ועדת הכלכלה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 195, 2021-03-01 09:30

יעקב מרגי: שלום לכולם.

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה של הכנסת.

יעקב מרגי: היום 1 במרץ 2021, י"ז באדר התשפ"א.

יעקב מרגי: נושא: הצעת תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות בתחום התחבורה) (תיקון מס' 8), התשפ"א.

יעקב מרגי: אנחנו כמובן נדרשים לאשר אותן בדיעבד, אבל יש לזה השלכות.

יעקב מרגי: אנחנו נראה אם נאשר אותן היום או לא נאשר אותן היום.

יעקב מרגי: אבל יש לנו כמה שאלות.

יעקב מרגי: תסבירו לנו בדיוק מה היו ההגבלות שהממשלה הסמיכה אתכם בתקנות האלה.

יעקב מרגי: תציג את עצמך לפרוטוקול.

עופר לוי: בוקר טוב.

עופר לוי: שמי עופר לוי מהלשכה המשפטית במשרד התחבורה.

עופר לוי: ההגבלות היו כדלקמן: מניעת היסעים מיוחדים מירושלים ואל ירושלים, למעט - - -

יעקב מרגי: מה זה "היסעים מיוחדים"?

יעקב מרגי: מה היא ההגדרה של היסעים מיוחדים?

עופר לוי: היסעים מיוחדים זה סוג של הסעה שמזמין שוכר אוטובוס ומשלם בעצמו בעד ההסעה כולה.

עופר לוי: ההגבלות היו כדלקמן: מניעת הסעות מיוחדות אל ירושלים ומירושלים, למעט חריגים כדוגמת חינוך, רווחה ומקומות עבודה, והגבלה של הפעלת התחבורה הציבורית הבין-עירונית מירושלים ואל ירושלים.

עופר לוי: אלה כל ההגבלות.

יעקב מרגי: אלה ההגבלות שהוסמכתם עליהן?

עופר לוי: סליחה, אדוני?

יעקב מרגי: אלה הגבלות שהוסמכתם בתקנות?

עופר לוי: אלה הגבלות שבסופו של דבר אושרו בתקנות על ידי היועץ המשפטי לממשלה וממשלת ישראל, כן.

יעקב מרגי: כן.

יעקב מרגי: נמצא איתנו נציג משטרת ישראל?

עידית חנוכה: לא.

עידית חנוכה: הם פשוט לא מתחברים.

עידית חנוכה: הם דיברו איתנו בבוקר.

יעקב מרגי: ומה?

יעקב מרגי: מישהו בקשר איתם עכשיו?

עידית חנוכה: בוודאי.

יעקב מרגי: יש מישהו שרוצה להוסיף לפני שאני נותן לחבר הכנסת פינדרוס לדבר?

יעקב מרגי: בבקשה, אתה רוצה?

יעקב מרגי: בבקשה.

יצחק פינדרוס: בוקר טוב לך, אדוני.

יעקב מרגי: אבל, ברשותך, אנחנו היום פותחים את הדיון אחרי יום קשה מאוד בירושלים, קשה מכל הבחינות.

יעקב מרגי: אני אומר, קטונתי.

יעקב מרגי: קטונתי מלחנך או מלהטיף.

יעקב מרגי: אבל תחושה קשה, תחושה קשה של איש את רעהו חיים בלעו.

יעקב מרגי: אף אחד לא מתחשב בשני.

יעקב מרגי: אף אחד לא אכפת לו אחד מהשני, כאילו אין פה מגפה שנה שלמה.

יעקב מרגי: המשטרה עושה ככל שעולה על רוחה, לא מכוח החוק.

יעקב מרגי: ואנחנו רוצים לשמוע אותה, מי הסמיך אותה ומי נתן לה את הרשות לפרוס מחסומים ולהעדיף מכונית אחת על פני מכונית אחרת.

יעקב מרגי: אני רוצה לשמוע היום תשובות על זה.

יעקב מרגי: חגיגות, אומרים לא לחגוג – חוגגים.

יעקב מרגי: לאן החברה הזו רוצה להגיע?

יעקב מרגי: ואני רוצה להגיד לכם: כל אלה, ששנה ויותר מסיתים נגד החלטות ריבוניות של הממשלה או של הכנסת, הצליחו.

יעקב מרגי: ואני אומר את זה לכל הפרשנים ולכל ערוצי החדשות והאולפנים שממלאים תוכן.

יעקב מרגי: הם הצליחו.

יעקב מרגי: הצלחתם לפרק את החברה הישראלית.

יעקב מרגי: הצלחתם.

יעקב מרגי: אני אומר לכם: כן, הצלחתם לפרק את החברה הישראלית.

יעקב מרגי: הצלחתם לעשות דבר שאף פעם לא היה בחברה הישראלית.

יעקב מרגי: חוסר אכפתיות כזו אף פעם לא הייתה.

יעקב מרגי: בשעות חירום ידענו להתלכד ולהתעלות.

יעקב מרגי: ואני אומר לכם: כן, תסתכלו על עצמכם, כולם, כל ערוצי התקשורת.

יעקב מרגי: אף אחד לא נקי מכך.

יעקב מרגי: הכנסתם מורך, הצלחתם לפרק את החברה הישראלית.

יעקב מרגי: זה מה שראינו אתמול בירושלים, שאף אחד לא אכפת לו, לא מהמגפה, לא מהנפטרים, לא מהמתים, לא מצלקות, לא מפצעים נפשיים, מכלום.

יעקב מרגי: לא מכלכלה.

יעקב מרגי: לא אכפת לאף אחד מכלום: אני והאג'נדה שלי.

יעקב מרגי: וזה לא משנה מאיזה כיוון של החברה הישראלית זה בא.

יעקב מרגי: זה בא מכל חלקי החברה הישראלית.

יעקב מרגי: בהמשך הדיון, אני רוצה לשמוע את משטרת ישראל, מי הסמיך אותה ועל סמך מה היא פרסה אתמול מחסומים למכוניות פרטיות.

יעקב מרגי: ועוד יותר, אם זה היה בסמכות, מי התיר לה להפלות רכב מול רכב.

יעקב מרגי: לא הוכרז עוצר.

יעקב מרגי: בבקשה, פינדרוס.

יצחק פינדרוס: שלום לך.

יצחק פינדרוס: בוקר טוב, אדוני יושב-ראש הוועדה.

יצחק פינדרוס: אני חושב שבדיון הזה מתברר שמי שיוצר אנרכיה במדינת ישראל זו הממשלה.

יצחק פינדרוס: צר לי לומר לך את זה, זו ממשלת ישראל.

יצחק פינדרוס: אני מבין שבממשלה יושבים רק מוסלמים או אנשים שלוח השנה שלהם הוא איזשהו לוח שנה יווני.

יצחק פינדרוס: הם גילו את שושן פורים כנראה ביום שישי אחר הצוהריים במקרה.

יצחק פינדרוס: זה משהו שלא היה ידוע.

יצחק פינדרוס: אפילו משטרת ישראל גילתה שיש נפצים בפורים ביום חמישי, אם אני קורא נכון.

יצחק פינדרוס: יום חמישי, 25 בפברואר.

