אחרי 8 באפריל, כי זה מעבר לפינה.

עמית הלוי: אלה שלוש השאלות שאמרה תמי סלע: 1) לגבי בדיקות הקורונה המיידיות, מה אתם יודעים: איפה זה עומד היום?

עמית הלוי: האם זה קורה?

עמית הלוי: האם זה קורה בהיקפים מסוימים?

עמית הלוי: האם זה עובד או לא עובד? 2) גם לגבי האבחנה בין בתי כנסת לאולמות תרבות, אולי זה טעות סופר – אמרתם 50%, אז מה האבחנה במגבלה?

עמית הלוי: 3) ומה קורה אחרי 8 באפריל, שזה מחר בבוקר, לאן זה הולך?

עמית הלוי: בבקשה.

עדי עמיתי: בעניין בתי כנסת – הגדלנו את התקרה המספרית אבל זה נשאר 50% כי הרבה פעמים המקומות פחות מסודרים ולא תמיד יש מקומות מקובעים כמו באירועי תרבות.

עדי עמיתי: בסופו של דבר זה מה שהוחלט בממשלה.

עמית הלוי: מכיוון שאנחנו כאן מפקחים על הממשלה, יש לנו תפקיד כזה, אנחנו יכולים גם למחוק את הסעיף הזה.

עדי עמיתי: התקרה המספרית זהה לאירועי תרבות אחרים.

עדי עמיתי: ההבדל הוא פשוט בגלל שבבתי כנסת לא תמיד יש מקומות מקובעים כמו באירועי תרבות.

עמית הלוי: ישיבה בפועל – יש כמות ויש דרך ישיבה.

עמית הלוי: נניח שהמקומות לא מקובעים.

עמית הלוי: אם באותו בית כנסת נכנסים 100 אנשים, ואת אומרת שלא יעלה על 75% תפוסה, ובכל מקרה לא יותר מ-1,000 אנשים או 3,000.

עמית הלוי: לא הבנתי את הרלוונטיות של המקומות הקבועים.

עמית הלוי: המקומות הקבועים רלוונטיים לעניין הפיזור, כשאת אומרת: "אתה יושב בשורה 7 בכיסא 5" אז אתה יושב בכיסא 5 ולא יושב לידך מישהו בכיסא 4, אבל מבחינת הכמות בתא שטח נתון, או כמות האינטראקציות בתא השטח הנתון, אם את אומרת עד 75%, למה קביעות המקום רלוונטית להגדרה הזאת של האחוזים?

עדי עמיתי: לעניין מקומות הישיבה עצמם, אלה האחוזים הרלוונטיים.

עדי עמיתי: אם יש לך מקומות מקובעים אתה יכול להכניס עד 75%.

עדי עמיתי: 75% זה תפוסה גבוהה מאוד.

עמית הלוי: את אומרת: מתפללים בעמידה, אין בכלל כיסאות ואז אי אפשר לשלוט בזה.

עמית הלוי: אז גם 50% זה וירטואלי.

עדי עמיתי: לכן זה עד 50%.

עמית הלוי: אם יש כיסאות, היא חוששת מכך שיש חלל, מתפללים בשטח פתוח בלי כיסאות בכלל.

תמי סלע: יש כלל של אחד לשבעה מטרים שחל שם, שחל בכל מקרה.

עמית הלוי: היא אומרת: למה קבעתי פחות?

עמית הלוי: כי יש בתי כנסת, אגב גם אולמות - - -

תמי סלע: בתיאטרון הקיבוע של המקומות מסודר יותר.

עמית הלוי: היא אומרת שאם אין בכלל כיסאות אז בחלל של בית הכנסת כולם עומדים, אבל אם אין כיסאות גם כך מה מגדיר את התפוסה?

עמית הלוי: אם את רוצה להגדיר את התפוסה לפי אדם פר מטר כפי שהיא אמרה – זה קיים בתקנות כבר.

עמית הלוי: מה מגדיר את התפוסה אם אין כיסאות קבועים?

עמית הלוי: הרי פר מטר כבר הגדרת.

עמית הלוי: אם אין כיסאות קבועים אין מדד להגדרה.

תמי סלע: זה באמת כתוב כך.

תמי סלע: כתוב שאם אין מושבים מקובעים זה בתפוסה שלא תעלה על יחס של אחד לשבעה מטרים.

עמית הלוי: זה כתוב בכלל: "בבית תפילה כאמור בתקנה 10(ג) – לפי אחד מהמפורטים להלן, ואם אין מושבים מקובעים במקום – בתפוסה שלא תעלה על יחס של אדם אחד לכל 7 מטרים רבועים".

עמית הלוי: זה כתוב.

תמי סלע: אבל אז כשיש מושבים מקובעים יש הבדל בין בית כנסת לבין תיאטרון.

עמית הלוי: למה?

עמית הלוי: כל מה שהיא אמרה הוא בגלל שאין מושבים מקובעים.

עמית הלוי: הערת בצדק: אם אין מושבים מקובעים, מכיוון שהחשש – ושמענו פה את ד"ר אלרעי פרייס לאורך השנה – הוא כמות האינטראקציות בתא שטח, אז הגבלתם את זה, אמרתם: אדם על שבעה מטרים.

עמית הלוי: אם לא אז מספר האנשים צריך להיות דומה להיכל תרבות.

