הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 23, פרוטוקול מספר 44, 2021-02-24 10:30

יעקב טסלר: בוקר טוב לכולם.

יעקב טסלר: אני רוצה לפתוח ברשות

יעקב טסלר: כם את הישיבה בנושא:

יעקב טסלר: החשש לפגיעה בהגנת הפרטיות של סטודנטים עקב שימוש מוסדות אקדמיים בבחינות מקוונות.

יעקב טסלר: כולנו נמצאים בתקופה מאתגרת, וכל תקופה יוצאות הנחיות ממשרד הבריאות, וכן יצאה הנחיה ממשרד הבריאות לגבי הבחינות.

יעקב טסלר: נדרשו כל המוסדות להשכלה גבוהה למצוא חלופות לקיומן של בחינות פרונטליות, ובחלק מהמקרים חלופה לגבי המבחנים, שיוכלו לעשות את זה בבחינה מרחוק, בצורה מקוונת.

יעקב טסלר: קיבלתי בקשה מחבר הכנסת הרצנו, ואני יודע שגם חברת הכנסת שטרית טיפלה בנושא הזה, לקיים דיון.

יעקב טסלר: אתם קיבלתם פניות רבות מסטודנטים.

יעקב טסלר: אני לא האמנתי, אחרי שקיבלתי את הפנייה שלך, שחוששים מאוד.

יעקב טסלר: מצד אחד, הם צריכים לבוא ולעשות את המבחנים, לא לפספס את המועד, והם חוששים מאוד שייפגעו הזכויות שלהם.

יעקב טסלר: ואנחנו נמצאים פה היום לעמוד על המשמר, שיוכלו לעשות את כל הבחינות שלהם בצורה יעילה ובטוחה.

יעקב טסלר: ומצד שני, לא לפגוע בפרטיות ובזכויות שלהם.

יעקב טסלר: היות וקטי צריכה לצאת, אז לפני שאני אמשיך, בבקשה, תשמיעי מה שיש לך לומר.

קטי קטרין שטרית: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, שזימנת בעת הזו, ואני יודעת כמה קשה לכנס דיונים בעת הזו - - -

יעקב טסלר: ותודה לוועדת הסכמות שראתה צורך לקיים את הדיון הזה.

קטי קטרין שטרית: נכון, כי אם בוועדת החינוך הנושא הזה היה, כפי שאני ביקשתי, שלושה שבועות לפני, אבל לצערנו הרב, חבר הכנסת רם שפע, שהיה יושב-ראש ועדת החינוך, לא הסכים ודחה, ודחה ודחה, עד שקיימנו דיון שהתקיים ב-25 בינואר.

קטי קטרין שטרית: ולצערנו הרב, הדיון השני שהיה בעצם המסקנות של הדיון הראשון, אי אפשר היה ליישם אותן, אז תודה רבה לך ותודה רבה לחבר הכנסת יוראי להב – מה יהיה עם השם?

יוראי להב-הרצנו: כל הדרכים מובילות לפתח תקווה.

יוראי להב-הרצנו: הכול בסדר.

יוראי להב-הרצנו: אנחנו עושים את זה ביחד, קטי.

יוראי להב-הרצנו: ביחד.

קטי קטרין שטרית: זה יפה מאוד, כמובן, שעמלת, ואני מאוד מעריכה את זה כי זה באמת חשוב, ויישר כוח.

קטי קטרין שטרית: בדיון שקיימנו ב-25 בינואר 2021, הצגתי את הבעיות של הסטודנטים בתקופת מבחני סוף סמסטר א', הסטודנטים שנתבקשו להיבחן באמצעות תוכנות מעקב, ואני בכוונה מדגישה, אדוני היושב-ראש, תוכנות מעקב, כי אנחנו מדברים על תוכנה ספציפית מסוימת, שמאוד פוגעת בפרטיותם של הסטודנטים.

יעקב טסלר: לא כולם השתמשו עם התוכנה המסוימת?

קטי קטרין שטרית: לא.

קטי קטרין שטרית: יש חלופות.

קטי קטרין שטרית: ולצערנו הרב, אותם מוסדות שבחרו לבחון באותה תוכנה, שנקראת תומקס, פשוט לא היו מוכנים לשמוע.

קטי קטרין שטרית: למרות שהצגנו בוועדת החינוך חלופות נוספות לקיום מבחנים, הם לא היו מוכנים לשמוע.

קטי קטרין שטרית: אדוני היושב-ראש, כמורה לשעבר ומרצה, אני מודעת היטב לחשיבות של טוהר המידות, וזה בסדר גמור.

קטי קטרין שטרית: אבל לצערי הרב, במקרה הזה, טוהר המידות בא על חשבון הזכות הבסיסית של אותם סטודנטים לפרטיות.

קטי קטרין שטרית: מי יישא בכלל באחריות אם אכן יודלפו פרטים או תהיה איזושהי גניבה?

קטי קטרין שטרית: והרי אנחנו יודעים את זה.

קטי קטרין שטרית: לא מזמן כל הארץ געשה ורעשה עם כל מה שקרה לחברת הביטוח שירביט, וכולנו יודעים שגופים גדולים ומאובטחים נפרצים.

קטי קטרין שטרית: מה גם שתוכנת תומקס נפרצה ב-2017.

קטי קטרין שטרית: היא נפרצה ב-2017 וכולם מודעים למצב הגרוע שקרה.

קטי קטרין שטרית: לא מזמן, באוניברסיטת חיפה, בחודש ינואר השנה, דלפו שאלונים אישיים של מועמדים ללימוד תואר שני, כך שחששם של הסטודנטים מובן.

קטי קטרין שטרית: הדליפה של המידע האישי שנאגר בעת ביצוע המבחנים מסכן את העסקתם העתידית.

קטי קטרין שטרית: מה גם שאנחנו יודעים שיש הרבה סטודנטים שעובדים במסגרות של משרד הביטחון, לדוגמה, שאוסר עליהם חד משמעית להתקין תוכנות במחשבים האישיים שלהם.

קטי קטרין שטרית: אז איפה הם יבצעו את זה?

קטי קטרין שטרית: אני כבר לא מדברת על סטודנטים מעוטי יכולת שמבקשים מהם במקומות אחרים מצלמות.

קטי קטרין שטרית: אני לא מדברת על זה שחלילה, אם נכנס חתול באמצע בחינה של נבחן, המבחן נפסל לו, הוא פשוט יוצא, הוא נזרק מהמבחן.

קטי קטרין שטרית: כל התוכנות האלה פולשות – ואני יכולה להראות כאן עדויות של סטודנטים.

קטי קטרין שטרית: פה מדובר על סטודנטית שקנתה מחשב לפני חמישה חודשים והמחשב שלה שבת, מסך כחול מהרגע שהיא התקינה את התוכנה הזו.

קטי קטרין שטרית: נזקים בלתי הפיכים שקורים לסטודנטים - - -

יעקב טסלר: אני מתאר לעצמי שהיא פנתה לחברת תומקס.

יעקב טסלר: ומה הם ענו?

יוראי להב-הרצנו: יש כאן נציג שלה, תיכף נשמע.

יעקב טסלר: אוקיי.

יעקב טסלר: נשמע אותו בהמשך.

קטי קטרין שטרית: בישיבת ועדת החינוך מנכ"ל האוניברסיטה הפתוחה רמז לכך שיש לי – כי אמרתי, יש Moodle, יש דפדפן, יש הרבה אפשרויות, יש הרבה חלופות שבסך הכול רק המסך נשלט ולא התוכנות פנימה לתוך המחשב, אז כבר האשימו אותי שיש לי מניות כנראה ב-Moodle.

קטי קטרין שטרית: אז לא.

קטי קטרין שטרית: אני מצהירה בזאת שאין לי מניות בשום תוכנה כזאת או אחרת, ואגב, אני מגיעה מעולם ההייטק.

קטי קטרין שטרית: לפני שהייתי חברת כנסת, הייתי סמנכ"ל פיתוח עסקי בחברת BRM שיש מתחתיה חברות הייטק, ויש גניבות.

קטי קטרין שטרית: אי אפשר לחלוטין לאטום את זה.

קטי קטרין שטרית: בלתי אפשרי.

קטי קטרין שטרית: ברגע שיש הפסקת חשמל או משהו קורה – הלך, אין שום אפשרות.

קטי קטרין שטרית: אז בוועדת החינוך הצגתי חלופות ופתרונות.

קטי קטרין שטרית: הרי אתה יודע, אם יש בעיה, אז מתפקידנו אולי להציע פתרונות.

קטי קטרין שטרית: אני לא מדברת על כך שהרשות להגנת הפרט שיושבת במשרד המשפטים אמרה חד משמעית: צריך להציג לסטודנטים חלופות, שלא יקרה מצב שייתנו להם רק אפשרות אחת, תציגו להם עוד חלופה.

יעקב טסלר: מה ההתעקשות דווקא על התוכנה הזו?

קטי קטרין שטרית: שאלה טובה מאוד, אך לא מבינים.

קטי קטרין שטרית: אגב, גם אין נוהל אחיד.

קטי קטרין שטרית: כל מוסד אקדמי עשה כאוות נפשו.

קטי קטרין שטרית: אין נוהל אחיד של ההשכלה הגבוהה שהוא לכל המוסדות.

קטי קטרין שטרית: כל אחד עשה מה שהוא רוצה.

קטי קטרין שטרית: אתה מבין?

קטי קטרין שטרית: וזה חמור כשלעצמו.

יעקב טסלר: למה מבחינתך הם לא מחליטים מבחינת המועצה להשכלה גבוהה?

יוראי להב-הרצנו: תיכף אני אדבר על זה.

קטי קטרין שטרית: אני הייתי מרצה.

קטי קטרין שטרית: יש מצב שאפשר גם להציג עבודה מסכמת, ולא מבחן.

קטי קטרין שטרית: יש מצב של בחינה באמצעות Moodle, אותה מערכת שדיברתי עליה כרגע, וכן, יש את זה באוניברסיטת תל אביב, יש את זה בבן גוריון.

קטי קטרין שטרית: ואם זה טוב לשתי אוניברסיטאות גדולות, למה זה לא טוב לאחרות?

קטי קטרין שטרית: זו מערכת בשימוש של משרד החינוך, Moodle היא בשימוש משרד החינוך והיא לא פולשנית.

קטי קטרין שטרית: יש בחינה בחומר פתוח, יש בחינה בעל-פה, יש בחינה בשטח הקמפוס בקפסולות.

קטי קטרין שטרית: בוועדת החינוך הציג את זה חבר הכנסת עופר כסיף, שהיה מרצה בירושלים, והוא אמר, אפשר בקפסולות, בשטח פתוח, או אפשר בקפסולות לפי הנחיות של משרד הבריאות בשטח סגור.

קטי קטרין שטרית: או דחיית המבחן למועד מאוחר יותר, כשהמצב יהיה טוב יותר.

קטי קטרין שטרית: אבל אני אגיד לך מה החשש שלי.

קטי קטרין שטרית: לפי מדד בלומברג, העולם ייצא מהקורונה בעוד שבע שנים, אבל ישראל תוך חודשיים, בעזרת ה'.

קטי קטרין שטרית: אבל אני שואלת את עצמי, הזמן עובר, וכרגע אנחנו בסוף סמסטר א', אבל מה יהיה בסמסטר ב'?

קטי קטרין שטרית: אם אנחנו לא נגן על הסטודנטים – אני יכולה להצביע לך על מספר רב של סטודנטים שפנו אליי ואמרו לי שהם מפסיקים את לימודיהם, כי א', אין להם אמצעים לקנות את כל מה שמבקשים מהם - - -

יוראי להב-הרצנו: איפה הממשלה, קטי?

יוראי להב-הרצנו: זו אחריות הממשלה.

קטי קטרין שטרית: לא, אין קשר לממשלה.

יוראי להב-הרצנו: מה אין קשר?

יוראי להב-הרצנו: תוכניות סיוע מגיעות מהממשלה.

קטי קטרין שטרית: לא.

קטי קטרין שטרית: יש פה החלטה של המוסד.

יוראי להב-הרצנו: לא, - - -

קטי קטרין שטרית: אנחנו לא צריכים להיות קטנוניים ולהגיד, הכול הממשלה.

קטי קטרין שטרית: המוסדות הם סוברניים, כמו שהם יודעים לבקש תקציבים, כמו שהם יודעים לשבות ולבקש העלאת משכורות למרצים שלהם.

קטי קטרין שטרית: הם יכולים להיות קצת יותר קשובים לסטודנטים.

קטי קטרין שטרית: חברים יקרים, יש מצב שבו המוסדות להשכלה גבוהה מרגישים שהם מורמים מהעם.

קטי קטרין שטרית: עם כל הכבוד, אנחנו לא נמצאים במצב רגיל - - -

יוראי להב-הרצנו: יש גם תפקיד של הממשלה בסיוע הכלכלי לסטודנטים.

קטי קטרין שטרית: נו, בחייך, - - -

יעקב טסלר: הרצנו, נגיע לזה בהמשך.

יעקב טסלר: את יודעת לומר לי באחוזים כמה מוסדות מחייבים להשתמש דווקא עם התומקס?

יוראי להב-הרצנו: יש מעט מוסדות.

קטי קטרין שטרית: אני יכולה להגיד לך.

קטי קטרין שטרית: יש לי טבלה של מוסדות.

יעקב טסלר: מעט?