יצחק פינדרוס: משטרת ישראל, כנראה הם צריכים איזשהו יועץ שילמד אותם מתי יש נפצים במדינת ישראל.

יצחק פינדרוס: דרך אגב, אם הם מאוד רוצים, אני יכול לעדכן אותם כבר עכשיו על השנה הבאה באיזה תאריך זה יהיה ומאיזה תאריך הם יראו נפצים.

יצחק פינדרוס: זאת אומרת, שלושה שבועות אחרי שכל תושבי מדינת ישראל, במקומות שהיו ילדים מופרעים, שמעו נפצים, הם גילו את זה רק ביום חמישי אחר הצוהריים.

יצחק פינדרוס: ואת שושן פורים הם גילו ביום שישי אחר הצוהריים.

יצחק פינדרוס: וכנראה גם היועץ המשפטי לממשלה עסוק בהכנת תיק 4000.

יצחק פינדרוס: אז הוא אפילו לא זכר לשמור קצת.

יצחק פינדרוס: הוא הרי שומר הסף.

יצחק פינדרוס: היועץ המשפטי לממשלה הוא שומר הסף.

יצחק פינדרוס: אז הוא אפילו לא זכר שהחלטה כזאת לא מביאים לאחר מעשה, לאחר שאנשים ירושלמיים נמצאים בצפת, נמצאים בכרמיאל, נמצאים בטבריה, הלכו לבקר הורים חוקית.

יצחק פינדרוס: אחרי שההורים שלהם התחסנו, אחרי שנה שלמה שהם היו סגורים ושכנענו אותם לשלוח את ההורים שלהם להתחסן, הם הלכו לבקר אותם, ומונעים מהם לחזור הביתה עד יום שני בבוקר.

יצחק פינדרוס: לא עד מוצאי שבת מונעים מהם לחזור, עד יום שני בבוקר.

יצחק פינדרוס: עכשיו הם יכולים לצאת מצפת, הם יכולים לצאת מכרמיאל, הם יכולים לצאת מכל מקום בארץ, כי ביום שישי אחר הצוהריים הממשלה גילתה חג מסתורי שנולד במחתרת, שהולך להיות ביום ראשון בירושלים.

יצחק פינדרוס: אז אני לא למדתי משפטים.

יצחק פינדרוס: אבל השימוש בסעיף כזה, להביא החלטה בדיעבד – אם הם לא ידעו, יש כמה אנשים במדינת ישראל שידעו מתי שושן פורים יצא וידעו שזה הולך להיות ביום ראשון, ידעו שבירושלים חוגגים שושן פורים.

יצחק פינדרוס: מקסימום יכלו להתייעץ.

יצחק פינדרוס: יש לי נכד בן חמש שאולי יכול לבוא לספר להם בדיוק את התאריכים, מתי זה עובד.

יצחק פינדרוס: וכנראה, כמו שאמרתי, היועץ המשפטי לממשלה היה עסוק בתיק 4000.

יצחק פינדרוס: הממשלה הייתה עסוקה אין לי מושג באיזו שיטות.

יצחק פינדרוס: ושרי ממשלת ישראל הרימו ידם על ההחלטה הפוגעת.

יצחק פינדרוס: ואני רוצה גם להתייחס למה שאמר יושב-ראש הוועדה.

יצחק פינדרוס: בסוף הדבר הזה מחלחל והופך לאנרכיה.

יצחק פינדרוס: וראינו מראות מטורפים.

יצחק פינדרוס: אם אני מקבל טלפון במוצאי שבת על אישה עם תשעה ילדים ברבע לתשע, שחזרה מחוץ לעיר והורידו אותה בגבעת זאב בצומת, מעבר למחסום, עם תשעה ילדים קטנים, כי שוטר עצר אותה, מישהו השתבש.

יצחק פינדרוס: מישהו יצא מדעתו.

יצחק פינדרוס: מישהו נפל על הראש.

יצחק פינדרוס: אני אומר לך עכשיו, יושב-ראש הוועדה, לא רק שאסור לנו היום לאשר את התקנות האלה, אני אומר לך, אני לא תולה תקוות רבות בבית המשפט, אבל אני הייתי ממליץ לאזרחי ירושלים להגיש תביעה ייצוגית ואפילו אישית נגד שרי הממשלה ונגד היועץ המשפטי לממשלה, שנתנו יד לשערורייה הזאת שקרתה כאן, לבושה הזאת שקרתה כאן.

יצחק פינדרוס: ואני מציע גם, יש פה אנשי ליכוד, אתם כנראה נסחפתם ומבינים שאזרחי ישראל מובנים מאליהם אחרי החתימה שהתחננתם לגפני לחתום לנתניהו בשבוע שעבר.

יצחק פינדרוס: אז תדעו לכם, זה לא ללא תנאי.

יצחק פינדרוס: אנחנו לא נהיה למרמס.

יעקב מרגי: תודה.

יצחק פינדרוס: לא נהיה למרמס.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

יעקב מרגי: יש מישהו מהאורחים שלנו?

יעקב מרגי: משטרת ישראל לא נמצאים?

עידית חנוכה: הרגע הגיע.

יעקב מרגי: הוא נמצא איתנו?

עידית חנוכה: עכשיו, כן.

יעקב מרגי: ג'ורג'?

עידית חנוכה: ג'ורג'.

יעקב מרגי: היועץ המשפטי של מחוז ירושלים נמצא איתנו בזום?

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: אני לא רואה שהוא נמצא.

עידית חנוכה: אני גם לא רואה אותו.

יעקב מרגי: מישהו אחר בזום רוצה להצטרף?

יעקב מרגי: הם פתוחים, בתאל?

קריאה: - - -

יעקב מרגי: אין.

יעקב מרגי: אין על מה.

יעקב מרגי: למה שיצטרפו.

יעקב מרגי: הכוח לעובדים רוצה?

עידית חנוכה: כן.

עידית חנוכה: הוא ביקש לדבר, תם.

תם פרומוביץ: כן, אדוני.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

תם פרומוביץ: כבודו, יש נקודה נוספת.

תם פרומוביץ: ואני מאוד מתחבר לדברים שנאמרו.

תם פרומוביץ: הבהילות וחוסר המוכנות וההתרעה מהיום להיום – שכחו שיש גם אנשים שעובדים והם תלויים בעצם.

תם פרומוביץ: הם לא איזה מיליונרים.

תם פרומוביץ: הם בסך הכול עובדים פשוטים, עובדים באוטובוס.

תם פרומוביץ: אני מתכוון לכל נהגי התחבורה הציבורית שקיבלו גם בהפתעה את ההודעה הזאת.

תם פרומוביץ: ומה שקרה הוא שעובדים כאלה משובצים לעבודה, היום מוכנים להגיע לעבודה.

תם פרומוביץ: אבל פתאום בהחלטה של משרד התחבורה לקחו לכם יום עבודה עכשיו.

תם פרומוביץ: כבודו יודע מה המשמעות של יום עבודה לבן אדם שלא מרוויח מיליונים.

תם פרומוביץ: והחברות עצמן גם מפילות את זה, בעצם מגלגלות את זה על העובדים, כי אין להן תשובה.