עמית הלוי: אין בזה שום הבדל פרט לנימוק התיאולוגי שלי, שאני מאמין בו, שבית כנסת שאלוהים לא נכנס בו אז אין בשביל מה להגיע ואין על מה להתפלל.

עמית הלוי: לפעמים יש בתי כנסת שבהם אנשים תופסים מקום, כל אחד לעצמו, אז אלוהים לא נכנס ואז באמת יש בעיה.

עמית הלוי: אבל אם לא, זה צריך להיות 75%, או שנמחק את כל השורה הזאת.

עמית הלוי: "מספר אנשים שלא יעלה" – תורידי את "על 50%" ויישאר "מהתפוסה המותרת".

עמית הלוי: הכוונה תהיה, כפי שאמרה פה הגברת ממשרד המשפטים, כמו באירועי תרבות.

תמי סלע: פרקטית אולי כדאי לבקש שבסט הבא של התקנות - - -

עמית הלוי: לא, אני כאן לא בשביל הסט הבא.

עמית הלוי: אני מוחק את המילים "שלא יעלה על 50%".

עמית הלוי: אם לא, את יכולה לומר לשר אדלשטיין שאנחנו לא מאשרים את התקנות.

עמית הלוי: נאמר: "מספר אנשים שלא יעלה על התפוסה המותרת".

עמית הלוי: אמרנו כאן את הכוונה, לא השארנו אותה נסתרת למקובלים.

תמי סלע: אבל אז אין בכלל אחוזים.

תמי סלע: אני לא יכולה לשנות ל-75%.

עמית הלוי: זו הכוונה, אני אומר עכשיו.

עמית הלוי: את לא צריכה לשנות.

תמי סלע: אני לא יכולה.

תמי סלע: צריך לרשום משהו אחר.

עמית הלוי: את לא צריכה לרשום שום דבר אחר.

תמי סלע: אז אין בכלל מגבלה של אחוזים.

עמית הלוי: למה?

עמית הלוי: "מהתפוסה המותרת".

עמית הלוי: כך כתוב: "לא יעלה על התפוסה המותרת".

תמי סלע: אני לא יכולה לכתוב "75%" במקום "50%".

תמי סלע: אני יכולה רק למחוק את הקיים.

תמי סלע: יוצא שאני לא קובעת מגבלה של אחוזים אלא רק "לא יותר מ-1,000 אנשים", שגם כך זה גדול מאוד כי אין לנו בתי כנסת כאלה.

עמית הלוי: למה?

עמית הלוי: בכל מקרה את מחייבת את ההגבלה של אדם על שבעה מטרים רבועים במקומות שאין בהם מושבים.

עמית הלוי: במקומות שיש בהם מושבים – "במקום שהתפוסה המותרת בו לפי מספר המושבים המקובעים עולה על 5,000 אנשים – מספר אנשים שלא יעלה על 30% מהתפוסה המותרת".

תמי סלע: אין לי דרך להשוות את זה.

עמית הלוי: "במקום שהתפוסה בו נמוכה מהאמור" – כרגע מה המצב החוקי אם לא מאשרים את (א)?

עמית הלוי: מה קורה עכשיו במקום שיש בו מושבים מקובעים במבנה?

תמי סלע: אם מוחקים את (א) אין בעצם כלל לגבי שטח סגור שיש בו מושבים מקובעים, אין הוראה.

תמי סלע: יש הוראה לגבי מצב שאין מושבים מקובעים, שזה אדם אחד לשבעה מטרים, ויש הוראה לגבי שטח פתוח.

עמית הלוי: כשיש מושבים מקובעים מתחת ל-5,000 – "מספר המושבים המקובעים עולה על 5,000 אנשים" –אין כמעט בתי כנסת כאלה.

עמית הלוי: במקום שהתפוסה בו נמוכה מ-5,000, שזה רוב בתי הכנסת בארץ – "מספר אנשים שלא יעלה על 50% מהתפוסה המותרת ולא יותר מ-1,000 אנשים".

עמית הלוי: "לא יותר מ-1,000 אנשים" – זה מובן.

עמית הלוי: אין שום צידוק לומר "מספר אנשים שלא יעלה על 50% מהתפוסה המותרת".

תמי סלע: השאלה אם הם יצהירו לפרוטוקול שזה יתוקן במה שיובא ב-8 באפריל.

עדי עמיתי: נבחן את הסוגיה הזאת.

עמית הלוי: אין לזה צידוק לפי מה שהסברת.

עמית הלוי: זה לא עניין לתקשורת, זה עניין אמיתי.

עמית הלוי: ברוב בתי הכנסת יש תפוסה של פחות מ-3,000 אנשים.

עמית הלוי: אגב, אני בעד הגבלות.

עמית הלוי: המדינה מגבילה.

עמית הלוי: כל מה שנאמר כאן, כאילו איזו אקסיומה, שאנחנו לא יכולים להגביל אזרח ישראל – בוודאי אנחנו יכולים להגביל על פי חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו.

עמית הלוי: אנחנו עושים את זה בחקיקה ובדיוק בשביל זה אנחנו כאן.

עמית הלוי: אנחנו מגבילים.

עמית הלוי: עדיף, כפי שתמי אמרה, לבדוק אופציות נוספות.

עמית הלוי: אנחנו לא עושים דווקא לאף אזרח, אבל אנחנו בהחלט מגבילים.