יוראי להב-הרצנו: יחסית לכל המוסדות, מעט בוחרים להשתמש.

יוראי להב-הרצנו: את יכולה לקרוא, אם את רוצה.

קטי קטרין שטרית: יש לי טבלה.

קטי קטרין שטרית: הגעתי מוכנה עם כל הנתונים.

קטי קטרין שטרית: יש לנו את האוניברסיטה הפתוחה, יש לנו את בר אילן, יש לנו את האוניברסיטה העברית בירושלים.

יעקב טסלר: את מקריאה לי את אלה שמשתמשים עם מה?

קטי קטרין שטרית: שמשתמשים עם תומקס.

קטי קטרין שטרית: יש לנו מכללות לחינוך: סמינר הקיבוצים, מכללת גורדון, וינגייט.

קטי קטרין שטרית: יש לנו מוסדות לא מתוקצבים שמשתמשים – המוסד האקדמי למשפט ועסקים.

קטי קטרין שטרית: יש לנו מכללות ציבוריות – עזריאלי, מכללת עמק יזרעאל, האקדמית כנרת בעמק הירדן, מכללת גליל מערבי ומכללת תל חי.

קטי קטרין שטרית: אז יש פה מספר לא מבוטל של מוסדות שמחייבים להשתמש בתוכנה הפולשנית ובתוכנות הפולשניות האלה, ולא מאפשרים לסטודנטים לבחור חלופות, ולא מאפשרים לסטודנטים לעבור את התקופה הזאת כמו שצריך.

קטי קטרין שטרית: אנחנו יודעים טוב מאוד שמי שנפגע בקורונה זה הסטודנטים, גם מבחינה חברתית, גם מבחינה כלכלית, ועכשיו להוסיף חטא על פשע וגם לפגוע בסיכויים שלהם לסיים את התואר שלהם, אני חושבת שזה גובל באכזריות.

קטי קטרין שטרית: ואפשר קצת לסמוך על הסטודנטים במדינת ישראל.

קטי קטרין שטרית: אנחנו סומכים על חלק גדול מהם שמתגייסים לצבא ושומרים על הגבולות ושומרים עלינו, אז אפשר גם לסמוך עליהם שהם ישמרו על טוהר המידות, ולא צריך להתנהג אליהם כאל פושעים מועדים.

קטי קטרין שטרית: אני ממש מבקשת מיושב-ראש הוועדה וועדת החינוך – חבר הכנסת מאיר כהן פנה ואמר, תוך שבועיים תגישו לנו פתרונות וחלופות, ולא נעשה עם זה שום דבר.

קטי קטרין שטרית: נמצאת פה גם מנהלת ועדת החינוך שיודעת שזה היה הסיכום, ולצערנו הרב, הם לא עמדו בסיכום.

קטי קטרין שטרית: פשוט, אף אחד מהם לא עשה כלום.

קטי קטרין שטרית: במילים אחרות, אתה יודע מה, אני אומר את זה, קשה לי להגיד את זה – צפצפו על הכנסת.

קטי קטרין שטרית: אבל כשצריך לסייע למוסדות, הם יודעים לבקש.

יעקב טסלר: על הסטודנטים.

יעקב טסלר: כשמצפצפים עלינו, אנחנו רגילים שמצפצפים עלינו.

קטי קטרין שטרית: אפילו זה גובל בחוצפה, שלא הייתה שום תגובה.

יוראי להב-הרצנו: לגמרי.

יעקב טסלר: קטי, תודה.

קטי קטרין שטרית: תודה רבה לך.

יעקב טסלר: בבקשה, יוראי.

יוראי להב-הרצנו: ברשותך, יושב-ראש הישיבה, קודם כל, חבר הכנסת טסלר, אני רוצה להודות לך על זה שהסכמת לקיים את הדיון באכסניה הזו.

יעקב טסלר: איך אני יכול לסרב לך?

יעקב טסלר: תגיד לי.

יוראי להב-הרצנו: אנחנו עובדים יחד, וזו דוגמה אולי לכך שגם אם יש מחלוקות גדולות בין יש עתיד לאגודת ישראל ובין חברי כנסת שחושבים אחרת, במקומות שבהם אנחנו מסכימים, אפשר למצוא את הקשרים ולעבוד יחד.

יוראי להב-הרצנו: אז אני מודה לך.

אלכס קושניר: זו איזושהי אמירה לגבי הקואליציה הבאה, יוראי?

יוראי להב-הרצנו: אני לא מעריך שאנחנו נשב בקואליציה הבאה ביחד, אבל זה לא נושא הדיון.

יעקב טסלר: חיכיתי לך, אלכס.

אלכס קושניר: - - - בכיכר השבת בצורה מפורשת.

יוראי להב-הרצנו: יעקב טסלר הוא אדם ראוי בעיניי, - -

אלכס קושניר: לחלוטין.

יוראי להב-הרצנו: - - ואני שמח שאנחנו משתפים פעולה בנושא הזה ובנושאים נוספים.

יוראי להב-הרצנו: אני רוצה להודות לאתי ולוורד מהוועדה, וגם ליהודית ולאתי מוועדת האם, ועדת החינוך, על כך שקיימו את הדיון הראשון, ולכם על כך שעשיתם את המאמצים.

יוראי להב-הרצנו: אני רוצה להתחיל בדברים שאתה סיימת בהם.

יוראי להב-הרצנו: זו תקופה מורכבת.

יוראי להב-הרצנו: אנחנו בעיצומה של מגפה עולמית, ויש אתגרים קשים.

יוראי להב-הרצנו: אבל בעיניי, יש צורך חשוב לאזן בין טוהר הבחינות – הצורך שיהיה טוהר לבחינה, זה אינטרס של הסטודנטים כמו שזה האינטרס של המוסדות, ובין הפרטיות של הסטודנטים.

יוראי להב-הרצנו: אני בתחושה, אחרי שקראתי את הדוח של הרשות להגנת הפרטיות, שיושב במשרד המשפטים, שקבע שהשימוש בתוכנות הללו עלול להוביל לפגיעה קשה בפרטיות של הנפגעים, לייצר פרופילים של נבחנים ואפילו יש סיכון לגניבת זהויות.

יוראי להב-הרצנו: את זה כותב משרד המשפטים של מדינת ישראל.

יוראי להב-הרצנו: בגלל שמדובר בפגיעה בפרטיות, חוק הגנת הפרטיות, ומשרד המשפטים קובע שזהו החוק, חובה שההסכמה לפגיעה בפרטיות תהיה מדעת.

יוראי להב-הרצנו: כלומר, שהסטודנט או הסטודנטית יסכימו לשימוש בתוכנה, ויגידו להם, אתם לא חייבים להסכים, יש לכם חלופה.

יעקב טסלר: אבל ברגע שהם לא מסכימים, הם לא יכולים לבצע את המבחן.

יעקב טסלר: זו בעצם שאלה מכשילה.

יוראי להב-הרצנו: לפי החוק, המוסד צריך להגיד, יעקב, יש פה עניין של פרטיות.

יוראי להב-הרצנו: אתה לא חייב להסכים להשתמש בתומקס, וזאת החלופה שלך.

יעקב טסלר: וזה לא קורה.

יוראי להב-הרצנו: הבעיה היא שבחלק מהמוסדות זה לא קורה.

יוראי להב-הרצנו: והבעיה השנייה שבעיניי היא חמורה יותר, זה שחלק מהמוסדות, ויש לנו הרבה מאוד סטודנטים שפנו אלינו, אמרו, המוסד הציע לנו חלופה, אבל מאותו רגע הוא לא עונה לנו.

יוראי להב-הרצנו: ואז רבים מהסטודנטים מרגישים שהם הופקרו.

יוראי להב-הרצנו: כלומר, שאומרים להם, יש לכם חלופה, הם שולחים מייל למוסד שלהם, מרימים טלפון למוסד שלהם, ולא מקבלים מענה.

יוראי להב-הרצנו: במקום ללמוד למבחנים, וזו תקופה מאוד מאוד – אתה יודע, אני נבחרתי לכנסת חצי שנה אחרי שסיימתי ללמוד באוניברסיטת נורת'ווסטרן בשיקגו.

יוראי להב-הרצנו: אני יודע מה זה להיבחן, אני יודע מה הלחץ שמתחולל בך וכמה אתה צריך להשקיע.

יוראי להב-הרצנו: במקום להשקיע בלהתכונן למבחנים שלהם, שיקבעו את העתיד המקצועי שלהם, שיאפשרו להם לרדוף אחרי החלומות שלהם, הסטודנטים מוצאים את עצמם כתובים מיילים על מיילים בדאגה שהם לא יוכלו להיבחן.

יוראי להב-הרצנו: ואני שואל את עצמי למה, למה הם לא מקבלים מענה, למה הם לא מקבלים תשובה.

יוראי להב-הרצנו: עד ליום הבחינה עצמו הם מתעסקים בלהשיג את המוסד שלהם כדי לממש את הזכות שלהם, שקבועה, שאנחנו קבענו בחוק, כדי שהפרטיות שלהם לא תופר.

יוראי להב-הרצנו: אני רוצה לציין לחיוב את ור"ה, ועד ראשי האוניברסיטאות, שמרגע שלשכתי והצוות שלי פנו אליו, עשו כל מה שצריך בשביל לאפשר לכל סטודנט פתרונות וחלופות.

יוראי להב-הרצנו: לצערי, במכללות המצב הוא שונה.

יוראי להב-הרצנו: הגיעו אלינו מאות פניות של סטודנטים שאומרים, אנחנו במצוקה.

יוראי להב-הרצנו: אני פניתי למנכ"לית המל"ג, שברוב טובתה – זה לא תפקידה – הסתמסה איתי עד השעות הקטנות של הלילה, ופנתה למנהלי מוסדות, כי הגענו ל-12:00 ול-1:00 בלילה, סטודנטים פונים אליי לפלאפון האישי שלי, וזה בסדר כי אני משרת אותם, אני הנציג שלהם פה בכנסת, הם פונים אליי בשעות הקטנות של הלילה ואני עונה להם בשעות הקטנות של הלילה.

יוראי להב-הרצנו: ואז אני מעביר אליה והיא מעבירה לנשיאי המוסדות.

יוראי להב-הרצנו: ככה זה צריך לקרות?

יוראי להב-הרצנו: למה אין מענה?

יוראי להב-הרצנו: מי נותן מענה?

יוראי להב-הרצנו: וכמו שחברתי קטי שטרית שאלה, אנחנו נמצאים במצב מורכב, למה אין נוהל אחד שהמל"ג קובע וכל מוסדות הלימוד צריכים לעמוד בו?

יוראי להב-הרצנו: למה זה חתול ועכבר מול כל מוסד ומוסד?

יוראי להב-הרצנו: מדובר פה בבעיה רוחבית.

יוראי להב-הרצנו: אני מחסידי החופש האקדמי.

יוראי להב-הרצנו: הוא בבת עיניי, ואני חושב שגם שלך, של כל אחד מאנשי הכנסת החופשיים.

יוראי להב-הרצנו: המחקר בישראל חייב להישאר חופשי.

יוראי להב-הרצנו: אסור שהחופש האקדמי ישמש כסות לפגיעה בפרטיות של הסטודנטים ולפגיעה והתעמרות בסטודנטים.

יוראי להב-הרצנו: ופה אנחנו צריכים למתוח את הגבול.

יוראי להב-הרצנו: ואני חש שיש פה איזושהי לקונה, איזשהו פער שאין עליו מענה.

יוראי להב-הרצנו: מי נותן מענה לסטודנטים שהמוסד מתעלם מהזכויות שלהם?

יעקב טסלר: יוראי, אפשר להגיד שאין פה איזה אבא?

יעקב טסלר: כל אחד עושה מה שהוא רוצה?

יעקב טסלר: אין פה אחראי על כולם שנותן את ההנחיות הברורות.

יוראי להב-הרצנו: אמרת את מה שאמרתי במילים אחרות.

יעקב טסלר: איש הישר בעיניו יעשה.

יוראי להב-הרצנו: חברת הכנסת שטרית מיקדה הרבה מהאש שלה כלפי תומקס.

יוראי להב-הרצנו: תומקס זו חברה פרטית, עסקית, ישראלית, פיתחה תוכנה, המוסדות בוחרות או בוחרים להשתמש בה, זכותם.

יוראי להב-הרצנו: אני מוטרד משני היבטים.

יוראי להב-הרצנו: זו פעילות עסקית שהיא לגיטימית בעיניי.

יוראי להב-הרצנו: אגב, העולם מתקדם למקום הזה, של לימודים היברידיים, של היבחנות שהיא לאו דווקא בקמפוס, אלא בכלים מקוונים.

יוראי להב-הרצנו: אני חושב, ואני ממליץ גם להתאחדות הסטודנטים לשבת יחד עם החברות שמפתחות את התוכנות האלה כדי לראות איך מכניסים בהם את האלמנטים האינטגרטיביים ששומרים על הפרטיות, שעונים על האתגרים ועל הצרכים של הסטודנטים ושל המוסדות האקדמיים.

יוראי להב-הרצנו: לעניין הזה ספציפית, יש לי שתי שאלות למנכ"ל תומקס שנמצא איתנו פה, ואני חושב שאם הוא יבהיר את הדברים לפרוטוקול, זה ירגיע הרבה מאוד מהחששות.

יוראי להב-הרצנו: 1.