תם פרומוביץ: אז מי שהיו לו ימי חופשה מימן לעצמו בעצם את היום הזה, שילם לעצמו.

תם פרומוביץ: ומי שאין לו ימי חופשה פשוט ישב בבית ללא מעש, למרות שהוא יכול לעבוד, והוא הפסיד יום עבודה בגלל חוסר ההיערכות הזה.

תם פרומוביץ: החברות לא ידעו מה לעשות, לא ידעו מה להנחות.

תם פרומוביץ: אז אנחנו מבקשים, העובדים מבקשים מהוועדה המכובדת להסדיר מי משלם על יום העבודה הזה, מה אומרים לעובדים האלה.

תם פרומוביץ: האם זה המעסיק, האם זה משרד התחבורה ישלם?

תם פרומוביץ: מה קורה?

תם פרומוביץ: יש כאוס.

תם פרומוביץ: יש כאוס ואנחנו ממש אובדי עצות.

תם פרומוביץ: ואנחנו צריכים את עזרת הוועדה.

יעקב מרגי: אוקיי.

יעקב מרגי: נראה בהמשך.

יעקב מרגי: רק שיבואו.

יעקב מרגי: הם מתחבאים.

עידית חנוכה: ממש.

יעקב מרגי: חברי הכנסת, לפני שאני אומר ונועל ביציאה קשה, יש לכם הזדמנות לומר מה שאתם רוצים.

יבגני סובה: אדוני היושב ראש, אני רוצה לנצל את זה.

יבגני סובה: בשבוע שעבר פשוט נמנע ממני להגיע לדיון בנושא של התעופה מסיבות אישיות.

יבגני סובה: אז אני אבקש להסב את תשומת ליבך לדבר הזה שלא נפתר.

יבגני סובה: עדיין ממשיכים להגיע הרבה תלונות.

יבגני סובה: אני שומע הרבה אנשים שעדיין תקועים.

יעקב מרגי: תיזהר לפנות, שמא יגידו שאתה פועל בשביל - - -

יבגני סובה: כן, כן.

יבגני סובה: חברי הכנסת הרוסים במירכאות, למרות שאין לי שום קשר לרוסיה.

יבגני סובה: אני נולדתי באוקראינה ולא ברוסיה, אז אתה יודע.

יעקב מרגי: Welcome to the club.

יבגני סובה: כן.

יבגני סובה: תשמע, אני גיחכתי כששמעתי שרוב חברי הכנסת הרוסים הם אלה שפונים לוועדה.

יבגני סובה: אבל, תשמע, אני יכול להראות לך - - -

יעקב מרגי: מי אמר את זה?

יעקב מרגי: מי אמר ככה?

יבגני סובה: הסמנכ"ל, ככה הבנתי, שאחראי על הוועדה.

יבגני סובה: ככה שמעתי בתקשורת.

יבגני סובה: לא שמעתי מפיו, אבל שמעתי שהוא אומר שרוב הפניות של חברי הכנסת הן של חברי הכנסת הרוסים.

יעקב מרגי: זה נשמע: הרוסים באים, הרוסים באים.

יבגני סובה: לא.

יבגני סובה: עוד פעם, אין לי בעיה.

יבגני סובה: לפחות היה מוסיף דוברי רוסית.

יבגני סובה: אז זה היה ברור יותר.

יבגני סובה: אבל אני כל הזמן צוחק כשאומרים לי: הרוסי.

יבגני סובה: אני אומר שאין לי שום קשר לרוסיה.

יבגני סובה: לא היה לי קשר לרוסיה וגם מקווה מאוד שלא יהיה לי שום קשר לרוסיה.

יבגני סובה: אבל, תשמע, הסיפורים האלה, אדוני היושב-ראש, הם קורעי לב.

יבגני סובה: סיפור של בעל שחוזר עם תינוקת בת שנה ואשתו נשארת בגלל שלאשתו לא נתנו לחזור.

יבגני סובה: תגידו, אנחנו השתגענו?

יבגני סובה: אני אומר לך, זה סיפור אמיתי.

יעקב מרגי: רגע, רגע.

יבגני סובה: יש לי עכשיו פניה, שמישהו שבא מיוון, אישרו לו להגיע.

יעקב מרגי: רגע, יבגני.

יבגני סובה: שנייה.

יבגני סובה: אתה יודע למה?

יבגני סובה: כי יש לו דיון בבית משפט.

יבגני סובה: ואשתו נשארה ביוון.

יעקב מרגי: אני יכול לתת לך עשרות סיפורים.

יעקב מרגי: אבל עזוב.

יבגני סובה: אבל אתה יושב-ראש ועדת הכלכלה.

יעקב מרגי: רגע, רגע.

יבגני סובה: בוא נקדם את זה.

יעקב מרגי: רגע.

יעקב מרגי: אני מבטיח לך - - -

יבגני סובה: כן?

יבגני סובה: בוא תבטיח לי.

יבגני סובה: אני סומך על הבטחות שלך, בניגוד להבטחות של ראש הממשלה.

יעקב מרגי: אני מבטיח לך שהדיון ההוא שלא הצלחת להגיע אליו הוא לא האחרון.

יעקב מרגי: יהיו עוד דיונים.

יבגני סובה: אוקיי.

יעקב מרגי: זה נכון אולי עם ההפתעות.

יעקב מרגי: אני הזהרתי אותם לא להגיע אליי עם כמה דברים.

יבגני סובה: אוקיי.

יבגני סובה: אז תשמע, בוא - - -

יצחק פינדרוס: אתה יודע מה?

יצחק פינדרוס: אני התפלאתי.

יצחק פינדרוס: כל הנציגים של האופוזיציה לא היו איתי להצביע נגד.

יצחק פינדרוס: הצבעתי לבד נגד, לצערי הרב.

יעקב מרגי: עזוב.

יעקב מרגי: זה לא דיון על התעופה.

יעקב מרגי: יש לנו דיון על התחבורה הציבורית.

יצחק פינדרוס: אני מקווה - - - יבואו לפחות להצביע איתי נגד.

יבגני סובה: יעקב וגם פינדרוס, תראו, זה לא עניין של להצביע בעד או נגד.

יבגני סובה: זה עניין של פיקוח.

יצחק פינדרוס: כן.

יצחק פינדרוס: - - - את השיטות הזאת - - -

יבגני סובה: תראה, ועדת הכלכלה זו הוועדה שמי כמוך יודע שהיא מפקחת על משרד התחבורה, בין היתר.

יבגני סובה: אני חושב שהפיקוח פה צריך להיות הדוק יותר.

יבגני סובה: וגם אני הצעתי בדיון הקודם שיהיה נציג של הוועדה הזאת בכל מטוס שלוקח ישראלי מחו"ל.

יבגני סובה: ואז שלא יהיה מצב שיהיו מטוסים ריקים.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: בדיון על התעופה אני אתייחס לזה שוב.

יבגני סובה: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חברת הכנסת כנפו, בבקשה.

ענת כנפו: תודה רבה, אדוני היושב-ראש היקר מאוד.

ענת כנפו: נעים מאוד.

יעקב מרגי: תודה.