עמית הלוי: המדינה מגבילה זכויות של אזרח כאשר היא מאזנת בין זכויות של אחרים, במקרה הזה זכויות של חברה שלמה ושל בריאות.

עמית הלוי: זה בדיוק מה שאנחנו עושים כאן ואין בעיה עם ההגבלה.

עמית הלוי: פשוט אם אין היגיון בהגבלה או אין שוויון בהגבלה בעיניי זה לא ראוי.

עמית הלוי: אין הבדל בין מבנים שיש בהם מקומות ישיבה, פה בשני המקרים מדובר על מבנה שיש בו מושבים קבועים.

עמית הלוי: אם אין מושבים אז כאמור זה על פי מטרז' וייכנס השוטר ויאכוף ויקנוס.

עמית הלוי: לכן אני מבקש, אני יכול למחוק את כל השורה הזאת, ואז מה יהיה הסטטוס?

עמית הלוי: לא יהיה כלום?

עמית הלוי: מה עכשיו המצב החוקי?

עדי עמיתי: אם תמחק את זה לא תהיה תקרה מספרית.

עמית הלוי: מה עכשיו המצב החוקי?

עמית הלוי: מה כתוב בחוק לפני התיקון?

עמית הלוי: מה התיקון כאן ומה היה קודם?

תמי סלע: התיקון הזה בתוקף כבר מ-19 במרץ.

עמית הלוי: יש פה שינוי?

עמית הלוי: פסקה (10) זה שינוי?

עמית הלוי: מה היה לפני כן?

עמית הלוי: לפני כן היה יותר מצומצם, מן הסתם, ואנחנו מרחיבים כאן.

עמית הלוי: לא?

תמי סלע: זה שיפור מן המצב שהיה קודם, אבל זה פקע כבר מזמן, אי אפשר להחזיר את מה שהיה.

תמי סלע: היה: "מספר אנשים שלא יעלה על 50% מן התפוסה המרבית של המקום".

תמי סלע: זה לא משנה את העניין.

עמית הלוי: עדי, אמנם יש מסורת השנה לעשות אפליה, שזה מנוגד לשוויון דמוקרטי, בין הזכות להפגין לבין זכויות אחרות, דבר שלא מקובל על מי ששורה עליו הרוח הדמוקרטית.

עמית הלוי: אותו דבר גם לגבי הדבר הזה.

עמית הלוי: תבדקי את זה בבקשה.

עדי עמיתי: נבחן את זה לקראת התיקון הבא.

עמית הלוי: אני ככל הנראה לא אהיה כאן אבל אעקוב אחרי העניין הזה כדי שזה יושווה.

עמית הלוי: אין סיבה שלא.

אסף פרידמן: אולי יביאו את זה לוועדה לקראת השבוע הבא.

עמית הלוי: אני לא חשוב כאן.

עמית הלוי: התכוונתי רק לומר שנעקוב אחרי זה.

עמית הלוי: מצוין, אנחנו סומכים על עדי.

עמית הלוי: עוד הערה לגבי בדיקות הקורונה?

עמית הלוי: עדי, יש לך התייחסות?

עדי עמיתי: הבדיקות המהירות הן כרגע בהתחלתן.

עמית הלוי: זה קורה?

עדי עמיתי: כן.

עדי עמיתי: זה הולך וצובר תאוצה באירועים גדולים.

עדי עמיתי: נינא כהן קרן איתנו בזום, היא יכולה להתייחס.

עמית הלוי: יש לנו ממש חמש דקות, נעשה את זה בקצירת העומר.

תמי סלע: וגם איך זה מפוקח?

תמי סלע: שלא יהיו זיופים.

נינא כהן קרן: אני מן הלשכה המשפטית במשרד הבריאות.

נינא כהן קרן: כפי שעדי אמרה, זה בחבלי לידה, בעצם נכנס לתוקף רק לפני כשבועיים.

נינא כהן קרן: אנחנו רואים שזה הולך וצובר תאוצה, בעיקר באירועים גדולים – פסטיבלים שבהם משתתפים ילדים, אירועי תרבות, אירועי ספורט.

נינא כהן קרן: ממה שהבנתי בשבוע שעבר באירועים שאורגנו בנצרת היה גם כן שימוש בבדיקות המהירות, ואני מבינה שיש כוונה גם סביב אירועים של הרמדאן בקרוב לעשות כל מיני אירועים שכוללים ילדים עם בדיקות מהירות.

נינא כהן קרן: אנחנו רואים שזה הולך וצובר תאוצה.

נינא כהן קרן: מבחינת האכיפה, האחריות היא כרגע על מפעיל העסק.

נינא כהן קרן: אם בכל זאת מכניסים אדם שלא נבדק בכלל בבדיקה מהירה או שיצא חיובי בבדיקה מהירה האחריות היא על מפעיל העסק וזה כאילו שהוא הפעיל את העסק שלא בתו ירוק, כשהקנס יכול לנוע בין 5,000–10,000 שקלים, לפי גודל העסק.

תמי סלע: אם מישהו יצא חיובי בבדיקה מהירה, מה הם צריכים לעשות?

תמי סלע: מה מצופה שיקרה?

נינא כהן קרן: יש תקנות שמחייבות אותם לדווח למשרד הבריאות.

נינא כהן קרן: מי שרשום במשרד הבריאות גם יש לו ממשק למערכת המחשוב במשרד הבריאות והוא מדווח.