יוראי להב-הרצנו: האם התוכנה אכן אוספת נתונים ביומטריים, כמו שעולה בדוח של הרשות להגנת הפרטיות?

יוראי להב-הרצנו: 2.

יוראי להב-הרצנו: האם תומקס עושה שימוש מסחרי בנתונים שלה לטובת Machine Learning?

יוראי להב-הרצנו: זאת אומרת, האם היא עושה שימוש בנתונים של הנבחנים לטובת שיפור עצמי של התוכנה עצמה?

יוראי להב-הרצנו: אני חושב ומרגיש, אדוני היושב-ראש, שאם מנכ"ל תומקס יבהיר לפרוטוקול ששני הדברים האלה לא קורים, זה ירגיע הרבה מאוד אנשים.

יוראי להב-הרצנו: באופן כללי, לי יש טענות כלפי הרגולטור, כלפי מוסדות הלימוד שלא נותנים מענה.

יוראי להב-הרצנו: אין לי טענות כלפי חברות פרטיות שמקיימות פעילות פרטית וציבורית.

יוראי להב-הרצנו: אנחנו כאן מייצגים את הסטודנטים שאין להם קול ואין להם מענה, ואני חושב שהוועדה הזאת צריכה לצאת בקריאה דומה למה שקראנו בוועדת החינוך, שמוסדות הלימוד יתחילו לתת מענה בהתאם לחוק, יציעו חלופות לסטודנטים, אבל לא רק ברמת ההחלטה אלא גם ברמת היישום, יאפשרו לסטודנטים לממש את אותן חלופות, לא 20 שניות לפני המבחן, אלא באופן שמאפשר להם להתמקד במה שהם הגיעו בשבילו למוסד, לעשות את המבחנים כמו שצריך, בשקט, ולהצליח, ולרדוף אחרי החלומות שלהם.

יוראי להב-הרצנו: לכן התכנסנו, ושוב, אני מודה לך על האכסניה ועל האפשרות להעלות את זה על סדר היום.

יעקב טסלר: תודה.

יעקב טסלר: אני רוצה, ברשותכם, לחדד.

יעקב טסלר: אני חושב שהטענות שיש לי ויש לחברים זה יותר למוסדות - - - החברות.

יעקב טסלר: מוסד ספציפי ראה לנכון ובחר התקשרות עם חברה פרטית – אני לא יכול למנוע ממנו.

יעקב טסלר: בעצם אנחנו צריכים להפנות את החצים שלנו לגבי המוסד.

יעקב טסלר: הוא גם אחראי מבחינתי לסטודנטים שאמורים לעבור את המבחן הזה, שיוכלו לעבור את זה בצורה קלה ויעילה, ותוך כדי שמירה על הזכויות שלהם.

יעקב טסלר: במקביל, ברגע שמוסד ספציפי בחר בתומקס, כמו שציינת קודם, אני רוצה לשמוע מהם ועוד מעט נשמע מהם בדיוק מה הם עושים עם הנתונים שהם אוספים.

יוראי להב-הרצנו: לא רק המוסדות, אדוני.

יוראי להב-הרצנו: אתה צודק לגמרי.

יוראי להב-הרצנו: גם הרגולטור.

יוראי להב-הרצנו: גם המל"ג שאמור לייצר נוהל.

יוראי להב-הרצנו: ואגב, היה יותר טוב, בעיניי, אם המוסדות האקדמיים היו מעבירים למל"ג את החוזים שהם חתמו עם החברה הפרטית, כי מדובר בעניין של פרטיות.

יוראי להב-הרצנו: תמיד עוזר לשפוך אור על דברים.

יוראי להב-הרצנו: אור השמש, אין טוב ממנו בשביל לנקות חששות ולהבהיר את הדברים.

יעקב טסלר: תודה.

יעקב טסלר: חבר הכנסת אלכס קושניר, בבקשה.

אלכס קושניר: קודם כל, באמת דיון חשוב.

אלכס קושניר: יוראי וקטי, כל הכבוד לכם שארגנתם את זה.

אלכס קושניר: ויעקב, תודה שהסכמת לנהל את הדיון הזה, זה מאוד חשוב, וגם נשות ועדת החינוך שנמצאות כאן.

אלכס קושניר: אותי מטריד דבר אחד.

אלכס קושניר: אנחנו נמצאים במשבר הזה כבר לא מעט זמן, ויש הרבה מאוד אי ודאות.

אלכס קושניר: גם לסטודנטים יש הרבה מאוד אי ודאות, וכולנו היינו עדים ושותפים למאבק שלהם גם בשנת הלימודים האקדמית הקודמת וגם בתחילת שנת הלימודים הזו, וכולל כל השביתות של הסגל הזוטר וכל הבעיות שהיו.

אלכס קושניר: והתחושה היא שיש סוג של שטח הפקר.

אלכס קושניר: זאת אומרת, המדינה לא מסוגלת להגדיר תנאים בסיסיים ולהגדיר ודאות עבור הסטודנטים.

אלכס קושניר: נכון שכל מוסד כנראה יכול לבחור את ספק התוכנה שהוא יכול לעבוד איתו.

אלכס קושניר: אני מאמין שזה נעשה באמצעות תהליך מכרזי מסודר.

אלכס קושניר: השאלה היא אם המל"ג כגוף שאמור לפקח על הדברים האלה הגדיר קריטריונים ברורים לתוכנה כזו ולספקים שיכולים להשתתף בתוך המכרזים האלה, והתחושה היא שלא.

אלכס קושניר: זה פן אחד.

אלכס קושניר: פן נוסף שיוראי הזכיר, ואני חייב לומר שגם אני מקבל הרבה מאוד טלפונים מסטודנטים, זה שבעצם האנשים צריכים לרדוף אחרי המערכת.

אלכס קושניר: אנשים צריכים לרדוף אחרי המערכת כדי לממש את הזכות הבסיסית הזאת להיבחן.

אלכס קושניר: ולכן אני לא יודע אם אנחנו נוכל כאן היום בוועדה לטפל בסוגיה הגדולה של רגולטור שייתן כללים ברורים וינחה את המוסדות.

אלכס קושניר: אני חושב שאם הם לא עשו את זה במשך השנה הזאת, אז יהיה קשה לעשות את זה מהיום למחר.

אלכס קושניר: אבל מה שכן, לפי דעתי, אנחנו צריכים לצאת מהמקום הזה עם דרישה מאוד ברורה – תקימו מוקד טלפוני, תעשו משהו כדי שלסטודנטים תהיה כתובת מקצועית מסודרת, ולא דרך כל מיני דרכים שהן דרכים אולי מהירות, דרך יוראי או דרכי, או דרך קטי או דרך כל חבר כנסת אחר, אבל הן עקומות.

אלכס קושניר: הן מהירות במקרה הזה, אבל הן עקומות, כי לצערי הרב, לא לכל הסטודנטים יש את הטלפונים שלנו, ולא כל הסטודנטים יכולים להגיע אלינו, וגם הרבה סטודנטים בכלל לא חושבים על זה שזאת הדרך כנראה, דרך חברי הכנסת לנסות להילחם ולממש את הזכות הבסיסית הזאת.

אלכס קושניר: לכן אני חושב שהדרישה צריכה להיות ברורה.

אלכס קושניר: המערכת צריכה לבוא לקראת הסטודנט, ואם המוסדות לא מסוגלים לזה, אז המל"ג צריך להנחות אותם.

אלכס קושניר: זה הכול.

יעקב טסלר: תודה.

יעקב טסלר: חבר הכנסת משה טור פז, בבקשה.

יעקב טסלר: קודם כל, בהצלחה.

יעקב טסלר: לא יצא לי לפגוש אותך.

יעקב טסלר: בהצלחה כעת ובהצלחה בעתיד.

משה טור פז: נעים מאוד.

משה טור פז: תודה רבה.

אלכס קושניר: יש פה הרבה מאוד רמזים, אני שומע.

אלכס קושניר: בהצלחה בעתיד, ביש עתיד.

אלכס קושניר: מה הולך פה?

יעקב טסלר: אלכס, חשבתי שאתה מבין רמזים ואני רואה שלא.

אלכס קושניר: אני מבין מאוד רמזים, אבל אני חייב להבין את הידידות הזאת.

אלכס קושניר: אני חייב.

משה טור פז: הכול פתוח והרשות נתונה.

יוראי להב-הרצנו: אלכס, אנחנו חתומים על הסכם עודפים איתכם.

יוראי להב-הרצנו: לא עם אף אחד אחר.

יוראי להב-הרצנו: די.

יוראי להב-הרצנו: חלאס.

יוראי להב-הרצנו: נסגר.

אלכס קושניר: יוראי, זה עוד יותר מטריד אותי, שאתה לוקח אולי את רבע המנדט שניתן לך, ובסוף אתה תלך איתם לממשלה.

אלכס קושניר: מה אני אעשה?

יוראי להב-הרצנו: אתה יודע, אנחנו שותפים ביחד בראשות השדולה החילונית בכנסת.

יוראי להב-הרצנו: אין מקום לחשש בהקשר הזה.

אלכס קושניר: אז אני לא יודע.

אלכס קושניר: אבל יושב-ראש המפלגה שלך אומר אחרת.

יעקב טסלר: נקיים דיון מיוחד על זה.

אלכס קושניר: אגב, בפניות הציבור זה דיון שחשוב לקיים כי אנחנו זוכרים שהיו פה הרבה מאוד חברי כנסת שהורידו שפמים והתחייבו על כל מיני דברים ובסוף לא קיימו.

אלכס קושניר: ואני חושב שהציבור צריך לפנות לנבחרים שלו ולבקש, לפחות, להגיד בצורה מפורשת מה הם מתכוונים לעשות אחרי הבחירות.

יעקב טסלר: שקיפות.

יעקב טסלר: שקיפות.

אלכס קושניר: בלי להוריד שפמים ובלי לעשות עוד כל מיני סממנים.

אלכס קושניר: אבל יכול להיות שצריך לפנות לוועדת ההסכמות, אדוני, עם הנושא הזה.

יעקב טסלר: מה האחוזים שנקבל?

אלכס קושניר: מאחד עד מאה?

אלכס קושניר: אפס.

משה טור פז: אדוני היושב-ראש, אחת הפריבילגיות שיש לחבר הכנסת יוראי ולי זה שאנחנו יושבים במפלגה שאומרת מה שהיא עושה ועושה מה שהיא אומרת.

משה טור פז: אני מודה לחבר הכנסת יוראי להב הרצנו על הדיון הזה.

משה טור פז: כמנהל בית ספר לשעבר, כמרצה באוניברסיטה לשעבר, כאיש חינוך, גם אני קיבלתי הרבה מאוד פניות ועקבתי אחרי העבודה הנהדרת שנעשית כאן ובוועדת החינוך בהקשר הזה.

משה טור פז: ואני רוצה, כמו חברי חבר הכנסת להב הרצנו, למקד את הדברים לא בסטודנטים ולא בחברה שנשמע אותה עוד מעט, אלא במוסדות האקדמיים.

משה טור פז: אני חושב שללכת לתוכנת מעקב זה פתרון קל, ובינינו, לא מאוד חינוכי.

משה טור פז: נכון שהוא פתרון לגיטימי, אבל ישנם פתרונות טובים ממנו.

משה טור פז: הזכירה לפניי חברת הכנסת שטרית – אני רוצה להעמיק בנקודה הזו כי היא, בעיניי, המוקד.

משה טור פז: שוחחתי עם הרבה מאוד סטודנטים, גם לקראת הדיון הזה וגם עם כאלה שהגיעו אליי, וכמות הפתרונות שישנם ושהם פתרונות טובים יותר מאשר תוכנת מעקב שמניחה שכל מי שכותב מבחן הוא רמאי או גנב, הם רבים.

משה טור פז: אנחנו יודעים שהיום העולם הולך לכיוון של כתיבת עבודות שמשקפת הרבה יותר טוב את יכולותיו של הסטודנט.

משה טור פז: כפי שנאמר כאן, ישנה אפשרות לבחון בכל זאת פנים אל פנים בתנאים סבירים, והיום יש לרוב הסטודנטים אפשרות לכך.

משה טור פז: אמרה לי סטודנטית למשפטים מאחת האוניברסיטאות המובילות בישראל, אצלנו מאמינים לנו.

משה טור פז: אמרתי לה, וכמה מהסטודנטים, בעינייך, שומרים על האמינות הזו?

משה טור פז: היא אמרה לי, 95%.

משה טור פז: אמרתי לה, את יודעת מה, בשביל 5% גנבים לא צריכים לרדוף אחרי ה-95%.

משה טור פז: אני בכלל חושב שאמינות בהקשר החינוכי והאקדמי היא דבר שצריך לפתח אותו.

משה טור פז: הוא לא מובן מאליו.

משה טור פז: כשכל היום רודפים אחריך, גם אתה מתחיל לחשוב שאתה גנב.

משה טור פז: ולכן, בעיניי, פתרון התוכנה הוא האחרון.

משה טור פז: והפתרון המשוכלל ביותר, שלצערי, לא מספיק מרצים נוקטים בו, זה לכתוב מבחן שאין טעם להעתיק בו.

משה טור פז: יש היום טכניקה ידועה שהולכת ומתרחבת, לכתוב מבחנים באופן כזה שאין טעם להעתיק מהחבר כי ממילא אתה נדרש לשאלות מחשבה ולשתף היבטים אישיים וכולי.