ענת כנפו: אני רוצה היום לקרוא כאן כותרת מאוד מאוד קצרה בעיתון כדי שנתעורר קצת יותר בצורה חריפה: "אני לבד, רע לי.

ענת כנפו: " שם קץ לחייו יום לאחר שסורב להיכנס לישראל.

ענת כנפו: ישראלי בן 42, שעבד כשף בסלובקיה במסעדה שסגורה כבר שנה בגלל הקורונה, התחנן לטוס לארץ.

ענת כנפו: "יש לי מחשבות אובדניות; מצבי הנפשי קשה", כתב.

ענת כנפו: גם הפסיכיאטר שלו פנה לוועדת החריגים: "מצבו מדרדר.

ענת כנפו: עליו להגיע לאשפוז".

ענת כנפו: תקשיבו, החלמאות הזאת שלנו פה בכנסת – אני לא ישנתי טוב בלילה.

יעקב מרגי: החלמאות היא לא בכנסת.

ענת כנפו: אני חושבת שכשקורה דבר כזה אחד, דבר כזה אחד, כולם פה צריכים להתייצב, לעזוב את הקמפיינים שלהם, לשבת פה ולראות איך אנחנו רואים מי בוועדה – אני רוצה, בבקשה, אדוני היושב-ראש, לקבל רשימה מי בוועדת החריגים, מי קבע מי ישב בוועדת החריגים, איך מסננים, מה הקריטריונים.

יעקב מרגי: גברתי, גברתי, בואי נעשה סדר.

ענת כנפו: אדוני היושב-ראש, אנחנו - - -

יעקב מרגי: זה לא דיון על התעופה, והשאלות האלה בוועדת החוקה.

ענת כנפו: בסדר, אבל פה אנחנו מתעסקים גם בתחבורה.

יעקב מרגי: הינה אני אומר לך, גברתי.

יעקב מרגי: רגע.

יעקב מרגי: אני אתך לך.

ענת כנפו: והינה, הם אלה שקובעים ומסננים מי יכנס לארץ בסוף.

יעקב מרגי: כפי שעשיתי בדיון הקודם, למרות שזו לא ועדת החוקה, את השאלות אנחנו נשאל.

יעקב מרגי: כשיהיה דיון על תעופה, נשאל שוב את כל השאלות ויתקיים דיון שוב.

ענת כנפו: אני מבקשת שתאפשר את זה, אדוני היושב-ראש, כי אני רואה – אני יושבת בוועדת החוקה, אני כל יום כאן מהבוקר עד הלילה.

ענת כנפו: אני מנסה לראות ולהשפיע.

ענת כנפו: גם כשמעבירים את החוקים, לתת את תעודות הזהות וכו', אני מתריעה שיש כאן בעיה, שאנחנו יוצרים אווירה של קונספירציה, למה אנחנו לא עושים את הדברים במדרג.

ענת כנפו: אומרים לי: זה לא תפקידנו, זה תפקיד שלו וזה תפקיד שלו.

ענת כנפו: מה זה?

ענת כנפו: זה לא תפקידנו?

ענת כנפו: התפקיד של מי זה?

יעקב מרגי: הדיון כרגע הוא על התחבורה הציבורית.

יעקב מרגי: את צודקת, הזעקה היא זעקה.

ענת כנפו: אני מבינה.

ענת כנפו: אבל התחבורה - - -

יעקב מרגי: הזעקה היא זעקה, את צודקת.

ענת כנפו: תודה שאפשרת לי, אדוני היושב-ראש.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: נציג משטרת ישראל, היועץ המשפטי ג'ורג', נמצא איתנו?

ג'ורג' קיוורקיאן: כן, אדוני, נמצא.

יעקב מרגי: כן.

יעקב מרגי: אנחנו נשאלנו בתחילת הדיון.

יעקב מרגי: התקנות שמובאות בפנינו, זו הגבלת תנועה של הסעות מיוחדות.

ג'ורג' קיוורקיאן: כן.

יעקב מרגי: אתמול ראינו מחסומים של משטרת ישראל, שפרסתם לסגור את ירושלים, וגם העדפתם מכוניות כאלה על פני מכוניות כאלה.

יעקב מרגי: אם תרצה שאני אפרט, אם לא ברור לך, אני אפרט גם מה היו העדפות.

יעקב מרגי: מכוח איזו סמכות אתם עושים דבר כזה?

יעקב מרגי: מכוח איזו סמכות?

ג'ורג' קיוורקיאן: לא, אדוני.

ג'ורג' קיוורקיאן: קודם כול, אנחנו פועלים בצורה שוויונית עם כל האזרחים.

ג'ורג' קיוורקיאן: לא, אין לנו שום העדפה לאף מכונית או אזרח.

ג'ורג' קיוורקיאן: אנחנו מנסים לעשות את העבודה שלנו, אדוני, בצמצום התחלואה.

יעקב מרגי: מכובדי, לא, לא.

יעקב מרגי: מכובדי, רגע.

יעקב מרגי: אני אתן לך להשלים.

ג'ורג' קיוורקיאן: כן, בבקשה.

ג'ורג' קיוורקיאן: כן.

יעקב מרגי: אני ראיתי שהנימוסים שלי עולים לי ביוקר בדיון וכנראה לא הבנת את השאלה.

יעקב מרגי: המשטרה הייתה צריכה לאכוף את התקנות, לחסום הסעות, אוטובוסים בכניסה לירושלים.

יעקב מרגי: המשטרה פרסה מחסומים, ומכונית שהיו בה אזרחים שלא נראו חרדים נכנסה; מכוניות שהיו בהן נוסעים חרדים הופנו חזרה.

יעקב מרגי: מכוח מה?

יעקב מרגי: מאיזו סמכות עשיתם זאת?

יעקב מרגי: אני רוצה לדעת זאת היום.

ג'ורג' קיוורקיאן: אז אני לא מכיר שהמשטרה עשתה אפליה כזאת.

ענת כנפו: סלקציה.

ג'ורג' קיוורקיאן: אנחנו ביצענו את התפקיד שלנו.

ענת כנפו: היא עושה סלקציה.

ג'ורג' קיוורקיאן: אוקיי, אפשר לטעון טענות, אבל מה שעשינו בשטח הוא באמת לעשות את התפקיד שהוטל עלינו, כמו שאנחנו עושים בחודשים וכמעט בשנה האחרונה כשהשוטרים נמצאים בשטח ממש בגופם כדי לעזור בצמצום התחלואה.

ג'ורג' קיוורקיאן: זה התפקיד של המשטרה.

ג'ורג' קיוורקיאן: אנחנו לא עוסקים באפליה.

יעקב מרגי: תקשיב, בוא.

יעקב מרגי: סליחה, בוא.

יעקב מרגי: אתה רוצה שאני אוריד את הכפפות?

יעקב מרגי: אל תתחכם איתי.

יעקב מרגי: ואני מנסה לכבד אתכם.

יעקב מרגי: וכשמגיע לכם הקרדיט, אתם מקבלים אותו במאה אחוז פלוס מע"מ בדיונים כאן.

יעקב מרגי: ואתם מקבלים אותו.

יעקב מרגי: אתמול המשטרה נהגה שלא בסמכות.