נינא כהן קרן: צו בידוד בית קובע שמי שיצא חיובי בבדיקה מהירה צריך להיכנס לבידוד.

נינא כהן קרן: אין חקירת מגעים בשלב הזה אבל הוא יכול לבצע תוך 24 או 48 שעות בדיקת PCR רגילה ולפעול לפי התוצאה של בדיקת ה-PCR.

נינא כהן קרן: אם היא יוצאת שלילית אז הוא משוחרר מן הבידוד; אם היא יוצאת חיובית אז הוא כמו כל חיובי אחר, כולל חקירת מגעים.

נינא כהן קרן: זה המצב.

נינא כהן קרן: זה לגבי מי שיצא חיובי.

נינא כהן קרן: מבחינת האכיפה של התנהגות העסק בהקשר של הבדיקות המהירות האחריות בשלב הזה היא בעיקר על מפעיל העסק.

תמי סלע: מי הוא הגוף הבודק שאמור להירשם במשרד הבריאות בהקשר הזה?

נינא כהן קרן: יש כמה חברות בישראל שמפעילות את הדבר הזה.

נינא כהן קרן: המפעיל של המקום יכול להתקשר איתן ולבקש שהן יגיעו עם עמדת בדיקה מהירה.

נינא כהן קרן: התשלום – התקנות לא קובעות על מי הוא יחול אבל להבנתי לרוב זה חל על לקוחות העסק במקרים שבהם זה מיושם, אבל כמובן זה לא הכרחי, זה יכול להיות מוטל גם על מפעיל העסק.

נינא כהן קרן: העלויות של זה נעות בין 50–60 שקלים בטווח היקר יותר.

נינא כהן קרן: הבנתי שהיו לאחרונה גם אירועים – כנראה שככל שהאירוע גדול יותר אפשר גם להוזיל את העלויות – שבהם זה היה סביב 35 שקלים לבדיקה מהירה.

נינא כהן קרן: בעתיד הכיוון שהולכים אליו כאשר תהיה רגולציה, הכוונה שיהיו תחנות בדיקה מהירה בכל מקום ומי שקיבל תוצאות של בדיקה מהירה – כרגע בתקנות אין איזו רגולציה נפרדת על המפעילים של הבדיקות המהירות, עובדים על זה, אבל ברגע שתהיה רגולציה הכוונה היא שיהיו תחנות בדיקה מהירה בכל מקום ומי שיקבל תוצאת בדיקה מהירה יוכל להיכנס לכל סוג של עסק, זה לא יהיה חייב להיות דווקא בכניסה לעסק מסוים.

נינא כהן קרן: זה כמובן יהפוך את כל ההתנהלות של המתווה הזה ליותר יעילה, יותר זולה.

נינא כהן קרן: זה הכיוון שהולכים אליו.

עמית הלוי: למעשה כמה נשארו?

עמית הלוי: אם היום יש 5,245,000 מיליון מחוסנים ועוד 800,000 מחלימים – לפי מה שפרסם בזמנו משרד הבריאות אנחנו עומדים על 100,000 בלבד שלא חוסנו.

עמית הלוי: אני מדבר על אלה שיכולים להתחסן, אני לא מדבר על הילדים.

נינא כהן קרן: נכון, אבל אם מחשבים ילדים ועוד אנשים במדינת ישראל שלא יכולים להתחסן, או שהם מבוגרים ולא רוצים להתחסן, אנחנו מדברים על אוכלוסייה גדולה מאוד.

נינא כהן קרן: אם נאפשר לכולם ולא בתו ירוק הסיכון להדבקה גבוה מאוד.

נינא כהן קרן: עדיין אין חסינות עדר בישראל.

נינא כהן קרן: לכן כרגע אנחנו עדיין במתווה של תו ירוק שמיועד או לנבדקים או למחלימים ומחוסנים.

עמית הלוי: לפי הנתונים העדכניים, ועדיין יש כאן בין 5,000–10,000 אנשים שמתחסנים בכל יום במנה הראשונה, מבין האוכלוסייה המבוגרת, מגיל 16 ומעלה מדובר בסך הכול על 100,000 איש, שגם זה הולך ומצטמצם.

עמית הלוי: אתמול התחסנו 8,000 אנשים כמעט.

עמית הלוי: כלומר הפער אמור להצטמצם בתוך כמה שבועות, להשלים את האוכלוסייה הלא מחוסנת.

עמית הלוי: אותם 3 מיליון שאת מדברת עליהם, רובם ככולם ילדים.

עמית הלוי: קבוצת הלא מחוסנים שלא רוצים להתחסן היא זניחה ממש מבחינת האוכלוסייה.

נינא כהן קרן: אדרבה.

נינא כהן קרן: ככל שיש יותר מבוגרים אז באמת רוב האנשים המבוגרים במדינת ישראל אכן יכולים להיכנס ללא שום הגבלה לאירועים שפועלים בתו ירוק.

נינא כהן קרן: עדיין אם אנחנו נפתח את זה לכולם זה יאפשר כניסה גם של אנשים שאינם מחוסנים, גם של ילדים, שזה דבר שלא אפשרי כרגע.

תמי סלע: השאלה כרגע, האם בסיטואציה הזו זה מצדיק המשך של ההבחנה עם התו הירוק בין אנשים שיכולים להיכנס ואלה שלא.