משה טור פז: בסוף, נדמה לי שהרבה מאוד מוסדות אקדמיים בוחרים בפתרון הקל, במבחנים אמריקאיים, או במבחנים שהם לא רבי ברירה, מבחנים שממוקדים בשינון והקאת החומר ולא בחשיבה.

משה טור פז: זה מה שאנחנו רוצים מסטודנטים בישראל?

משה טור פז: ולכן, בעיניי, מעבר לנושא המאוד-חשוב, וצריך לבחון את הדברים שנאמרו כאן, צריך לעודד את המוסדות ללכת למבחנים האלה.

משה טור פז: ואז הם לא יידרשו להשקיע המון כסף בלרדוף ולעקוב אחרי הסטודנטים.

משה טור פז: תודה רבה.

יעקב טסלר: תודה.

יעקב טסלר: נמצאים איתנו חלק מהסטודנטים, ואני רוצה לפנות אליהם לפני שנשמע את הגורמים המקצועיים.

יעקב טסלר: סיון מימון נמצאת איתנו?

סיון מימון: שלום.

יעקב טסלר: שלום לך, סיון.

יעקב טסלר: מה שלומך?

סיון מימון: בסדר, תודה.

סיון מימון: מה שלומך?

יעקב טסלר: ברוך השם.

יעקב טסלר: נו, עשית את המבחן?

יעקב טסלר: עברת?

סיון מימון: עשיתי כמה מבחנים.

סיון מימון: אני השתמשתי בעצה של יוראי, בחלופה להגיע למכללה שלי.

סיון מימון: אני סטודנטית במרכז האקדמי ברמת גן, והגעתי למכללה בבקשה מראש שזה יהיה באמצעות משגיח כדי שהתוכנה לא תצלם אותי ולא תסרוק את תעודת הזהות שלי.

יעקב טסלר: נו, אז הכול טוב.

סיון מימון: כן.

סיון מימון: מהבחינה הזו כן.

סיון מימון: אבל אני רציתי לדבר, לאחר השתתפות בזום שיוראי עשה עם כמה סטודנטים, וכבר העליתי את נושא הפרטיות ואת הנושא שהמחשב הקודם שלי ניזוק כשניסיתי להוריד את התוכנה והייתי צריכה לקנות מחשב חדש.

סיון מימון: אז אני לא רוצה לדבר על זה היום, אלא על משהו אחר.

סיון מימון: אני נציגה בהתאגדות הסטודנטים אצלנו במכללה, וכתוצאה מכך אני וחבריי בהתאגדות מקבלים המון פניות מהסטודנטים.

סיון מימון: אומנם הפגיעה בפרטיות היא פגיעה קשה למי שמוריד את התוכנה ולא ניגש למכללה, בהתאם להנחיות משרד הבריאות כמובן, אבל זו לא הבעיה הראשונה והאחרונה.

סיון מימון: מה שקורה כרגע זה שקיבלנו המון פניות מסטודנטים שעושים קורסים שנבחנים באמצעות שאלות אמריקאיות, ויש כמויות גדולות של נכשלים מכיוון שהם מסמנים תשובות ואז התוכנה שולחת למכללה תשובות אחרות ממה שהסטודנטים סימנו.

סיון מימון: לצורך הדוגמה, בדין מהותי הלכה למעשה, יש 69% נכשלים בקורס.

יעקב טסלר: סיון, מאיפה את לוקחת את זה שעונים ונשלח משהו אחר?

סיון מימון: מהסטודנטים שרשמו לפניהם את מספרי התשובות שהם סימנו בשאלות האמריקאיות, וכשהם קיבלו את מחברת הבחינה, היא לא מכילה את השאלות במלואן, את המלל שלהם ואת מלל התשובות, אלא מכילה רק את מספרי התשובות.

סיון מימון: ומספרי התשובות ששלחו לנו הסטודנטים לעומת מה שהם רשמו לפניהם הם שונים.

סיון מימון: למכללה ולסטודנטים אין דרך להוכיח – לסטודנטים יש דרך רק מעניין זה שהם רושמים לפניהם בצד ומהזיכרון, אבל המכללה לא מאמינה להם.

סיון מימון: יש לי שיחה שאחד מחברי ההתאגדות אצלנו שלח ליוראי, של סטודנטית אצלנו שפנתה למזכירה של המכללה, והשיחה הסתיימה גם בניתוק בפנים לסטודנטית, וכל השיחה הלכה לכיוון שפשוט לא מאמינים לסטודנטית, וגם אומרים לה שאין דרך לשלוח את השאלות במלואן, עם המילים של השאלה והמילים של התשובות, אלא רק את המספרים.

סיון מימון: זאת אומרת, אין דרך גם להוכיח שהסטודנט בעצם צודק, שהוא סימן תשובה איקס, ובפועל המערכת שלחה תשובה אחרת ממה שהוא סימן.

יוראי להב-הרצנו: אני רוצה להתעכב על הנושא הקודם.

יוראי להב-הרצנו: אפשר?

יעקב טסלר: בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: סיון, תודה שהצטרפת לזום.

יוראי להב-הרצנו: אני רוצה לחזור לסוגיה הקודמת.

יוראי להב-הרצנו: את הסוגיה הזאת אני מכיר מאתמול, ואנחנו נתייחס אליה.

יוראי להב-הרצנו: חלק גדול מהטענות שבגללן עשינו את הזום, הוא שהחלופה שהמכללה הציעה באופן כללי, להגיע לבחינה פרונטלית בקמפוס, על מחשבים "טיפשים" שלא עושים בהם שימוש כמו בבית, היה שהמכללה פשוט לא נתנה מענה לסטודנטים.

יוראי להב-הרצנו: את יכולה לשתף קצת ממה שאת מכירה?

יוראי להב-הרצנו: כי חלק מהאמירה שלי, של תגיעו לקמפוס פיזית ותדרשו להיבחן גם כשאין מענה מהמכללה, היה כי אנשים פשוט לא קיבלו תשובות.

יוראי להב-הרצנו: אז אני אשמח אם תוכלי להרחיב בנושא הזה.

סיון מימון: בהחלט, וגם במקרה אישי שלי.

סיון מימון: אחרי הזום שאתה עשית איתנו והסברת על החלופה הזו, אני שלחתי למכללה פנייה שאני רוצה להיבחן במכללה.

סיון מימון: גם חברי ההתאגדות עשו שיחה עם הנשיא, והנשיא אמר שלאור השיחה איתך והדיון שלך ושל קטי בכנסת, שבעצם רק צריך לשלוח פנייה למכללה ופשוט להגיע, ברגע שנותנים אישור והאישור באמת יגיע, והכול יהיה בסדר.

סיון מימון: אני קיבלתי אישור, הגעתי למכללה וראיתי שאין משגיח במבחן הראשון שהלכתי אליו, ופשוט להגיע למחשב במכללה עם מצלמה וסריקת תעודת זהות, ובעצם זה לא פותר את הבעיה.

סיון מימון: ניסיתי להשיג את מדור הבחינות אצלנו, ולא היה מענה.

יוראי להב-הרצנו: רגע, אני רוצה להתעכב.

יוראי להב-הרצנו: החלופה לא הייתה לא לעשות את זה על תומקס, אלא פשוט לעשות את זה על תומקס במכללה?

סיון מימון: נכון.

סיון מימון: בהתחלה, כן.

יוראי להב-הרצנו: באופן שלא עונה על מה שהחוק מחייב.

סיון מימון: נכון.

יוראי להב-הרצנו: ופשוט לעשות את זה במתכונת אחרת.

יוראי להב-הרצנו: חבר הכנסת טסלר, הציעו להם לעשות את זה בתומקס או לעשות את זה בתומקס.

יעקב טסלר: מעולה.

יוראי להב-הרצנו: סך הכול הגיוני.

יעקב טסלר: מאוד הגיוני.

סיון מימון: כן, זה היה בהתחלה.

יוראי להב-הרצנו: סיון מתארת מצב שבו היא קיבלה מענה.

יוראי להב-הרצנו: יש הרבה מאוד סטודנטים שלא קיבלו מענה.

יעקב טסלר: איפשרו לה להגיע למקום?

יוראי להב-הרצנו: כן, ולעשות את הבחינה על תומקס.

יעקב טסלר: כן, רק שההבדל הוא שאם המחשב הולך אז זה לא המחשב האישי שלה.

יוראי להב-הרצנו: כן.

יוראי להב-הרצנו: ועדיין, הפגיעה בפרטיות היא זהה.

יעקב טסלר: תודה, סיון.

יעקב טסלר: כמו שחבר הכנסת אמר, בשביל זה התכנסנו היום וכולי תקווה שנגיע להבנה ברורה בעניין.

יעקב טסלר: אני רוצה לפנות למאיה קדם.

מאיה קדם: שלום לכולם.

מאיה קדם: קודם כל, תודה על הדיון הזה.

מאיה קדם: אני חושבת שהקול שלנו צריך להישמע, והוא די מושתק בזמן האחרון.

מאיה קדם: אני רוצה, קודם כל, להציג בפניכם שכבר רוצים את המידע של הסטודנטים ואני יכולה להראות כתבה שבאוניברסיטת בן-גוריון כבר הייתה מתקפת סייבר ראשונה, והצליחו למשוך מידע, אומנם מצומצם על סטודנטים, אבל משהו יצא משם.

מאיה קדם: זה אומר שהמידע שלנו מבוקש.

מאיה קדם: השימוש בתוכנת תומקס נשמר בשרתים שהם לא שרתים בארץ.

מאיה קדם: אנחנו לא יודעים מה קורה עם המידע שלנו.

מאיה קדם: אנחנו לא יודעים שאכן הוא נמחק.

מאיה קדם: כל המידע לפי תקנון התומקס נשמר שלושה חודשים.

מאיה קדם: אני לא מצליחה להבין למה, למה צריך לשמור מידע של סטודנט במשך שלושה חודשים בשרת לא ידוע, במדינה זרה, ולנו אין גישה אליו, בעוד שתוך שבועיים אנחנו מקבלים את ציוני המבחנים.

מאיה קדם: אני לא רואה כל סיבה לשמור את זה.

מאיה קדם: מעבר לזה, התקנון בעברית והתקנון באנגלית של חברת תומקס שונים זה מזה.

מאיה קדם: בתקנון באנגלית אנחנו יכולים להבחין שהם יכולים לשמור גם קובצי מחשב, גם תמונות, והם יכולים לשלוח לפי המבקש המשלם את כל המידע שהוא דורש, ובתקנון בעברית זה לא משהו שרשום.

מאיה קדם: מעבר לזה, הבעיה הכי גדולה שאני רואה זה שהמכללות שלחו את התוכנה לבדיקה.

מאיה קדם: אני לומדת במרכז האקדמי למשפט ועסקים ברמת גן.

מאיה קדם: המכללה שלחה את התוכנה לבדיקה ואת התוצאות לא פרסמו לנו.

מאיה קדם: זה אומר שיש משהו שמישהו רוצה להסתיר.

מאיה קדם: בינה מלאכותית – התוכנה מכניסה את כולנו לסוג של בדיקה.

מאיה קדם: כולנו הופכים להיות חלק מניסוי, והתוכנה לומדת עלינו, על הבינה המלאכותית שלנו מה אנחנו עושים בזמן לחץ, איך אנחנו פועלים.

מאיה קדם: אני כבר לא מדברת על רעשי הרקע.

מאיה קדם: זה מסוכן, הפנים שלנו, תווי הפנים שלנו, הכול יכול להיפרץ.

יוראי להב-הרצנו: מאיה, את ביקשת חלופה להיבחן בקמפוס?

מאיה קדם: אני לא ביקשתי חלופה כי אנחנו קיבלנו הודעה מהקמפוס שהחלופה היחידה בינתיים היא לגשת לעשות מבחן במחשב.

מאיה קדם: אני לא ניגשתי למועדי א' בתומקס, ואני מסרבת להוריד את התוכנה למחשב שלי.

מאיה קדם: המחשב שלי הוא מחשב עבודה.

מאיה קדם: אין לי אישור ממקום העבודה להוריד את התוכנה הזאת, כי זו תוכנה שנחשבת תוכנת ריגול בתעשייה, ואני לא ניגשתי למבחנים.

מאיה קדם: אני לא יודעת מתי אני אוכל לגשת אליהם בכלל.

יוראי להב-הרצנו: זאת אומרת, המכללה לא פנתה אלייך ואמרה לך שיש לך חלופה להגיע לקמפוס ולעשות את המבחן באופן פיזי?

מאיה קדם: המכללה בינתיים לא עונה.

מאיה קדם: גם אם אנחנו מנסים להתקשר למכללה – אין מענה.

מאיה קדם: כל דבר אנחנו צריכים לשלוח פנייה מכוונת שנענית באופן קולקטיבי לכולם.

מאיה קדם: אין משהו פרטי שאומרים לי, אוקיי, את תבואי, כל המתנגדים יבואו ויעשו בחינה כמו שעשינו פעם עם עט ונייר.

מאיה קדם: זה לא משהו שקורה.

יוראי להב-הרצנו: מאיה, כמה את משלמת שכר לימוד בשנה?

יוראי להב-הרצנו: סתם כדי שאני אבין.

מאיה קדם: השכר לימוד שאני משלמת הוא גבוה מאוד.

מאיה קדם: אני משלמת 31,500 שקל בשנה, ואני לא מרגישה שאני מקבלת פתרון הולם, לפחות לעשות את המבחנים.