יעקב מרגי: אני מבקש לדעת על סמך מה ומי נתן את הפקודה הזו להפלות בין אזרח לאזרח בכניסה לירושלים.

ג'ורג' קיוורקיאן: אוקיי.

יעקב מרגי: הסמכות היחידה שהייתה לכם מכוח התקנות שהממשלה קיבלה היא לחסום אוטובוסים בלבד.

יעקב מרגי: אתה לא המקור של התשובה, אין לך, אני מבקש שיגיע לכאן מי שנתן את הפקודה ומי שיכול לומר לי שהוא פעל בסמכות ומה הסמכות.

ג'ורג' קיוורקיאן: לא, אדוני.

ג'ורג' קיוורקיאן: אני אסביר.

ג'ורג' קיוורקיאן: כמו כל התקנות, לפעמים יש תקנות שהן יותר מורכבות מאחרות.

ג'ורג' קיוורקיאן: אתה יודע את זה טוב ממני.

ג'ורג' קיוורקיאן: המשטרה מנסה ליישם אותן בשטח.

ג'ורג' קיוורקיאן: וזאת לא עבודה קלה.

ג'ורג' קיוורקיאן: קיבלנו עכשיו תקנות במשך כמעט יממה שלמה לא לאפשר כניסה של תחבורה ציבורית, שזו תחבורה ציבורית, אני מזכיר, שזה לא רק אוטובוסים, זה גם הסעות מאורגנות, זה קווי שירות ובעצם כל כלי תחבורה לפי התקנות, שאתם מכירים היטב, שהושכר על ידי קבוצה של אנשים.

יעקב מרגי: אדוני ומכובדי, אני מבין שאתה הולך ליד.

יעקב מרגי: אבל שתבין טוב טוב.

יעקב מרגי: אם אתה רוצה שאני אקרין לך פה סרטונים איך משטרת ישראל מעבירה מכונית אחת כן, מכונית אחת לא – אבקש לדעת מכוח מה אתה ממשיך לומר לי מה עשית.

ג'ורג' קיוורקיאן: לא.

ג'ורג' קיוורקיאן: אבל תן לי להשלים את התשובה.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

ג'ורג' קיוורקיאן: תן לי להשלים את התשובה, אני אגיד לך.

ג'ורג' קיוורקיאן: עכשיו, כשבאים ליישם תקנות כאלה בשטח זה קל מאוד להגיד: הינה, יש תקנות ותיישמו.

ג'ורג' קיוורקיאן: הנטל הוא על המשטרה.

ג'ורג' קיוורקיאן: וכשאנחנו באים ליישם בשטח, אין דרך ליישם חוץ מלעשות איזושהי בקרה בכביש, לשים מחסום, לבחור מקום למחסום שיהיה נוח לאזרחים כשהם יחזרו.

יעקב מרגי: בוא, בוא.

יעקב מרגי: סליחה, סליחה.

יעקב מרגי: סלח לי, אדוני.

יעקב מרגי: אני לא רוצה לחשוב שאתה לא מבין עברית, בסדר?

ג'ורג' קיוורקיאן: אני מנסה לענות, אדוני, ואתה לא נותן לי.

יעקב מרגי: ואני לא רוצה לחשוב שלא הבנת אותי ארבע פעמים.

ג'ורג' קיוורקיאן: לא.

ג'ורג' קיוורקיאן: בבקשה, אני שומע.

יעקב מרגי: אני כן מבין שאתה מתחמק.

יעקב מרגי: יש לי פה סרטונים שאני יכול להוציא לך.

יעקב מרגי: אחת, שתיים, שלוש, ארבע סרטונים איך משטרת ישראל חוסמת כניסה של מכוניות.

יצחק פינדרוס: פרטיות.

יעקב מרגי: פרטיות.

יעקב מרגי: ואמרתי לך: מכונית כן ומכונית לא.

יעקב מרגי: ובפעם הרביעית שלא הבנת, אמרתי לך: מכונית שיש בה אזרחים שלא נראים חרדים נכנסה, מכונית שנראו בה חרדים הופנתה חזרה לדרכה.

יעקב מרגי: למה?

יעקב מרגי: מכוח מה?

ג'ורג' קיוורקיאן: אז, שוב, אני אומר שאנחנו עסקנו במשך יותר מ-24 שעות ביישום התקנות האלה.

ג'ורג' קיוורקיאן: אם יש מקרה פרטני כזה או אחר - - -

יעקב מרגי: תגיד לי, מכונית טויוטה זה אוטובוס?

יעקב מרגי: לא, לא, אל תכעיס אותי.

יעקב מרגי: מכונית טויוטה פרטית זה אוטובוס?

יצחק פינדרוס: זו הסעה פרטית?

יעקב מרגי: זו הסעה פרטית?

ג'ורג' קיוורקיאן: אדוני, אני לא יכול להתייחס לאיזשהו מקרה פרטנית בלי שבדקתי אותו.

ג'ורג' קיוורקיאן: אני לא יכול.

יעקב מרגי: לא, זה לא מקרה פרטני.

יצחק פינדרוס: למה הבן שלי, כדי להביא לי משלוח מנות, היה צריך לנסוע דרך היערות?

יעקב מרגי: רגע, פינדרוס.

יצחק פינדרוס: מה אתה מספר לי סיפורים?

יצחק פינדרוס: פרטית.

ג'ורג' קיוורקיאן: אבל אם יש מקרה פרטני של טויוטה אחת, שהייתה טעות, אז זה לא אומר - - -

יעקב מרגי: מה אתה אומר?

יצחק פינדרוס: מה טעות?

יצחק פינדרוס: אני מדבר איתך על עשרות מכוניות.

יעקב מרגי: עשרות ומאות.

ג'ורג' קיוורקיאן: - - - המשטרה בצורה כזאת - - -

יעקב מרגי: עשרות ומאות במשך כל היום.

ג'ורג' קיוורקיאן: אני מבין את - - -

יצחק פינדרוס: חוץ מזה, אני לא מבין איך הם הוציאו את הפקודה.

יצחק פינדרוס: מי זה אודי לוי?

יצחק פינדרוס: מי זה אודי לוי?

ג'ורג' קיוורקיאן: - - -

יעקב מרגי: סליחה, סליחה, סליחה.

יצחק פינדרוס: מי זה אודי לוי?

יעקב מרגי: תסלח לי, אדוני.

ג'ורג' קיוורקיאן: - - - עושים את העבודה הקשה יום ולילה כשאתם יודעים - - -

יעקב מרגי: אדוני, אדוני, אדוני תעצור.

יעקב מרגי: אתה מבזה את המשטרה.

יעקב מרגי: אתה יודע למה?

יעקב מרגי: עומד פה בשידור, בזום, יועץ משפטי של מחוז ירושלים, משקר במצח נחושה – סליחה על הביטוי, אני בחיים לא אומר את זה – משקר או מתחמקת מלתת לי תשובה.

יעקב מרגי: אנחנו ראינו זאת לא אחת ולא שתיים במשך כל היום.

יעקב מרגי: אתה לא יכול לבוא, להיתמם ולומר לי שאכפתם את התקנות.

יעקב מרגי: האוטובוסים עוד לפני כן נחסמו.