עמית הלוי: אנחנו מדברים על מצב שבו, אם אכן התהליך הזה יימשך, יהיה רק מיעוט של לא מחוסנים.

עמית הלוי: אני לא מדבר על ילדים.

עמית הלוי: ילדים זה פרשייה.

עמית הלוי: באים אנשים ביחד לאירוע כמשפחה, באים לחתונה, באים לדברים אחרים.

עמית הלוי: אנחנו עושים את כל המאמץ עם הבדיקות במקרה הצורך.

עמית הלוי: כפי שידוע, אני מקווה שכבר תוך חודשיים–שלושה נוכל לחסן את הילדים, בוודאי את אלה מגיל 12, ואז הבעיה תצטמצם עוד יותר.

עמית הלוי: ברור שלמערכת החינוך אחרי חג הפסח יש גם פוטנציאל שלילי לצד הדברים החיוביים.

עמית הלוי: כל הדברים האלה ייבחנו אני מניח.

עמית הלוי: אנחנו דווקא הולכים לקראת צמצום מכיוון שזה אומר שיש מעט מאוד אנשים שייפגעו.

עמית הלוי: אנחנו באים פה להגן על הזכויות של החברה להמשיך לחיות כשורה.

נינא כהן קרן: מלכתחילה המקומות שהם יותר חיוניים או שהם בסיכון נמוך יותר הם בתו סגול.

נינא כהן קרן: בתיקון הזה, בין הדברים שעשינו הייתה גם הרחבה של הפעילויות בתו סגול כי הבנו שלמשל אטרקציות תיירותיות, במיוחד לקראת פסח, יהיה בעייתי מאוד להשאיר אותן במתכונת של תו ירוק כי הן מיועדות בעיקר לילדים, לכן פתחנו אותן בתיקון הזה, שכל מה שנמצא בשטח פתוח, ולכן ברמת סיכון פחות גבוהה, הוא בתו סגול.

נינא כהן קרן: אנחנו כן מנסים לעשות איזונים כלשהם ולאפשר תו סגול במקומות שיותר בטוחים או שמיועדים בעיקר לילדים.

נינא כהן קרן: האירועים והמקומות שכרגע פועלים בתו ירוק כן נמצאים בסיכון גבוה, שאם היינו פותחים אותם לכולם הייתה נכנסת אליהם אוכלוסייה לא קטנה של לא מחוסנים.

נינא כהן קרן: כרגע מבחינת הסיכון להדבקה ולהתפרצויות של תחלואה הם עדיין בעייתיים.

עמית הלוי: בסדר גמור, תודה רבה.

עמית הלוי: עו"ד ריטה פרייס, הגשת עתירה בנושא, רצית להעלות כאן דברים.

עמית הלוי: את מוזמנת לדבר.

ריטה פרייס: תודה.

ריטה פרייס: אדבר ממש בקצרה.

ריטה פרייס: אני עורכת דין ואנחנו מייצגים גם בעתירות לבג"ץ.

ריטה פרייס: כמוכם אנחנו גם משתדלים לשמור על הצביון של המדינה.

ריטה פרייס: זו הפעם הרביעית שאנחנו מוצאים שהוועדה מאשרת בדיעבד תקנות ועושה שימוש בסעיף הדחיפות בחוק סמכויות מיוחדות.

ריטה פרייס: ככל שמדברים על פגיעה בזכויות אדם, רואים פה אפליה בין מחוסנים ללא מחוסנים.

ריטה פרייס: נכון שזכות השוויון לא מוחלטת ויש עניין של שוני רלוונטי, אבל בכל זאת מדובר פה בפגיעה בזכויות אדם, בפגיעה בחופש תנועה, בזכות להיכנס, בזכות לשוויון ובזכויות נוספות ואין לנו פה הסמכה מפורשת בחוק שמאפשרת לעשות כן.

ריטה פרייס: כרגע דנים בתקנות שהן במישור של חקיקת משנה, שהסמכות שנשאבת היא מכוח חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש.

ריטה פרייס: בחוק עצמו אין הסמכה מפורשת לפגוע בזכויות אדם.

ריטה פרייס: אנחנו סבורים שאי אפשר להפלות בין אנשים שמחזיקים בתו ירוק לבין כאלה שאינם מחזיקים בו, בין אם מסיבות שהם בחרו שלא להתחסן ובין אם מסיבות שהם לא יכולים להתחסן.

ריטה פרייס: פונים אלינו כל כך הרבה אנשים שרוצים להתחסן אבל אין להם אפשרות רפואית לכך והם לא יכולים לקבל את אותן זכויות כמו אנשים אחרים.

ריטה פרייס: אנחנו מבינים שהמדינה עושה מאמץ לבצע איזונים אבל ככל שמדובר בילדים – ושמענו קודם את המספרים, דיברתם על 100,000 אנשים שיש להם אפשרות להתחסן ולא מחוסנים כרגע.

ריטה פרייס: באוכלוסייה של 9 מיליון, בהם ילדים שלא נתונים בסיכון של הדבקה קשה, יש לנו אפס אחוזי תמותה בקרב ילדים.

ריטה פרייס: אני לא מדברת על אלה שהיו עם מחלות רקע קשות מאוד או כאלה שנספרו משום מה ועדיין כמותם לא עולה על 0.00 משהו.