מאיה קדם: אנחנו מנסים לעשות מה שאנחנו יכולים ולהיות סטודנטים מצוינים.

מאיה קדם: אני יודעת שיש אחוזים מסוימים שמרמים, לא מרמים.

מאיה קדם: זה קורה גם במבחנים פרונטליים.

מאיה קדם: כל אחד יכול להגיע עם שליף.

מאיה קדם: אז מה עושים?

מאיה קדם: פוסלים לכולם את המבחנים?

מאיה קדם: כולם צריכים להיות בעונש?

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה.

יעקב טסלר: תודה.

יעקב טסלר: אלמוג שם טוב נמצא איתנו?

יעקב טסלר: בוא נמשיך הלאה.

יעקב טסלר: אוהד?

יעקב טסלר: גם לא.

יעקב טסלר: ובכן, שמענו את כל הדברים, ואני רוצה לפנות למשרד המשפטים.

יעקב טסלר: עורך דין ראובן אידלמן איתנו?

ראובן אידלמן: שלום לכולם, בוקר טוב.

יעקב טסלר: שלום, ראובן.

יעקב טסלר: מה שלומך?

ראובן אידלמן: בסדר גמור.

יעקב טסלר: היית פה מהתחלה?

יעקב טסלר: סליחה על השאלה.

ראובן אידלמן: כן, כן.

ראובן אידלמן: בטח.

יעקב טסלר: שמעת את כולם.

יעקב טסלר: לא קראתי את כל חוות הדעת שכתבתם, אלא ברפרוף, ואני רוצה לשאול שאלה פשוטה מאוד.

יעקב טסלר: חוות הדעת שאתם הוצאתם כל כך ברורה – היא מחייבת אותם במשהו?

יעקב טסלר: או שאתם אמרתם את שלכם ואני עושה מה שאני רוצה?

יעקב טסלר: ברגע שאתם מגיעים ואומרים את כל הסכנות שבדבר וכמה שזה פוגע, ואת כל הדברים – מבחינתם אתם מחייבים למצוא חלופות או שזה רק המלצה?

ראובן אידלמן: חוות הדעת שלנו היא באמת מאוד מפורטת ויש לה כמה חלקים.

ראובן אידלמן: יש חלק שמסביר את הפרשנות שלנו, של חוק הגנת הפרטיות, והדבר הזה מחייב כיוון שמבחינתנו ככה אנחנו מפרשים את החוק וזה מה שהחוק אומר.

ראובן אידלמן: ותיכף אני אסביר למה זה מתייחס.

ראובן אידלמן: ויש חלקים שהם האופן שבו אנחנו ממליצים לקיים כל מיני הוראות בחוק שנוגעות לאבטחת מידע, לזכות טיעון וכולי.

ראובן אידלמן: החלק שמבחינתנו הוא הפרשנות של החוק, למשל, נוגע לצורך להעמיד חלופה עבור הסטודנט.

ראובן אידלמן: זאת אומרת, ההנחה היא, קודם כל, שיש פגיעה בפרטיות, כמו שהסברנו.

ראובן אידלמן: יש אגב, כל מיני סוגים של תוכנות, לא רק תומקס.

ראובן אידלמן: יש תוכנות שמצלמות, יש תוכנות שלא מצלמות.

ראובן אידלמן: יש תוכנות שנכנסות למחשב האישי.

ראובן אידלמן: אבל ההנחה היא שהתוכנות האלה, רובן ככולן, אוספות מידע אישי על הנבחנים ולכן הן פוגעות בפרטיות.

ראובן אידלמן: לפי המבנה של חוק הגנת הפרטיות, כדי לא לפגוע בפרטיות, אם אין לך הסמכה מפורשת בחוק לעשות את זה, צריך הסכמה של הסטודנט.

ראובן אידלמן: כדי שהסכמה תהיה אמיתית, הסכמה מדעת, בסיטואציה הזו של סטודנט מול מוסד החינוך, אמרנו, צריכה להיות חלופה עבור הסטודנט.

ראובן אידלמן: קודם כל, צריך לבחור את האמצעי המידתי ביותר.

ראובן אידלמן: זאת אומרת, האמצעי מראש צריך להיות כזה שפוגע הכי פחות בפרטיות אבל עדיין מגשים את המטרה של לשמור על טוהר הבחינה וכולי, וחוץ מזה, צריך הסכמה.

ראובן אידלמן: זאת אומרת, צריך לאפשר לסטודנט להיבחן במתכונת אחרת מבלי שתהיה פגיעה בזכויות שלו.

ראובן אידלמן: אמרנו גם שאם אי אפשר לקיים עכשיו בחינה פרונטלית כי ההנחיות של משרד הבריאות לא מאפשרות, אז אפשר לדחות לו את מועד הבחינה עד שאפשר יהיה לקיים אותה באופן פרונטלי, אבל למשל לא לגבות ממנו שכר לימוד נוסף.

ראובן אידלמן: הדבר הזה הוא מבחינתנו, הפרשנות שלנו של חוק הגנת הפרטיות, ולכן הציפייה שלנו היא שהמוסדות האקדמיים יקיימו את החוק, כולל הפרשנות הזאת.

ראובן אידלמן: וצריך להגיד שהיה לנו שיח ממושך עם המוסדות האקדמיים, אגב, תהליך כתיבת המסמך הזה.

ראובן אידלמן: ישבנו איתם מספר פעמים, וליבנו כל מיני דברים ושמענו גם את הצרכים שלהם ואת האילוצים שלהם, ובסופו של דבר, התוצר הסופי, זה מה שראיתם.

ראובן אידלמן: מעבר לכך, עוד דבר שאמרנו זה שצריך ליידע את הסטודנט על החלופות שעומדות בפניו.

ראובן אידלמן: זאת אומרת, כשבאים לקבל את ההסכמה שלו להיבחן במתכונת הזאת, צריך להגיד לו מה התוכנה שהולכים להשתמש בה, איזה מידע נאסף, איזו חלופה עומדת בפניו – ושוב, זו דרישה בחוק הגנת הפרטיות – ורק אם אמרו לו את כל הדבר הזה והוא הסכים, אז זאת הסכמה תקפה ומלאה מבחינתנו.

ראובן אידלמן: וחוץ מזה, פירטנו במסמך על עוד כל מיני היבטים של לאפשר לסטודנט לעיין בחומרים, והיבטים של אבטחת מידע ושל מיקור חוץ ומחיקת מידע.

ראובן אידלמן: אגב, אמרנו שצריך למחוק את המידע.

ראובן אידלמן: אני מתייחס כי קודמתי דיברה על זה.

ראובן אידלמן: אמרנו שצריך למחוק את המידע ברגע שלא צריכים אותו יותר, והשאלה מתי לא צריכים אותו יותר היא כבר שאלה של כל מוסד אקדמי מבחינת השימושים שהוא עושה איתם.

ראובן אידלמן: אז יש חלקים שהם המלצות ויש חלקים שהם פרשנות.

ראובן אידלמן: מה שפרשנות, מבחינתנו, זה מחייב, והציפייה היא שהמוסדות יפעלו לפי זה.

יעקב טסלר: תודה.

יעקב טסלר: אם כך, אני רוצה לפנות בבקשה לפרופ' שמעון גפשטיין.

יעקב טסלר: הוא לא נמצא?

יעקב טסלר: למה?

אתי שבתאי: הוא נרשם.

יוראי להב-הרצנו: אולי נשמע את המל"ג?

יעקב טסלר: מי נמצא פה מהמל"ג?

יעקב טסלר: יעל נמצאת איתנו?

יעל טור כספא: שלום.

יעקב טסלר: שלום לך, יעל.

יעקב טסלר: שמעת מה שעו"ד ראובן אידלמן כרגע דיבר ואמר?

יעל טור כספא: ראשית, שמעתי, וגם ממלאת מקום מנכ"ל שלנו כן נמצאת כאן, הגברת מיכל נוימן.

יעל טור כספא: אז היא תעדיף לדבר.

יעל טור כספא: היא גם מחוברת פה בוועדה.

יעל טור כספא: אולי ניתן לה להתחיל?

יעקב טסלר: אין בעיה.

יעקב טסלר: בבקשה.

מיכל נוימן: שלום לכולם.

מיכל נוימן: אכן תקופה מאתגרת.

מיכל נוימן: אנחנו מבינים לחלוטין את הקשיים של הסטודנטים.

מיכל נוימן: אנחנו מבינים גם את הקשיים של המוסדות.

מיכל נוימן: הנושא הזה הוא נושא מורכב מאוד.

מיכל נוימן: הוא לא ייחודי רק למדינת ישראל.

מיכל נוימן: הוא קיים בכל העולם.

מיכל נוימן: כל עולם האקדמיה עבר, עם מגפת הקורונה, ללמידה מקוונת, ואיתה גם הערכת ההישגים שנעשית באופן מקוון.

מיכל נוימן: אתגר לא פשוט למוסדות ולסטודנטים.

מיכל נוימן: אני רוצה להבהיר נקודה מסוימת כי היא עלתה בהקשרים שונים.

מיכל נוימן: המועצה להשכלה גבוהה אינה מנהלת את המוסדות להשכלה גבוהה.

מיכל נוימן: קיים חוק המועצה להשכלה גבוהה, יש בו סעיף ששומר על חופש אקדמי של המוסדות.

מיכל נוימן: אנחנו לא מתערבים בשיטות להערכת הישגי הסטודנטים, לא אומרים למוסדות אם לעשות בחינה אמריקאית או עבודות או בחינה כתובה או בחינה משולבת או בחינה מעשית.

מיכל נוימן: זה לא עניינה של המועצה להשכלה גבוהה.

מיכל נוימן: יש, דרך אגב, הבדלים בין המוסדות באותם קורסים.

יעקב טסלר: מיכל, אני חייב לעצור אותך.

יעקב טסלר: סליחה.

יעקב טסלר: מבחינתך אין בעיה שמוסד מסוים דורש לעשות מבחן, שעם המבחן הזה הוא פוגע בזכויות של הסטודנט?

יעקב טסלר: זה לא מעניין אתכם?

מיכל נוימן: נדמה לי שלא אמרתי את זה, והדברים שמתפרשים כאילו אמרתי את זה, אני לא יודעת איך הגעתם - - -

יעקב טסלר: אתם לא מתערבים איך לעשות את המבחן, אם בשיטה אמריקאית או בשיטה אחרת.

מיכל נוימן: חבר הכנסת, תן לי להשלים את העניין.

מיכל נוימן: אני אומרת, קודם כל, כדי להבהיר, תפקידה של המל"ג במסגרת החוק ובמסגרת הכללים הוא לא להגיד למוסדות להשכלה גבוהה איך לבחון את הישגי הסטודנטים.

מיכל נוימן: אז זה דבר אחד, ולכן אנחנו לא מתערבים בזה.

מיכל נוימן: הסוגיה של השימוש בתוכנות שעלתה עם היציאה המהירה בן לילה ללמידה המקוונת נבחנה.

מיכל נוימן: הגיעו אלינו תלונות, הגיעו תלונות למוסדות, הגיעו תלונות למשרד המשפטים, ולכן, כפי שתואר קודם, נעשתה עבודה מקיפה מאוד ברשות להגנת הפרטיות ויצא בסופו של דבר נייר.

מיכל נוימן: הנייר הזה הועבר לכל המוסדות.

מיכל נוימן: הם היו שותפים, הם שמעו.

מיכל נוימן: לא כולם אהבו את מה שכתוב בו.

מיכל נוימן: גם הסטודנטים, דרך אגב, נשמעו באותה עבודת הכנה שהייתה.

מיכל נוימן: ובסופו של דבר, יצאו הנחיות.

מיכל נוימן: המוסדות כולם קיבלו את ההנחיות, ואנחנו, כפי שגם משרד המשפטים אמר, מצפים מהם ויודעים שהם פועלים לפי ההנחיות.

יעקב טסלר: מה אתם עושים אם לא פועלים לפי ההנחיות?

מיכל נוימן: מוסדות שלא פועלים כך, לא מחתימים את הסטודנטים על ההסכמה להיבחן, ואם הסטודנטים לא מסכימים, צריך להציע להם חלופות.

מיכל נוימן: החלופות, כפי שאנחנו יודעים, הוצעו, אם באמצעות המתינו לאפשרות שתהיה להגעה לקמפוסים.

מיכל נוימן: אבל ברוב המקרים, אם לא בכולם, ניתנה אפשרות הגעה לקמפוסים ברגע שמשרד הבריאות איפשר הגעה לקמפוסים להיבחנות בתשתיות שנמצאות במוסד האקדמי עצמו.

מיכל נוימן: כלומר, הגיעו לבחינה במוסד האקדמי והזמינו בוחנים.

מיכל נוימן: והאפשרות הזו, מרגע שאפשר היה לקיים אותה, ניתנה בפני הסטודנטים.

מיכל נוימן: למיטב ידיעתנו, זה פתר את הבעיות.

מיכל נוימן: בכל המוסדות להשכלה גבוהה יש פונקציה שנקראת דיקן סטודנטים, יש הנהלה, יש מזכירויות אקדמיות.

מיכל נוימן: אנחנו לא מכירים טענות שסטודנטים הפסיקו את הלימודים כי הם נדרשו לקנות מצלמה או מחשב.

מיכל נוימן: אנחנו יודעים שהמוסדות סיפקו את הפתרונות האלה, ולכן אני שמה כאן את הדברים על השולחן.