ג'ורג' קיוורקיאן: אבל אני חייב להגיד, אדוני, שאתה לוקח מקרה אחד של רכב פרטי שהחזירו אותו בצדק או לא בצדק, ואתה - - -

יעקב מרגי: מקרה אחד?

ענת כנפו: לא מקרה אחד.

ענת כנפו: אני הייתי שם אתמול.

ענת כנפו: זה לא מקרה אחד.

יעקב מרגי: ג'ורג', מקרה אחד?

יעקב מרגי: אני רוצה לומר לך שלא היה, שלא היה - - -

ג'ורג' קיוורקיאן: - - - אנחנו עושים את התפקיד שלנו.

יעקב מרגי: תסלח לי, אדוני.

יעקב מרגי: לא היה - - -

ג'ורג' קיוורקיאן: - - - אני מוכן לענות על כל שאלה.

ג'ורג' קיוורקיאן: אבל, בבקשה, תקשיבו - - -

יעקב מרגי: אתה לא עונה לי.

יעקב מרגי: אתה לא עונה על שאלות.

ג'ורג' קיוורקיאן: וזה לא הוגן לקחת מקרה אחד של טויוטה אחת פרטנית ולהשליך על כל הפעילות המשטרתית.

ג'ורג' קיוורקיאן: זה לא צודק.

ענת כנפו: זה לא מקרה אחד, עשרות חרדים.

ענת כנפו: אני אתמול הייתי במחלף, אדוני.

ענת כנפו: עשרות חרדים היו שם במחלף, הורידו אותם מהרכבים עם הילדים שלהם, עם תינוקות בשעה מאוד מאוחרת בלילה, ואתה רואה אותם מסביב שם, כי בגלל שהפנו אותם ועשו סלקציה, הם היו צריכים להעלות בכל מיני דרכים חלופות, להגיע לפחות הביתה.

יעקב מרגי: אדוני, אני אומר לך שהיה יותר קל, יותר קל, שתבוא ותתייצב ותאמר: כן, אתמול ראינו מחזות; פעלנו שלא בסמכות.

יעקב מרגי: פעלתם שלא בסמכות ואני קובע קביעה - - -

ג'ורג' קיוורקיאן: אדוני, קודם כול, אני מסתייג מביטויים כמו סלקציה ודברים כאלה.

ג'ורג' קיוורקיאן: לא עשינו שום סלקציה.

ג'ורג' קיוורקיאן: זה אחד.

יעקב מרגי: עשיתם סלקציה.

יעקב מרגי: עשיתם סלקציה.

יצחק פינדרוס: רכב חילוני כן, חרדי לא, מה זה?

יצחק פינדרוס: תגיד לי אתה בעברית.

יצחק פינדרוס: אני דובר יידיש, אז אני לא יודע.

יצחק פינדרוס: תגיד לי מילה בעברית איך לומר את זה.

יצחק פינדרוס: שאלתי גם את דובר המשטרה: תגיד לי את המילה בעברית.

יצחק פינדרוס: אני לא יודע עברית.

ג'ורג' קיוורקיאן: אדוני, כל מי שביקש להיכנס דרך המחסומים לירושלים, אפשרנו לו, אם זה בוצע כחוק.

ג'ורג' קיוורקיאן: רק תחבורה ציבורית לא אפשרנו.

ג'ורג' קיוורקיאן: כל אלה שהגיעו ברגל אפשרנו להם.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: תודה, אדוני.

ג'ורג' קיוורקיאן: כל אלה שהגיעו במכוניות פרטיות, אפשרנו להם.

יצחק פינדרוס: אני רוצה לשאול.

יעקב מרגי: רגע, רגע.

יעקב מרגי: רגע.

יצחק פינדרוס: שאלה למשטרה.

יעקב מרגי: אני מבקש את רמי ליבקוביץ ממחוז ירושלים.

יעקב מרגי: נמצא איתנו רמי?

רמי ליבקוביץ: כן, אני איתכם.

רמי ליבקוביץ: אתה שומע אותי?

יעקב מרגי: כן.

יעקב מרגי: אני רוצה לדעת כמה דוחות נתתם אתמול במהלך כל היממה מאז שהתקנות נכנסו לתוקף?

רמי ליבקוביץ: אין לי את הנתון הזה.

רמי ליבקוביץ: אני יכול לבדוק בהמשך.

רמי ליבקוביץ: אבל כרגע הנתון הזה הוא לא בידי.

יעקב מרגי: אני חוזר על השאלה ששאלתי את היועץ המשפטי ולא הצליח לענות לי או שלא רצה לענות לי, תחליט אתה.

יעקב מרגי: אני רוצה לדעת האם מה שראינו בסרטונים לא אחת ולא שתיים ולא שלוש ולא ארבע: מכונית כן, מכונית לא; מכונית עם חרדים לא נכנסה, מכונית עם אזרחים שלא נראים חרדים נכנסה – מכוח מה?

יעקב מרגי: מתוקף מה?

יעקב מרגי: מי נתן את ההנחיה הזו?

רמי ליבקוביץ: כמו שאמר מקודם יועמ"ש מחוז ירושלים, אני לא יודע על אילו סרטים אתה מדבר.

רמי ליבקוביץ: אם יש לך את הסרטים, אנחנו נשמח להתייחס אליהם באופן פרטני.

רמי ליבקוביץ: לא ניתנה שום הנחיה מעבר להנחיה התקנתית שאמרה: רק רכבים של תחבורה הציבורית, הסעות.

רמי ליבקוביץ: בהם התעסקנו במחסומים סביב ירושלים.

רמי ליבקוביץ: את כל התנועה שאתה מדבר עליה, שראית, של אזרחים הולכי רגל, היא של אזרחים שירדו מהסעות.

רמי ליבקוביץ: הם אזרחים שירדו - - -

יעקב מרגי: לא, לא.

יעקב מרגי: רגע, רגע, אדוני.

יעקב מרגי: בוא, אתה, מאחר שיש כאלה אורחים לרגע שנכנסים לדיון באמצע, אל תכניס לי מילים שלא אמרתי.

יעקב מרגי: אני לא אמרתי הולכי רגל.

יעקב מרגי: בסדר?

יעקב מרגי: מי שירד מאוטובוס והלך ברגל, זו בחירה אישית שלו.

יעקב מרגי: אני מדבר על מכוניות, הסלקציה שעשיתם עם המכוניות.

יעקב מרגי: פעם הראשונה שאני אומר את המילה הזו.

יעקב מרגי: אני לא יכול להעלות אותה על דל שפתיי.

יעקב מרגי: אבל אתם יושבים פה, שני נציגים מכובדים של משטרת ישראל, לצערי הרב – זה לא קורה לי בשנים הרבות שאני בכנסת או כיושב-ראש ועדה בכנסת – אבל או שאתם מתחמקים או שחוטאים לאמת, ואם תרצו, גם משקרים למצלמה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: אין לי.

יעקב מרגי: אין לי מה.

יעקב מרגי: אתם רוצים לשאול אותם שאלות?

יצחק פינדרוס: כן.

יצחק פינדרוס: אני רוצה לשאול שאלה.

יעקב מרגי: כן, בבקשה.