ריטה פרייס: ככל שאין סיכון ביחס לילדים וככל שיש מחוסנים רבים כל כך במדינת ישראל, אנחנו לא רואים הצדקה להמשיך ולהגביל באמצעות תו ירוק, שלא מוסדר בכלל בחקיקה.

ריטה פרייס: החוק מאפשר בדיקות, מאפשר הצהרת בריאות, אבל הוא לא מדבר על הגבלת כניסה למקומות.

ריטה פרייס: אנחנו עדיין לא מבינים מאין מקור הסמכות להחיל את התו הירוק.

ריטה פרייס: אשמח לשמוע על כך הסבר מן הגורמים המוסמכים.

תמי סלע: נושא ההסמכה, שהיא בעייתית, עלה פה כבר בוועדה, שהסעיף לא באופן מפורש מסמיך את ההבחנה הזאת לגבי תו ירוק.

תמי סלע: אפשר להתווכח על זה, יש על זה מחלוקת.

תמי סלע: בגדול, צמצמו פה את הפגיעה בשוויון עם בדיקת הקורונה המיידית.

עמית הלוי: עו"ד פרייס, אומר לך שני דברים עקרוניים, מכיוון שאנחנו בשלהי הדיון, אבל אני בטוח שהדבר הזה כבר נדון ועוד יידון הרבה.

עמית הלוי: חוק הקורונה, שמכוחו אנחנו פועלים פה בחקיקת משנה בתקנות של הממשלה, וגם אותן אנחנו מאשרים כאן בוועדה, באופן כללי נותן למחוקק את הסמכות של הממשלה להגביל את כל הזכויות שאמרת, והממשלה עושה את זה כמו בכל דמוקרטיה, בכל מדינה ששומרת על זכויות האדם.

עמית הלוי: שמירה על זכויות האדם היא בראש ובראשונה שמירה על הזכות לחיים.

עמית הלוי: מה שהממשלה עושה כאן, היא שומרת על הזכות לחיים של המון אזרחים ושל החברה כולה.

עמית הלוי: אני ממליץ לך ללכת ולראות כמה וכמה חולי קורונה.

עמית הלוי: השבוע היו שניים כאלה שהכרתי שנפטרו, מסגר מפרדס חנה שנפטר תוך שעות ספורות ובחור צעיר מקרני שומרון שנפטר תוך שעות ספורות.

עמית הלוי: הוא ואשתו נדבקו, הוא מת, לא עזר כלום, והוא היה אחרי חיסון ראשון ולפני החיסון השני, ואשתו חולה קשה, אני מאחל לה בריאות מכאן.

עמית הלוי: אנחנו כממשלה – וזה נכון לכל דמוקרטיה, אני אומר את זה אפרופו ההערה שאמרה קודם עו"ד שטרנברג ממשרד המשפטים, כאילו זה אקסיומה.

עמית הלוי: זה לא אקסיומה, האקסיומה הפוכה.

עמית הלוי: האקסיומה הזאת, הגענו למצב שהשיח על זכויות אדם – איך אמר פעם פרופ' שוייד לפרופ' ברק: השיח הזה לא מרומם את האדם אלא מבזה את האדם מכיוון שהופכים את האדם ליצור תלוש, ליצור שאין לו חובות חברתיות, שאין לו מחויבות לדאגה לאחרים, רק אדם מטריאליסט שדואג לעצמו ולמה שמגיע לו.

עמית הלוי: זה לא האדם, עו"ד פרייס, זה לא האדם שאנחנו מגנים עליו.

עמית הלוי: אנחנו מגנים על האדם השלם, האדם שיש לו חברה ויש לו מחויבות חברתית ויש לו מחויבות גם לעצמו.

עמית הלוי: אם בא אדם ואומר שהוא רוצה לא להתחסן – מצוין, אז יתכבד ויישב בביתו, כפי שאנחנו מגבילים כל זכות אחרת.

עמית הלוי: גם אדם שרוצה לעשן כאן בתוך החדר אנחנו אומרים לו שיש פינת עישון בחוץ, אתה יכול לעשן בביתך, אתה לא תעשן כאן ככל שהחברה החליטה שזה מסכן, על בסיס מדע ארוך שנים.

עמית הלוי: אותו דבר גם בעניין הזה.

עמית הלוי: זה תפקיד הממשלה.

עמית הלוי: למה כל כך כואבים לי הדברים שאת אומרת?

עמית הלוי: מכיוון שבדרך כלל הממשלה מאזנת בין זכויות – היא מאזנת בין הזכות שלך לשמוע מוזיקה עד 11 בלילה לבין הזכות של השכן שלך לישון.

עמית הלוי: אבל כאן מה הממשלה עושה?

עמית הלוי: היא עושה את זה בחקיקה ראשית.

עמית הלוי: אמרתי קודם, אני הייתי נגד זה, אני חושב שזו הייתה טעות חמורה של היועץ המשפטי שגלגל את זה כך שנצטרך לעשות חקיקה על הדבר הזה.

עמית הלוי: שעת חירום היא דינמית.

עמית הלוי: הממשלה רצינית, יש מערכות שלמות.

עמית הלוי: ראינו פה עשרות מומחים שישבו עם הממשלה.

עמית הלוי: זו לא הייתה החלטה במחשכים ולא הייתה החלטה של איש אחד, הכול בשקיפות.

עמית הלוי: הכול היה ניתן גם לפיקוח כאן בכנסת.