מיכל נוימן: אלה הדברים שאנחנו יודעים.

מיכל נוימן: ודבר אחד אחרון – חבר הכנסת יוראי הרצנו להב נמצא כאן, והוא היה איתי בקשר ספציפי.

מיכל נוימן: הייתה לנו בעיה עם מוסד אחד.

מיכל נוימן: המוסד הזה צוין כאן.

מיכל נוימן: אני מצרה על כך.

מיכל נוימן: היינו בקשר בטיפול אישי ממש בכל סטודנט שהייתה לו בעיה.

מיכל נוימן: מעבר למוסד הזה, אני לא יודעת על מקומות שהיו בהם בעיות ברמה שהיה בלתי אפשרי לפתור אותן.

יעקב טסלר: יש לי רק שאלה פשוטה מאוד.

יעקב טסלר: אני לא מכיר את הדברים כפי שיוראי וחבר הכנסת משה טור פז מכיר את הדברים, אבל מספיק לי מהימים האחרונים שקצת עברתי על החומר.

יעקב טסלר: ממש שאלה פשוטה, יכול להיות שאלה טיפשית.

יעקב טסלר: אבל כפי שאת ציינת מיכל, שיצאה חוות דעת ברורה, ואת מצפה מכל המוסדות האלה שיקבלו את זה, אם כן אוהבים את זה או לא אוהבים את זה, איפה החלק שלכם במשרד, אם מוסד לא מקיים, מה תפקידכם באירוע?

יעקב טסלר: האם אתם אומרים לו, תעשה מה שאתה רוצה או לא?

יעקב טסלר: זה שאתם לא מתערבים איך לעשות את הבחינות, אני מבין.

יעקב טסלר: אתם נותנים את האפשרות.

יעקב טסלר: אבל ברגע שהם פועלים נגד ההנחיות, כשההנחיות אמורות לחייב אתכם.

ורד קירו-זילברמן: נגד החוק.

יעקב טסלר: נגד החוק, כן.

יעקב טסלר: צודקת היועצת המשפטית.

יוראי להב-הרצנו: הפרת חוק.

יעקב טסלר: הפרת חוק, חד משמעית.

מיכל נוימן: א', אני לא יועצת משפטית.

מיכל נוימן: לכן נמצאת כאן בדיון גם היועצת המשפטית שלנו, ותיכף היא אולי תדייק את הדברים לעניין החוק.

מיכל נוימן: קודם כל, זה לא חוק.

מיכל נוימן: זה הנחיות של הרשות להגנת הפרטיות - - -

קריאה: לא, לא.

קריאה: זה חוק.

קריאה: זה חוק.

מיכל נוימן: וכפי שאמרתי, אנחנו מצפים מהמוסדות לעמוד בהן.

מיכל נוימן: מוסד שלא עומד בהן, הסטודנטים יכולים למצות איתו את הדין.

יוראי להב-הרצנו: מיכל, אני רוצה - - -

מיכל נוימן: תנו לי להבהיר את המסגרת הזו, כי שואלים אותנו, אנחנו יכולים לתבוע מוסד להשכלה גבוהה?

מיכל נוימן: התשובה היא, לא, אנחנו לא יכולים לתבוע מוסד להשכלה גבוהה.

יוראי להב-הרצנו: מיכל, הדברים ברורים.

יוראי להב-הרצנו: קודם כל, אני רוצה להודות לך באמת.

יוראי להב-הרצנו: לא מובן מאליו, המסירות והאכפתיות שלך לטפל בכל סטודנט שפנה אליי ובאמצעותי אלייך.

יוראי להב-הרצנו: אני רוצה להביע את הערכתי האישית כלפייך, אבל אי אפשר להתעלם ממה שחבר הכנסת טסלר אמר, שיש כאן איזושהי לקונה.

יוראי להב-הרצנו: זאת אומרת, אנחנו לא רוצים להתערב בחופש האקדמי של המוסדות, אבל זה לא יכול לשמש ככסות לפגיעה בפרטיות של הסטודנטים תוך הפרת חוק ברורה.

יוראי להב-הרצנו: אין כאן עניין של הנחיות לא מחייבות.

יוראי להב-הרצנו: החוק מאוד ברור, והפרשנות של הרשות להגנת הפרטיות מגדירה מהו החוק ואיך צריך ליישם אותו.

יוראי להב-הרצנו: ואם מוסד אקדמי מפר את החוק הזה, בעיניי, הסעד היחיד שכיום קיים הוא שהסטודנטים ייפנו לערכאות כנגד אותו - - - זה לא פתרון סביר בעיניי, במיוחד לא בשנת קורונה, במיוחד לא כש-80% מהסטודנטים נפגעו כלכלית.

יוראי להב-הרצנו: אני לא מצפה מבית משפט שיורה למוסדות האקדמיים לקיים את הוראות החוק.

יוראי להב-הרצנו: ולכן, אם זו לקונה שבאמת אין מענה לה לרגולטור, שזה מל"ג או ות"ת, אז אנחנו נצטרך בכנסת ה-24 לראות איך אנחנו מתקנים את המצב הזה שבו לכם יהיו כלים שבמסגרתם מנהל מוסד אקדמי או נשיא מוסד אקדמי לא יכול להגיד לך, אל תתערבי לי, כי מדובר בהפרת חוק בראש חוצות.

יוראי להב-הרצנו: והסטודנטים – היינו בשיח בשעות הקטנות של הלילה, הם היו מתוסכלים כי לא נתנו להם מענה ולא היה להם למי לפנות.

יוראי להב-הרצנו: איך יכול להיות מצב שבו הכתובת היחידה של סטודנטים שלא מקבלים מענה למוסד לגבי בחינות אקדמיות שיקבעו את עתידם המקצועי והאישי, יהיו חברי כנסת?

יוראי להב-הרצנו: זה לא הגיוני.

יוראי להב-הרצנו: לא הגיוני שהכנסת היא הכתובת לפניות הללו.

יוראי להב-הרצנו: ואם לכם אין את הכוח, אז יכול להיות שאנחנו צריכים לשנות את מערך הכוחות באופן שייתן לכם את הכוח לאכוף את החוק הישראלי בתוך המוסדות האקדמיים.

יוראי להב-הרצנו: הזכות לפרטיות היא לא חלק, בעיניי, מהחופש האקדמי.

יוראי להב-הרצנו: זה לא שטח אפור אפילו.

יוראי להב-הרצנו: ומוסד אקדמי שמפר חוק, צריך להיענש כמו חברה – צריכים להיות לכם עיצומים, מבחינתי, עיצומים כלכליים שאתם יכולים להטיל על מוסדות שלא מקיימים את הוראות החוק.

יוראי להב-הרצנו: לא אמרתי לנשיא המוסד האקדמי למשפט ועסקים ברמת גן לא לחקור דיני חוזים.

יוראי להב-הרצנו: אני רוצה שהוא יקיים את הוראות החוק שהן מאוד מפורשות, ומי שאחראי על הגדרת מהו החוק ואיך ליישם אותו, היא הרשות להגנת הפרטיות במשרד המשפטים.

יוראי להב-הרצנו: זה לא הנחיות וזה לא המלצות.

יוראי להב-הרצנו: זה הוראות מחייבות.

יוראי להב-הרצנו: זו דעתי.

מיכל נוימן: אני יכולה להגיב לדברים בקצרה?

יעקב טסלר: בבקשה.

מיכל נוימן: קודם כל, אני מזכירה שוב, למען שמם הטוב של המוסדות.

מיכל נוימן: יש 60 מוסדות להשכלה גבוהה בארץ, הייתה בעיה קונקרטית עם מוסד אחד.

מיכל נוימן: אני לא מזלזלת בזה, אבל אני חושבת שבסך הכול הנושא מטופל בסדר גמור.

מיכל נוימן: אני אומרת, כי יש הרבה חוקים שהמוסדות להשכלה גבוהה, כתאגידים עצמאיים וגופים עצמאיים צריכים לעמוד בהם, צריכים לשלם מיסים והם צריכים לשלם משכורות והם צריכים לפעול לפי החוק למניעת הטרדות מיניות וחקי העסקה וכולי.

מיכל נוימן: המל"ג הוא לא בית משפט, שאם מוסד מפר חוק, באים אליו ותובעים את המוסד.

מיכל נוימן: אבל אני כן אומרת, כשאנחנו מקבלים תלונות, גם תלונות על הנושא המאוד-רגיש ובעייתי ומורכב הזה, אנחנו כן פונים למוסדות שקיבלנו לגביהם תלונה, ואומרים להם, חברים יקרים, מה קורה?

מיכל נוימן: הגיעו תלונות של סטודנטים, האם לא ניתן מענה?

מיכל נוימן: האם כן ניתן?

מיכל נוימן: אנחנו עושים את הדברים האלה.

מיכל נוימן: ושוב, אני אומרת, אני חושבת שכן נכון לשמוע את המוסדות ולקבל מהם תשובה.

מיכל נוימן: אני רואה כאן את דבורה מרגוליס מוו"רה, לשמוע את המוסדות, מה הם עושים.

מיכל נוימן: אבל קיבלנו את הדברים ואני אומרת, אנחנו כן משתדלים במסגרת מה שאנחנו יכולים לעשות, כן להיות hands-on על הדברים ולסייע ככל הניתן לסטודנטים בנסיבות הקיימות.

יעקב טסלר: תודה.

יעקב טסלר: אני ארצה לשמוע, בבקשה, מיכל – כשאת אומרת שאת לא מתערבת בפן המשפטי, אז מי נמצא שם איתך?

מיכל נוימן: עו"ד יעל טור כספא, היא היועצת המשפטית של מל"ג.

יעקב טסלר: בבקשה.

יעל טור כספא: אני רק אשלים עוד משהו.

יעל טור כספא: אני חושבת שמיכל אמרה את רוב הדברים.

יעל טור כספא: המועצה להשכלה גבוהה היא תאגיד סטטוטורי שפועל מכוח הסמכויות שניתנו לו לפי חוק.

יעל טור כספא: המוסדות להשכלה גבוהה הם תאגידים עצמאיים גם לפי חוק.

יעל טור כספא: חוק המל"ג קובע שהם יהיו תאגידים עצמאיים, והם חייבים לעמוד בהוראות החוק השונות כפי שהם מחויבים לעמוד בחוק חובת המכרזים, חוקים בדיני עבודה, מניעת הטרדות מיניות וכדומה.

יעל טור כספא: ועל כל חוק כזה יש שר שהוא השר הרלוונטי שאחראי על יישום החוק.

יעל טור כספא: אם זה חוק הגנת הפרטיות, אז זה שר המשפטים.

יעל טור כספא: ומכוח זה הרגולטור הרלוונטי לתחום הגנת הפרטיות הוא הרשות להגנת הפרטיות, משרד המשפטים.

יעל טור כספא: ולכן, מבחינתנו, גם כשהתחילו להגיע פניות בנושא הזה, פעלנו ישירות מול הרשות ונעשתה פה עבודה.

יעל טור כספא: צריך להבין שנעשתה פה עבודה מאוד גדולה באיזון הנדרש בין הצורך לשמור על טוהר הבחינות, וזה דבר שהוא באמת מאוד בעייתי בתקופה הזאת, במבחנים המקוונים.

יעל טור כספא: אני מניחה שהמוסדות להשכלה גבוהה יכולים יותר לפרט על זה.

יעל טור כספא: אבל צריך להבין שמול הצורך לשמור על הזכות לפרטיות, גם יש את כל הנושא של הצורך להגן שמבחנים יתקיימו בצורה נכונה ואמיתית כי היו בעיות משמעותיות בזה.

יעל טור כספא: ולכן נעשית עבודה מאוד גדולה עם התאחדות הסטודנטים, עם כל המוסדות להשכלה גבוהה, עם הרבה שעות עבודה וישיבות, ועם הרבה סבלנות של הרשות להגנת הפרטיות.

יעל טור כספא: ויצא מסמך שמהווה הנחיות להפעלת שיקול דעת של המוסדות, אבל המוסדות בעצמם וראשי המוסדות שעבדו יחד איתנו ועם הרשות, לקחו על עצמם את האחריות לפעול בהתאם לרוח הדברים שעלו במסמך הזה.

יעל טור כספא: וכמו שמיכל אמרה, כשיש בעיות פרטניות, כמו בכל תחום של פניות ציבור אצלנו, אנחנו מסייעים לפונים ולסטודנטים מול המוסדות.

יעל טור כספא: אבל מבחינה חוקית, אין לנו סמכות לא להפעיל עיצומים, לא לסגור מוסד להשכלה גבוהה בגלל אי עמידה בנושא של מבחנים.

יעל טור כספא: אנחנו כן יכולים לסייע בנושא, אבל משרד המשפטים הוא הגוף שאמון על החוק הזה ספציפית, וסטודנטים כמובן יכולים לעתור לבתי המשפט, כמו עובד שמפטרים אותו וזה לא מוצא חן בעיניו במוסד להשכלה גבוהה.

יעקב טסלר: ורד, בבקשה.

ורד קירו-זילברמן: אני רק רוצה לחדד לגבי המעמד של המל"ג מול המוסדות האקדמיים.

ורד קירו-זילברמן: אתם לא רגולטור כמו רגולטור אחר שנותן רישיונות ויכול לקחת רישיון, או להשעות או לבטל.

ורד קירו-זילברמן: אתם גוף שמבחינת החופש האקדמי, למעשה אין לכם דריסת רגל.