יצחק פינדרוס: מתי נודע לסגן ניצב אודי לוי שיש שושן פורים ואיך נראה שושן פורים בירושלים?

יצחק פינדרוס: ובאיזה תאריך זה נודע לו?

יעקב מרגי: מי זה אודי לוי?

יעקב מרגי: מי זה אודי לוי?

יעקב מרגי: מה תפקידו?

יצחק פינדרוס: אני מחזיק פה – מנהלת הוועדה שלחה לנו את מה שהממשלה החליטה.

יצחק פינדרוס: היא החליטה על בסיס מסמך ששלח סגן ניצב אודי לוי לקצין אג"מ ב-25 בפברואר, י"ג באדר התשפ"א, שבו מתברר שהולך להיות בירושלים תענית אסתר ביום חמישי.

יצחק פינדרוס: יש קריאת מגילה.

יצחק פינדרוס: יש "טישים".

יצחק פינדרוס: יש חשש שאנשים אפילו יגיעו לירושלים.

יצחק פינדרוס: ועל בסיס זה – אני אמרתי שאני לא מבין משפטים; אני בקושי מבין עברית – על בסיס זה ממשלת ישראל לקחה את סעיף (ג), סעיף היסטרי, שהיא חייבת ביום שישי אחר הצוהריים לקבל החלטה היסטרית על משהו שמדינת ישראל לא הייתה ערוכה אליו ולא ידעה ממנו, יום כזה שקוראים לו שושן פורים בירושלים.

יצחק פינדרוס: אז אני רוצה לדעת מי זה הקצין שגילה את זה בי"ג באדר, ב-25 בפברואר בבוקר, מתי הוא גילה את זה, מתי הוא גילה שיש נפצים באזור שמואל הנביא.

יצחק פינדרוס: אני רואה פשוט – הוא נותן סקירה מה ההיערכות לפורים.

יצחק פינדרוס: אני הייתי מצפה, אם אני הייתי, אתה יודע מה, יושב-ראש ועדת הפנים, שמשטרת ישראל תבוא לפחות ב-25 בינואר עם ההיערכות והפריסה המשטרתית.

יצחק פינדרוס: אם ב-25 בפברואר משטרת ישראל שולחת את זה, אז הבעיה היא לא הדחיפות של ממשלת ישראל.

יצחק פינדרוס: מישהו צריך אולי לחפש קצין שמכיר קצת יותר את ירושלים.

יעקב מרגי: אני אגיד לך, מחוסר הניסיון הרב שיש לי, רב השנים, הממשלה הזמינה את המסמך הזה כדי לקבל את ההחלטה ברגע האחרון.

יצחק פינדרוס: אני לא רוצה להפריע ליועץ המשפטי לממשלה שעסוק בתיק 4000, אבל שמישהו יסביר לי מה זה, איך זה עובד, מה זאת אומרת.

יעקב מרגי: הינה, אני פתחתי בנאום תוכחה על חוסר האמון שיש לאזרחים עד כדי כך שהם פורעים כל החלטה.

יעקב מרגי: לצערי הרב, גורמי הממסד משחקים באותו משחק ותורמים לכך.

יעקב מרגי: ואני אומר לך, אני מצר על כך שאתה אומר לי שאתה לא יודע שהפנו - - -

יצחק פינדרוס: זה מסמך פוליטי?

יצחק פינדרוס: זה כאילו מסמך פוליטי?

יצחק פינדרוס: אתה בא להגיד לי שזה מסמך פוליטי, המסמך הזה של המשטרה?

יעקב מרגי: שהוזמן.

יעקב מרגי: בוודאי שהוזמן לטובת הישיבה.

יעקב מרגי: זה מסמך שהוזמן לטובת הישיבה.

יצחק פינדרוס: אה, לטובת הישיבה.

יעקב מרגי: לטובת ישיבת הממשלה.

ענת כנפו: אדוני, אני יכולה להגיד משהו?

יעקב מרגי: אני רוצה לסכם את הדיון.

יעקב מרגי: אלא אם כן מישהו רוצה לומר.

ענת כנפו: אם אפשר, משפט אחד.

יעקב מרגי: בבקשה.

ענת כנפו: אני מציעה שלא נאשר תקנות יותר בדיעבד.

ענת כנפו: אני חושבת שאם לא נאשר את התקנות, אז אולי יספרו אותנו פה בכנסת ונוכל לעשות שינוי.

יעקב מרגי: מאחר שאני אדם בלי אגו פוליטי, אני אגיד לך: אל תדאגי, תנוח דעתך.

ענת כנפו: אני מכירה אותך ואני סומכת עליך לגמרי.

יעקב מרגי: עד שלא יהיו לי תשובות חד-משמעיות, אנחנו לא נאשר את התקנות.

יעקב מרגי: אם מישהו החסיר פעימה, אז אני אומר לכם לא לאשר את התקנות.

ענת כנפו: או-הו.

יעקב מרגי: את כל הקנסות שנתתם אתמול, תשליכו אותם לפח.

ענת כנפו: טוב מאוד.

יעקב מרגי: אני באמת אדרוש, ואני אוציא גם פניה כתובה וסיכום של הוועדה, שאני מצר על כך שיושבים פה אנשי משטרת ישראל ולא מדווחים את האמת, לא מדווחים את האמת, שהם פעלו שלא בסמכות, לעשות אפליה בין רכב לרכב שהוא לא רכב הסעות, רכב כן ורכב לא, ועם אפליה ברורה, חד-משמעית, להגביל תנועה של ציבור מסוים בתוך ירושלים.

יעקב מרגי: וחבל, חבל.

יעקב מרגי: אני לא זוכר מחזה כזה, שמשטרת ישראל באה לוועדה מכובדת בכנסת - -

ענת כנפו: ומתבזה.

יעקב מרגי: - - ומיתממת, בלשון המעטה.

יעקב מרגי: חברות הכנסת שהצטרפו אלינו, לפני שאני נועל, אתן רוצות להשתתף?

מטי יוגב: לא.

מטי יוגב: אני לא הייתי בתחילת הדיון.

יעקב מרגי: תודה.

מטי יוגב: תודה.

יעקב מרגי: היועץ המשפטי, רוצה לומר משהו?

תם פרומוביץ: כבודו, אני מזכיר את נושא השכר לעובדים שהתאדה.

יעקב מרגי: תבקש דיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

יעקב מרגי: הם מוסמכים לטפל בזה.

יעקב מרגי: בסדר?

יעקב מרגי: פה עדיין יש סדר.

יעקב מרגי: נכון שבזרועות השלטון, כנראה, מתחיל להיות אי-סדר, אבל פה יש סדר.

יעקב מרגי: אני לא יכול לדון בנושא הזה.

יעקב מרגי: כן, בבקשה.

יהודה גוטמן: אפשר להגיד כמה מילים?

יעקב מרגי: אם תציג את עצמך.

יהודה גוטמן: שמי יהודה גוטמן, עוזר של סגן השרה אורי מקלב.

יהודה גוטמן: אני מגיע לכאן לא בשם המשרד.

יהודה גוטמן: אני בן אדם פרטי.

יעקב מרגי: אני אומר לך שאני חורג ממנהגי ונותן לך לדבר.