עמית הלוי: בכל זאת זה עובר בחקיקה מדוקדקת וכל דבר כאן נידון, כפי שאת רואה, אפילו דברים שנכתבים.

עמית הלוי: מתברר שמדיניות האכיפה היא עוד מדיניות רכה, להיפך, אנחנו עושים את זה מתוך חובתנו לשמור על האדם.

עמית הלוי: אני אומר גם לך, האדם שאת מגנה עליו צריך להיות אדם שגם חייב לחברה, שאכפת לו מן החברה.

עמית הלוי: זה אדם – לא אדם שרק דואג לעצמו ולזכויותיו כאינדיבידואל בודד, זה לא האדם שלפנינו.

עמית הלוי: אני אומר את זה בכלל לכל השיחה הזאת, כאילו יש אקסיומה שמגיעה לשיח שכבר פוגע באדם ולא שומר על זכויותיו.

ריטה פרייס: אני שוב חוזרת, אני לא רואה על מי עוד אפשר להגן שעה שכולם מחוסנים וילדים הם לא בתחלואה קשה.

ריטה פרייס: מי שהתחסן בחיסון ראשון ונפגע - - -

עמית הלוי: אומר לך על מי להגן, הנה מקרה מן השכונה שלי – להגן על המורה שלא הסכימה להתחסן וגרמה לכך שכל הילדים בכיתה נמצאים בבידוד וכל הוריהם – ואת מדברת על הזכויות הללו – הזכות שלהם לפרנסה ולתנועה נפגעה, כולם היו צריכים להישאר עם הילדים בבית, 60 אנשים, וכל זה בגלל אדם אחד שלא הסכים להתחסן.

עמית הלוי: אני לא כופה על אדם להתחסן, יתכבד ויישב בביתו.

ריטה פרייס: לא משנה, אני רוצה לומר משהו אחר, לא בנושא הזה.

ריטה פרייס: היום אני מקבלת כ-15 פניות ביום מעובדים.

ריטה פרייס: אנחנו יודעים שהחוק לא חל על יחסי עבודה, ובכל זאת אנחנו מוצאים שמעסיקים רבים, על סמך איזו חוות דעת שהופצה, מחילים את התו הירוק על מקומות עבודה, שלא בסמכות, והממשלה מעודדת את זה ולא אומרת דבר.

ריטה פרייס: אנשים מאבדים את מקור פרנסתם, חלקם אנשים שלא יכולים להתחסן כי יש להם בעיות בלב.

ריטה פרייס: הרופא מצד אחד לא יכול לומר להם לא להתחסן, ומצד שני הוא גם לא יכול להמליץ להתחסן בגלל בעיות רפואיות, ופרנסה של אנשים נפגעת.

עמית הלוי: לא נעשה את זה עכשיו אבל אנחנו צריכים לקבל את הנתונים, כמה אנשים מבוגרים, מגיל 16 ומעלה, לא יכולים להתחסן בשל סיבות שונות, כי אנחנו יודעים הרי שגם נשים בהריון יכולות להתחסן, שמעתי פה גם חוות דעת רפואיות שהן יכולות להתחסן.

עמית הלוי: יכול להיות שמדובר על מספר אנשים קטנים ואז צריך לפתור להם את הבעיה, אני מסכים איתך.

עמית הלוי: אולי את האנשים שלא יכולים להתחסן צריך לשפות.

עמית הלוי: זה לא נותן לאדם שלא יכול להתחסן צידוק לבוא לעבודה ולהדביק אנשים אחרים, אין לזה שום צידוק מוסרי.

ריטה פרייס: עם מסכה ועם ריחוק חברתי, הכול כמו פעם.

ריטה פרייס: אפילו אנשים שלא עובדים עם קהל, שעובדים עם עצמם, עדיין אומרים להם: או שתתחסן או שתאבד את מקום עבודתך.

ריטה פרייס: יש פה פגיעה בזכות לחיים.

ריטה פרייס: זו הזכות לחיים, הזכות להתפרנס.

ריטה פרייס: עד שאנשים כבר חזרו למעגל התעסוקה אחרי כל החל"ת וכל ההגבלות שהיו בשנה האחרונה בגלל משבר הקורונה, עד שהם סוף-סוף חוזרים לעבודה לא נותנים להם לחזור בצורה שיוכלו לפרנס את משפחתם.

עמית הלוי: נברר בכמה אנשים מדובר.

עמית הלוי: בהחלט ראוי שאנשים שלא יכולים להתחסן מסיבות רפואיות או אחרות יקבלו שיפוי או למצוא פתרונות רלוונטיים.

עמית הלוי: זה עדיין לא נותן להם צידוק, גם לאנשים האלה שאנוסים על פי מצבם, לגרום לפגיעה בחיים, בפרנסה.

עמית הלוי: גם אנשים מחוסנים, אגב, לא מחוסנים מפני היכולת להידבק ולהדביק.

עמית הלוי: אנחנו עושים את זה פה, כפי שאת רואה, בשום שכל, הרבה יותר מחמירים בהקשר הזה ממה שאני חושב באופן אישי, אבל אנחנו עושים את זה.

עמית הלוי: תודה רבה לך על ההערה.

עמית הלוי: לפני שאנחנו מצביעים, עדי עמית, אם יש לך איזו הערה לגבי הבריכה המקורה או מה שלא יהיה, זה הזמן.

עמית הלוי: אם הכול מובן אז נצביע פה.