ורד קירו-זילברמן: מי שאחראי ליישם את הדברים האלה הם ראשי האוניברסיטאות, כל אחד במקומו.

ורד קירו-זילברמן: ולכן, מה שאת אומרת זה שמה שנשאר לסטודנטים, ואמר את זה כל כך יפה חבר הכנסת הרצנו, זה פשוט לפנות לערכאות.

ורד קירו-זילברמן: אז אני רוצה רק להבהיר שזה המצב.

ורד קירו-זילברמן: זאת אומרת, שלמעשה יש לנו פה רגולטור, אני לא יודעת אפילו אם אתם מכנים את עצמכם רגולטור, אבל זה לא במובן שהוא יכול לכפות או לאכוף את הדברים האלה כשהוא רואה הפרה של חוק.

ורד קירו-זילברמן: פשוט חידדתי את זה.

משה טור פז: גם לא כגורם מתקצב?

משה טור פז: גם העובדה שהוא אחראי על כספי הציבור?

משה טור פז: - - -

ורד קירו-זילברמן: זה מה שהיא אומרת.

ורד קירו-זילברמן: זה מה שהיא אומרת.

יעקב טסלר: זו הכוונה.

יוראי להב-הרצנו: בסדר, האמירה הזו היא לפתחנו כמחוקקים, ויכול להיות שאנחנו צריכים לתת לכם את הכלים למנוע את הצורך של סטודנטים לפנות לערכאות, ולתת לכם את היכולת לאכוף את החוק הישראלי בתוך הקמפוסים, בדמות הטלת עיצומים או בדמות פגיעה או מניעת תקציבים.

יוראי להב-הרצנו: בעיניי, זה לא סביר לומר לסטודנטים דקה לפני המבחן שלהם, תפנו לבג"ץ או לבית משפט מינהלי.

יוראי להב-הרצנו: זה פשוט לא סביר.

יעל טור כספא: כפי שהבהירה פה המנכ"לית, שכן היו פניות בעניינים ספציפיים וצריך להעמיד את הדברים במקומם.

יעל טור כספא: רוב המוסדות, עם עשרות אלפי סטודנטים העניינים מתנהלים כמו שצריך ובהתאם להנחיות.

יעקב טסלר: יעל, אנחנו לא מדברים על הרוב, הרוב בסדר גמור.

יעקב טסלר: אנחנו מתמקדים במיעוט.

יעל טור כספא: אז יש כנראה מוסד אחד ויש סטודנטים בודדים שאולי עולים קשיים, ואנחנו כן פועלים מול המוסדות בעניין הזה.

יעל טור כספא: אני חושבת שאין פה בעיה המונית של עשרות אלפי סטודנטים ומוסדות.

יעקב טסלר: יעל, מבחינתנו, סטודנט אחד זה כמו - - -

יוראי להב-הרצנו: עולם ומלואו.

יעקב טסלר: בדיוק.

יעל טור כספא: כמובן, כמובן.

יעל טור כספא: ואמרנו את זה, - -

יעקב טסלר: ולכן לא משנה לי אם מדובר על - - -

יעל טור כספא: - - ובגלל זה, כפי שהבהירה מיכל, אנחנו פועלים בנושא הזה.

יעקב טסלר: עצם הדבר שהם לא מגיעים ונותנים חלופות לדבר הזה, ואחרי ששמענו פה את הדברים - - -

יוראי להב-הרצנו: יעל, את צריכה להבין שהסטודנטים בשעה אחת בלילה, יום למחרת בשמונה בבוקר יש להם מבחן, המכללה שלהם מתעלמת מהם, הם פונים אליי, ממררים בבכי שהם לא יודעים מה לעשות, שאין להם דרך לסיים את התואר שלהם, ולי אין מה לומר להם.

יוראי להב-הרצנו: ואני לא נתקל בסיטואציות בנינוחות סבירה שאנשים שאני מייצג בכנסת פונים אליי ואין לי מענה חוץ מ"תפנו לבית משפט".

יוראי להב-הרצנו: ולי זה לא נראה סביר.

יוראי להב-הרצנו: אז גם אם זה 13 וגם אם זה 250, וגם אם זה 2,000, צריך להיות פתרון.

יוראי להב-הרצנו: ואנחנו פה, ואני לא אנוח עד שהפתרון יינתן.

יוראי להב-הרצנו: ואת אומרת, אין לי כלים.

יוראי להב-הרצנו: זה לפתחי.

יוראי להב-הרצנו: אני יכול לתת לכם כלים.

יוראי להב-הרצנו: שוב, תוך שמירה על החופש האקדמי ועל הגדרות הראויים.

יעקב טסלר: יוראי, בוא נתקדם.

יעקב טסלר: ב-12:00 אנחנו חייבים לסיים.

יוראי להב-הרצנו: מאה אחוז.

יעקב טסלר: תודה בשלב הזה.

יעקב טסלר: דבורה מרגוליס נמצאת איתנו?

דבורה מרגוליס: שלום.

יעקב טסלר: שלום.

יעקב טסלר: מה יש לך לספר לנו?

דבורה מרגוליס: אני מייצגת את ועד ראשי האוניברסיטאות, אוניברסיטאות המחקר של ישראל.

דבורה מרגוליס: כמה הערות על מה שנאמר.

דבורה מרגוליס: קודם כל, בכל האוניברסיטאות, דיקנאט הסטודנטים, גם בסגרים הקשוחים ביותר, הראשון, השני, השלישי, השאירו צוותים שיעבדו וייתנו מענה לכל הסטודנטים.

דבורה מרגוליס: אני לא מכירה פניות של סטודנטים לאוניברסיטאות שלא נענו.

דבורה מרגוליס: כל הסטודנטים קיבלו ומקבלים באופן שוטף את כל ההודעות מהמוסד - - - מה החלופות וכולי.

דבורה מרגוליס: כל האוניברסיטאות, ויש איתנו בזום את עו"ד גילי שפר שהיא היועצת המשפטית של ור"ה שתוכל להעיד על זה משפטית.

דבורה מרגוליס: והאוניברסיטאות עומדות באופן מלא בהמלצות של הרשות להגנת הפרטיות.

דבורה מרגוליס: ניהלנו איתם דיונים.

דבורה מרגוליס: המסמך האחרון שהגיע הועבר לכל הגורמים הנוגעים בדבר אצלנו ועומדים בכל ההנחיות.

דבורה מרגוליס: אני רוצה להזכיר שהדיון הקודם בוועדת החינוך התקיים בזמן שהיה סגר מלא.

דבורה מרגוליס: זו הייתה פעם ראשונה שתקופת בחינות נפלה על סגר מלא באוניברסיטאות.

דבורה מרגוליס: לצערנו, משרד הבריאות באותה עת, באותם ימים, לא איפשר אפילו לא לסטודנט אחד להגיע לקמפוס לבצע בחינות.

דבורה מרגוליס: 10 ימים אחר כך השתכנעו משרד הבריאות ומשרד המשפטים, ושחררו לנו 10% מהסטודנטים להגיע לקמפוסים ולבצע בחינות בחלופות בקמפוסים, מה ששחרר את האפשרות לתת את החלופות שהרשות להגנת הפרטיות דרשה מאיתנו.

דבורה מרגוליס: ואנחנו מאוד מקווים שבשבוע-שבועיים הקרובים נוכל לפתוח את הקמפוסים ליותר סטודנטים מחוסנים ואחרים, לפי המתווים שהתגבשו עם משרד הבריאות.

דבורה מרגוליס: זה לעניין הזה.

דבורה מרגוליס: חלופות ניתנו, ניתנות וכמובן גם יינתנו.

דבורה מרגוליס: ופתרונות פרטניים יינתנו לכל מי שצריך בכל הקורסים.

דבורה מרגוליס: האוניברסיטאות לא מתכוונות לזנוח כאן אף סטודנט בצד הדרך.

דבורה מרגוליס: לגבי המידע, אשמח אם מנכ"ל תומקס יוכל להרחיב על האופן ואופי התוכנה תומקס שמופעלת ו"מושמצת", במרכאות, שלא בצדק.

דבורה מרגוליס: אני רק רוצה להגיד את הדבר הבא, האוניברסיטאות משלמות הרבה מאוד כסף על שמירת הבחינות של הסטודנטים בעננים השונים ובצורות המקוונות השונות.

דבורה מרגוליס: הם מאוד ישמחו להיפטר מהמידע הבלתי-נחוץ הזה מבחינתן.

דבורה מרגוליס: הסיבה היחידה ששומרים בחינות זה כדי שסטודנטים יוכלו לערער על הציון שבהן.

דבורה מרגוליס: כלומר, זה נעשה עבור הסטודנטים.

דבורה מרגוליס: זה נשמר בין חודש לשלושה חודשים לפי מערך העררים והערעורים שנקבע בכל מוסד, ואין שום סיבה לשמור את זה אחר כך.

דבורה מרגוליס: הדברים האלה כמובן נמחקים.

דבורה מרגוליס: לגבי הפעילות של התוכנה, שוב, כמו שאמרתי, מנכ"ל תומקס יוכל להרחיב.

דבורה מרגוליס: ואני אשמח להתייחס לעוד דברים, מה שתרצו.

יוראי להב-הרצנו: רק משפט.

יוראי להב-הרצנו: האוניברסיטאות, אחרי שהעברנו את הפניות לדבורה מרגוליס, אני חייב לציין לשבח שבאמת הכול טופל במאה אחוז.

יוראי להב-הרצנו: אין לי אף תלונה שמדברת על האוניברסיטאות.

יעקב טסלר: חן חן.

יעקב טסלר: תבורכי.

דבורה מרגוליס: תודה רבה.

יעקב טסלר: אלמוג שם טוב, שלום.

אלמוג שם טוב: קודם כל, תודה על הדיון הזה ותודה ליוראי על הטיפול.

יעקב טסלר: תתמקד, ממש בקצרה.

אלמוג שם טוב: אני כרגע מתגורר בחו"ל.

אלמוג שם טוב: אני שחקן בישראל, פעלולן, יוטיובר, יוצר תוכן.

אלמוג שם טוב: בארץ אני לא יכול לעבוד, אני לא באמת יכול ליצור תוכן מהארץ, מה שאומר שאני כרגע מתגורר בחו"ל.

אלמוג שם טוב: כשאני נרשמתי ללימודים הובטח לי שאני אוכל ללמוד מחו"ל ולעשות את זה מרחוק.

אלמוג שם טוב: כרגע, הם רוצים שאני אוריד את התוכנה למחשב שלי, תוכנה שיכולה להדליף חומרים מהמחשב שלי, לחדור לי לפרטיות, ויש אנשים שזה פירמט להם את המחשב, שזה הרס להם את המחשב.

אלמוג שם טוב: מה שאומר שעל המחשב שלי, שזה כלי העבודה שלי, אין סיכוי שזה יירד.

אלמוג שם טוב: כשאני פניתי למכללה, מה שהם אמרו לי זה, או תוריד את התוכנה, או תקנה מחשב חדש, או תגיע למכללה, שזה משהו לא סביר, קודם כל, בגלל שאני גר בחו"ל.

אלמוג שם טוב: ודבר שני, בגלל שנתב"ג סגור, אין לי גם איך להגיע, גם אם אני רוצה להגיע אני לא יכול לעשות את זה.

אלמוג שם טוב: כך שכרגע כבר יש שלוש-ארבע בחינות שאני לא ניגשתי אליהן, וכרגע אני חוסך למחשב חדש כי אין לי דרך אחרת לעשות את המבחנים.

אלמוג שם טוב: זה המצב.

אלמוג שם טוב: זו הסיטואציה.

אלמוג שם טוב: אני לא רוצה לחפור יותר מדי, לא להתמסכן.

אלמוג שם טוב: אבל זו הסיטואציה.

יעקב טסלר: תודה.

יוראי להב-הרצנו: תודה.

יעקב טסלר: לפני שנפנה למנכ"ל תומקס, איתי נמצא איתנו?

איתי גבר: אהלן, צהריים טובים לכולם.

איתי גבר: קודם כל, אני רוצה להודות ליוראי על הטיפול, הקשב והמענה שהעלינו הסטודנטים.

איתי גבר: אני איתי גבר, אני סטודנט במכללת תל חי.

איתי גבר: גם אצלנו במכללה נבחנים ב-E-test, ואני חושב שבניגוד להנחיות של משרד המשפטים לא ניתנה לנו חלופת בחינה.

איתי גבר: גם בתחילת תקופת הבחינות כל הבחינות הועברו ל-E-test.

איתי גבר: גם בחינות בחומר פתוח, גם בחינות במכללה.

איתי גבר: הסטודנטים בתחילת תקופת המבחנים התבקשו להגיע עם המחשב האישי שלהם ולהיבחן עם התוכנה מותקנת על המחשב האישי במכללה.

איתי גבר: לאחר מכן, לאחר התערבות, היה שינוי במכללה וניתנה האופציה להגיע להיבחן במכללה על מחשב טיפש, כלומר לא על המחשב האישי, אך עדיין לא ניתנת פה חלופה מלאה.

איתי גבר: ישנם סטודנטים רבים שלא נמצאים בקרבת המכללה, נמצאים בבידוד, נמצאים בתקופת סיכון, ולכן הם נאלצים להיבחן מרחוק כי בנושא של הבחינה מרחוק לא ניתנת אלטרנטיבה לתוכנת ה-E-test.