יהודה גוטמן: תודה רבה.

יהודה גוטמן: דבר ראשון, אני רוצה לסנגר על משטרת ירושלים.

יהודה גוטמן: כנראה שהם היו אתמול במצב של "עד דלא ידע" להבדיל בין אוטובוס לטויוטה, אבל הם כן ידעו להבדיל בין חרדי ללא-חרדי.

יהודה גוטמן: כנראה שזה מה שקורה להם בפורים, אולי גם כל השנה, כמו שראינו בשנה האחרונה.

יהודה גוטמן: זה דבר ראשון.

יהודה גוטמן: דבר שני, נושא של התקנות.

יהודה גוטמן: זה נראה שביום שישי הגיע איזה מברק מקהיר, ממרואן, שביום ראשון יחול פורים ויהיו נפצים ויהיו עוד כל מיני דברים.

יעקב מרגי: בוא, בוא.

יעקב מרגי: מה אתה רוצה לומר לוועדה?

יהודה גוטמן: אני רוצה לשאול את היועץ המשפטי של הוועדה שאלה אחת.

יהודה גוטמן: האם בנסיבות האלה היה מותר להפעיל את סעיף ג(3)?

איתי עצמון: מה זה סעיף ג(3)?

יעקב מרגי: מה זה סעיף ג(3)?

איתי עצמון: של מה?

איתי עצמון: למה?

יעקב מרגי: למה?

יהודה גוטמן: הסעיף שהממשלה יכולה לעקוף את הוועדה במקרים דחופים.

יהודה גוטמן: האם המקרה הזה עונה על המקרה הדחוף, שהממשלה יכולה לעקוף את הוועדה?

יהודה גוטמן: והאם בכלל צריך לא לאשר את התקנות האלה או שפשוט התקנות האלה אינן חוקתיות?

יעקב מרגי: תשאל את היועץ המשפטי לממשלה.

יעקב מרגי: בוא תקשיב, בוא תקשיב.

יעקב מרגי: אתה יודע מה ההבדל בין חכם לפיקח?

יעקב מרגי: לא אפרט לך.

יעקב מרגי: אבל מי שרואה שדה מוקשים ורוצה להיכנס, שייכנס.

יעקב מרגי: יש לך סגן שר שיושב בממשלה.

יעקב מרגי: תשאל אותו למה היועץ המשפטי לא עונה לך על השאלה הזאת.

יעקב מרגי: למה אתה שואל את היועץ המשפטי של ועדת כנסת?

יעקב מרגי: לא, לא, תשאל את היועץ המשפטי לממשלה.

יהודה גוטמן: זה נכון.

יעקב מרגי: תודה.

יהודה גוטמן: היועץ המשפטי לממשלה היה צריך לענות על השאלה הזאת.

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: אז בוא, זה היה מיותר.

יעקב מרגי: בוא, יש לך סגן שר שיעשה לך את העבודה.

יעקב מרגי: תודה.

יהודה גוטמן: עוד כמה נקודות לגבי - - -

יעקב מרגי: תעצור פה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יצחק פינדרוס: אני באמת לא מבין.

יצחק פינדרוס: למה אף אחד מהשרים לא שאל את השאלות שאנחנו שואלים פה בוועדה?

יצחק פינדרוס: אני מאוד מתפלא.

יעקב מרגי: לכן אתה מבין למה אתה מקפיץ אותי?

יעקב מרגי: עזוב.

יעקב מרגי: עזוב.

יצחק פינדרוס: למה אף אחד מהשרים לא שאל?

ענת כנפו: כי זה בא משם.

ענת כנפו: זה פשוט בא משם.

יעקב מרגי: רבותיי, אני אומר לכם, אני מצר על כך.

יעקב מרגי: לא הייתי בהרבה הזדמנויות כאלה.

יעקב מרגי: את רוצה לומר משהו?

טל וינר שילה: אני רק רוצה באמת להציג - - -

יעקב מרגי: מי זו "אני" רק?

טל וינר שילה: אני עורכת הדין טל וינר שילה מהלשכה המשפטית של משרד הבריאות.

טל וינר שילה: אני רק רוצה להציג – אני לא מדברת כמובן - - -

יעקב מרגי: אני לא רוצה.

יעקב מרגי: תקשיבי.

טל וינר שילה: כן?

יעקב מרגי: אם היו לי שאלות למשרד הבריאות, הייתי שואל.

יעקב מרגי: תודה.

טל וינר שילה: אוקיי.

יעקב מרגי: אני לא רוצה שתעשי חסד לא עם המשרד לביטחון הפנים, לא עם משטרת ישראל.

יעקב מרגי: יש שאלות פתוחות באוויר.

יעקב מרגי: אני רוצה לקבל עליהן תשובות.

יעקב מרגי: היית בפתיחת הדיון, בדברי התוכחה שלי?

יעקב מרגי: את שמעת.

יעקב מרגי: אז אין לי שאלות למשרד הבריאות.

יעקב מרגי: כל סעד וסעד שמשרד הבריאות מבקש, כדי למגר ולהתמודד עם התחלואה, אני פה.

יעקב מרגי: הייתי פה.

יעקב מרגי: לא נעניתי לשום צעד פופוליסטי או הכרזה פופוליסטית שיכולתי לעשות.

יעקב מרגי: אבל כשיש פה התנהלות מופקרת, מופקרת, גם בשטח וגם בוועדה להיתמם ולומר לו שלא היה, זה דבר חמור.

יעקב מרגי: אני אוציא מכתב גם לשר, גם למפכ"ל, גם ליועץ המשפטי לממשלה.

יעקב מרגי: אנחנו נוציא בשם הוועדה על ההתנהגות הזו ועל ניצול של מצבי חירום.

יצחק פינדרוס: יעקב, מכוון שאני חבר ועדה, אנחנו מתעלמים מאי-חוקיות בכלל של התקנות.

יצחק פינדרוס: אתה מדבר אחרי שכבר עשו תקנות שגם אכפו משהו אחר.

יצחק פינדרוס: כל התקנות האלה לא חוקיות.

יצחק פינדרוס: אי-אפשר לקבל החלטה כזאת ביום שישי אחר הצוהריים כשזה נוגע לאזרחים.

יצחק פינדרוס: אין דבר כזה.

יעקב מרגי: אנחנו נשאל את היועץ המשפטי לממשלה.

יצחק פינדרוס: זה לא חוקי.

יעקב מרגי: אני לוקח את הערה שלך.

יצחק פינדרוס: אבל אני כחבר ועדה אומר לך שזה לא חוקי.

יעקב מרגי: אני לוקח את הערה שלך.

יצחק פינדרוס: אני לא סומך לא על היועץ המשפטי לממשלה ולא על ראש הממשלה.

יצחק פינדרוס: לא סומך עליהם.

יעקב מרגי: אני לוקח את ההערה שלך, והינה, אני אומר לך: נוסיף את זה לפניה ליועץ המשפטי לממשלה.

יהודה גוטמן: עוד משפט אחד.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: אני מתבייש.

יעקב מרגי: אני בוש, נכלם ונועל את הישיבה.

יעקב מרגי: תודה.