תמי סלע: לגבי ועדת חריגים קיבלנו תשובה כלשהי?

עמית הלוי: נכון, ועדת חריגים.

עמית הלוי: מה עם המל"ל?

עמית הלוי: ועוד הערה אחת, אורי בוצמסקי, מה מצב האכיפה לגבי תו ירוק?

עמית הלוי: האם כל מה שאנחנו דנים בו כרגע בהסמכה כזו או אחרת לגבי תו ירוק, האם המשטרה אוכפת, נכנסת למקום ושואלת: הגשתם תו ירוק, תעודת זהות?

עמית הלוי: האם היא בוחנת את זה?

עמית הלוי: ואם כן, כמה מקרים כאלה אתם בודקים ביום או בשבוע ובכמה מהם נמצאים אנשים שאין להם תו ירוק ובכל זאת נכנסו לאירוע שדורש תו ירוק?

אורי בוצמסקי: קודם כול, האכיפה של הוראות התו הירוק מתבצעת בעיקר על ידי הרשויות המקומיות.

אורי בוצמסקי: המשטרה מגיעה ככל שיש צורך בסיוע או בהפעלת סמכויות של שוטר.

אורי בוצמסקי: זה לא אומר שאין אכיפה בכלל של המשטרה, פשוט זה לא עיקר הפעילות של המשטרה.

אורי בוצמסקי: הרשויות המקומיות הן שאוכפות את הוראות התו הירוק.

אורי בוצמסקי: מבחינת הנתונים, היום, 1 באפריל, אנחנו מעבירים לוועדה את נתוני האכיפה ותקבלו את כל נתוני הקנסות.

אורי בוצמסקי: זה לא מונח בפניי כרגע אבל יהיו בפניכם כל נתוני הקנסות.

אורי בוצמסקי: מבחינת הביקורים – יש כמובן ביקורים בעסקים אבל אני לא יכול להעריך כרגע מה מספר הביקורים שבוצעו בעסקים ספציפית לגבי תו סגול.

אורי בוצמסקי: המשטרה אוכפת דברים נוספים בעסקים שגם לא קשורים לתו ירוק.

עמית הלוי: בסדר גמור.

עמית הלוי: תודה רבה לכולם.

עמית הלוי: לפני ההצבעה, אני מסכם במה שפתחתי בו.

עמית הלוי: אני מנצל את הזדמנות הזאת לפנות שוב לכל ראשי הסיעות בבית הזה ולכל חבריי חברי הכנסת השונים.

עמית הלוי: אין לנו פריבילגיה להיות מפונקים, אין לנו פריבילגיה לפינוק הזה.

עמית הלוי: זה פינוק, המריבות האלה הן פינוק.

עמית הלוי: אף פעם לא היה דבר כזה.

עמית הלוי: גם בשנות השבעים והשמונים היו מתחים אישיים בכנסת, היו יריבויות, זה כתב על זה וזה אמר על זה, אבל טובת המדינה קדמה.

עמית הלוי: אל תתפנקו.

עמית הלוי: זה פינוק.

עמית הלוי: זה באמת חשש וזה באמת מסוכן לחברה שלנו, הנורמה הזאת שאנשים רבים, כשהמריבות האלה הן הדבר המכריע והדומיננטי בקביעה מה יהיה כאן, אם תהיה ממשלה או לא, איך המדינה תתנהל.

עמית הלוי: אז יש מריבות, יש מתחים אישיים.

עמית הלוי: פוליטיקה היא מקצוע קשה, יש בו מריבות ומתחים.

עמית הלוי: הם לא המכריעים.

עמית הלוי: אל תיתנו לזה להכריע.

עמית הלוי: תתבגרו.

עמית הלוי: נקים ממשלה ונמשיך לפעול לטובת המדינה.

עמית הלוי: אני מעלה להצבעה את שלוש התקנות שדיברנו עליהן.

עמית הלוי: תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת היציאה מישראל והכניסה אליה) (מס' 2), התשפ"א-2021 – מי בעד?

עמית הלוי: בעד – פה אחד תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת היציאה מישראל והכניסה אליה) (מס' 2), התשפ"א-2021 אושרו.

עמית הלוי: התקנות אושרו פה אחד ממש, פשוטו כמשמעו.

עמית הלוי: אני מעלה להצבעה את תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות והוראות נוספות) (תיקון מס' 35), התשפ"א-2021, החלק הנותר.

עמית הלוי: מי בעד?

עמית הלוי: בעד – פה אחד תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות והוראות נוספות) (תיקון מס' 35), התשפ"א-2021 אושרו.

עמית הלוי: התקנות אושרו פה אחד.

עמית הלוי: אני מעלה להצבעה את תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות והוראות נוספות) (תיקון מס' 36), התשפ"א-2021 – הארכת תוקף של הגבלת פעילות והוראות נוספות עד 8 באפריל.

עמית הלוי: אנחנו מחכים לפרטים בהמשך, הוראות להמשך.

עמית הלוי: מי בעד?

עמית הלוי: בעד – פה אחד תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות והוראות נוספות) (תיקון מס' 36), התשפ"א-2021 אושרו.

עמית הלוי: התקנות אושרו פה אחד.

עמית הלוי: תודה רבה לכולם, תודה לכולכם על כל ההשקעה והמאמץ.

עמית הלוי: חג שמח.

עמית הלוי: הישיבה נעולה.