איתי גבר: ולכן, על פי ההנחיות של משרד המשפטים, אין הסכמה מלאה.

איתי גבר: מכיוון שאין אלטרנטיבה ואין אופציית בחינה אחרת, בעצם נכפה עלינו או לא לגשת לבחינה או לעדכן את תוכנת ה- E-testעל המחשב.

יעקב טסלר: תודה.

יעקב טסלר: אני רוצה לפנות, בבקשה, לתומר כהן, מנכ"ל חברת תומקס.

תומר כהן: שלום.

יעקב טסלר: ספרת כמה פעמים נאמר פה חברת תומקס?

יעקב טסלר: יצא לך לספור?

תומר כהן: כן.

תומר כהן: התעטשתי הרבה פעמים, אז כן, כנראה שכן.

תומר כהן: האמת - - - באופן טבעי, אני מבין את זה.

תומר כהן: זה בסדר.

יעקב טסלר: אני מניח שקיבלת את חוות הדעת ממשרד המשפטים.

יעקב טסלר: למדת אותה.

יעקב טסלר: קראת.

יעקב טסלר: מה אתה הבנת?

יעקב טסלר: האם זה מחייב אותך?

יעקב טסלר: לא מחייב אותך?

יעקב טסלר: איך אתה ראית את הדברים?

תומר כהן: קודם כל, בוודאי שזה מחייב.

תומר כהן: זה מחייב אותי, זה מחייב את המוסדות.

תומר כהן: זה מתייחס רגולטורית בהיבט של איך לנהל מבחנים מצד המוסדות.

יעקב טסלר: סליחה, תומר.

יעקב טסלר: אני כרגע מתמקד, אני מדבר עם תומר כהן.

יעקב טסלר: בוא נשים את המל"ג בצד, את המוסדות.

יעקב טסלר: מבחינתך, איך זה מחייב אותך?

יעקב טסלר: כשאתה אומר שזה מחייב, מה זה אומר?

תומר כהן: אז יש מספר היבטים.

תומר כהן: במסמך הסופי שיצא אחרי הטיוטה שיצאה במהלך חודש דצמבר, במהלך חודש ינואר יצא המסמך הסופי והוא מתייחס לעמידה בתקנות הגנת הפרטיות.

תומר כהן: יש שם מספר היבטים, והוא מתייחס איך מערכות בכלל – אנחנו לא המערכת היחידה.

תומר כהן: אני מבין את הדיון בהיבט שלנו כי אנחנו חברה ישראלית, אנחנו חברה ותיקה בתחום, ואנחנו עובדים עם מרבית המוסדות בישראל.

תומר כהן: בישראל יש מספר מערכות בהיבט הזה, וגם בעולם זו פרקטיקה שכבר קיימת.

תומר כהן: אז בהיבט של השאלה שלך – כן, אנחנו התייחסנו, הוצאנו גם נייר עמדה מאוד מאוד מסודר ואיך מתייחסים להיבט של הגילוי, להיבט של ההסכמה, ואיזה כלים טכנולוגיים אנחנו כחברה נותנים בהיבט הזה.

תומר כהן: אז לשאלתך, הוצאנו נייר עמדה מסודר והפצנו ללקוחות שלנו.

תומר כהן: קודם כל, אני רוצה להודות לוועדה ולחבר הכנסת הרצנו בהיבט של קביעת הדיון כי אני חושב שזה מבורך ואני חושב שזה עולם חדש שנפתח ונוצר איזשהו שיפטינג, טריפת קלפים, גם בעולם של המבחנים.

תומר כהן: ואני אשמח להתייחס.

תומר כהן: אני אשמח להתייחס מהצד, כי נאמרו דברים גם בתחילת הסשן הזה שהם לא כל כך מדויקים, ואני אשמח לתת בכמה מילים כדי שתבינו, רק לנקודות המרכזיות ולשאלות שהועלו.

תומר כהן: אחד הנושאים המרכזיים הוא הנושא של המידע, וגם חבר הכנסת הרצנו התייחס לזה בהיבט של המידע, כיצד הוא נשמר, איפה הוא נשמר ואיך הוא נשמר.

תומר כהן: שוב, זה טבעי לגמרי.

תומר כהן: קודם כל, המידע נשמר לזמן מוגבל.

תומר כהן: האינטרס שלנו הוא לשמור את המידע לזמן מאוד מאוד מוגבל, כמה שיותר מצומצם, כי יש לזה עלויות.

תומר כהן: מדובר על פתרון - - - אז המידע נשמר בהתאם לדרישות האופרטיביות של המוסד.

תומר כהן: המוסד מגדיר למשך כמה זמן זה יישמר, ומתי זה יימחק.

יוראי להב-הרצנו: תומר, אפרופו מה שאתה אומר, האם אתם עושים שימוש בנתונים שאתם אוגרים, בין אם לשימוש מסחרי ובין אם לטובת טיוב המערכות שלכם, לטובת Machine Learning?

תומר כהן: זו שאלה מצוינת.

תומר כהן: אני אציין, חד משמעית, לא רק שאנחנו לא עושים שימוש לטיוב של המידע, אנחנו גם לא עושים שימוש במידע כלל, ואנחנו גם מתחייבים לזה.

תומר כהן: להבדיל מאלטרנטיבות שאתם מכירים בשוק שהן מאוד מאוד פופולריות, ואתם יכולים לבדוק את ה-Privacy Policy שלהם, אנחנו מפרסמים את ה-Privacy Policy שלנו, ואנחנו חברה שעובדת כבר 17 שנה בתחום.

תומר כהן: אתם צריכים להבין.

תומר כהן: אנחנו הקמנו את החברה כסטודנטים, חברה פרטית, ואנחנו נמנעים מביצוע של איזושהי מניפולציה במידע.

תומר כהן: אנחנו לא עושים שימוש לטיוב של המערכת במידע.

תומר כהן: הגישה למידע מוגבלת אך ורק לגורמים מורשים במוסד.

תומר כהן: זו מערכת סגורה ויש לוגים וניתן לדעת בדיוק מי ניגש ומתי.

תומר כהן: וה-admin במוסד הוא זה שמחליט למי תהיה גישה.

תומר כהן: זה מאוד מאוד חשוב.

תומר כהן: המוסד בשליטה על המידע.

תומר כהן: זאת אומרת, המוסד יודע בכל רגע נתון איפה המידע נשמר ולאן הוא הולך.

תומר כהן: בנושא של מידע ביומטרי – לא נוצר פרופיל ביומטרי.

תומר כהן: זה מאוד מאוד מאוד חשוב.

תומר כהן: אנחנו נמנעים מהדברים האלה, ויש פה נושא חשוב שצריך להבין.

תומר כהן: סטודנט שעושה בחינה היום במערכת, הוא עושה את זה בצורה סטרילית.

תומר כהן: יש פה איזון בין הנושא של הפרטיות של הנבחן לבין טוהר הבחינות.

תומר כהן: קודם כל, לשמור על הסטודנט, על הפרטיות שלו.

תומר כהן: ולכן, אנחנו לא מייצרים את אותו פרופיל ביומטרי.

תומר כהן: המידע שנשמר, וזו נקודה מאוד חשובה, הוא אך ורק המידע הרלוונטי לטובת השמירה על טוהר הבחינות, וזה אומר, בווידאו ובאודיו שנקלט, אז זה אך ורק המידע – אם הסטודנט דיבר עם מישהו, אם מישהו נכנס לפריים, אם הוא יצא מהמסך.

תומר כהן: זה הכול.

תומר כהן: זה לא נעשה באופן אוטומטי, אלא יש גורם במוסד שמקבל את ההתראות האלה בתום הבחינה, זה גורם מורשה שהמוסד הסמיך, ותפקידו לראות רק את האירועים החריגים.

תומר כהן: אם הוא שומע את הסטודנט מדבר, אז הוא רואה אם הוא דיבר לעצמו או שהוא דיבר עם מישהו אחר.

תומר כהן: חברת הכנסת שטרית ציינה לגבי חתול שעובר – אז אני רוצה לציין, חתול שעובר ברקע, אין לזה שום משמעות.

תומר כהן: תחשבו שגורם אנושי עובר על כל המידע וכל האירועים החריגים, זה גם לא יהיה כאירוע חריג.

תומר כהן: אבל אם כן, ואני לא אתייחס לחתול אלא למשהו קצת יותר משמעותי, כמו קול מחדר אחר לדוגמה – אז פה יש גורם אנושי שרואה את האירוע הזה, וכמובן מחליט שזה כנראה לא רלוונטי בהיבט הזה.

תומר כהן: זה מאוד מאוד חשוב.

תומר כהן: ממסמך שמרכז המחקר והמידע של הכנסת הוציא, מעל 50% מהמוסדות ב-OECD עובדים עם פתרון מקביל.

תומר כהן: זה דבר אחד.

תומר כהן: דבר שני, נושא מאוד חשוב זה הנושא של הדה-לגיטימציה.

תומר כהן: כשלא משתמשים במערכת לשמירה על טוהר הבחינות, בין היתר, הציונים עלו ב-17 נקודות.

תומר כהן: ו-17 נקודות זה המון.

תומר כהן: יש מקצועות, אפרופו המסמך שמשרד המשפטים הוציא – כולנו מבינים שאם יש מבחן בקונסטרוקציות בטון שמהנדס עושה, והמרפסת שאנחנו נקנה בבניין בעוד כמה שנים, העמידות שלה תהיה תלויה באותו מהנדס שייתן את ההכשר לאותה מרפסת, אנחנו רוצים לדעת שהוא עבר מבחן ושהמבחן תקין.

תומר כהן: אז 17 נקודות זה המון וזה מייצר דה-לגיטימציה.

תומר כהן: הפתרון שאנחנו נותנים היום, ושוב, לא רק אנחנו, נותן מענה ל-95% או 97% מהסטודנטים שלא באמת רוצים להעתיק.

תומר כהן: הם רוצים להתחיל בחינה, לסיים בחינה, הם לא רוצים לעשות שום דבר מעבר לזה.

תומר כהן: זה נותן להם אפשרות לבצע בחינה באופן שקט, סטרילי, ללא הפרעות של הזום.

תומר כהן: אנחנו רואים, עכשיו סיימנו מועדי א', וסטודנטים מבקשים להיבחן במערכת בשיטה הזאת, כי זה מייצר להם שקט ואין להם הפרעות במהלך הבחינה.

תומר כהן: ונושא מאוד מאוד חשוב, שאם הם יעשו בחינה מקצה לקצה ולא ידברו עם אף אחד, לא יתחלפו עם סטודנט אחר במהלך הבחינה, אז ככל הנראה, ויש פה אמירה מאוד מאוד משמעותית, אף אחד לעולם לא יראה את הצילום של הווידאו הזה.

תומר כהן: וזה מכיוון שהמערכת ניתחה את האירוע, זיהתה שהאירוע תקין, ורוב המוסדות בעצם מגדירים לכמה זמן המידע הזה יישמר.

תומר כהן: ואירוע כזה, שהוא אירוע תקין מקצה לקצה, רוב המוסדות מגדירים אותו לשמירה של מינימום של זמן, עד הזמן של הערעור, שזה בדרך כלל שבועיים או שלושה שבועות.

תומר כהן: וזה גם אינטרס שלנו.

תומר כהן: אנחנו רוצים שזה יישמר למינימום זמן.

תומר כהן: אני אתייחס, ברשותכם, לנושא אחרון וספציפי.

יעקב טסלר: ממש דקה.

יעקב טסלר: אנחנו חייבים לסיים.

תומר כהן: אפשר רק במשפט?

יעקב טסלר: משפט.

תומר כהן: יש סטודנטים בארץ שמתלוננים על בעיות של רשת במהלך הבחינה.

תומר כהן: זה נושא קריטי.

תומר כהן: זה משהו כמו 20% מהסטודנטים.

תומר כהן: בתחילת הדיון מישהי כאן אמרה שאין מענה, וזה הפוך.

תומר כהן: ברגע שמשתמשים באפליקציה במערכת, הסטודנטים בפריפריה או יש לנו הרבה סטודנטים חרדים, או סטודנטים מהמגזר, שבמהלך בחינה יכולים לחוות – תחשבו על בחינה בפיזיקה של שלוש שעות, ואחרי שעתיים וחצי יש בעיה של ניתוקי רשת במערכת.

תומר כהן: זו נקודה מאוד מאוד משמעותית.

תומר כהן: הסטודנט ממשיך להיבחן.

תומר כהן: אף אחד לא אומר לו שהבחינה פסולה בגלל שהוא חווה בעיות רשת שלא בשליטתו.

תומר כהן: המערכת ממשיכה לעבוד באוף-ליין, וזה דרמטי לתפעול של הבחינה.

תומר כהן: כ-20% מהסטודנטים יכולים לחוות בעיות של רשת.

יעקב טסלר: תודה, תומר.

יעקב טסלר: שאלה לסיום – אני שמעתי פה מקרים על סטודנטים שהורידו את התוכנה והמחשבים ניזוקו.

יעקב טסלר: שמעת על זה?

תומר כהן: אני יכול להגיד שכן, במיוחד במוסד הספציפי הזה כי שני הסטודנטים שציינו את זה הם מאותו מוסד.

יעקב טסלר: מה מבחינת החברה, שברגע שהורידו את התוכנה שלכם נוצר הנזק הזה?

תומר כהן: אז בדיוק באתי להשלים.

תומר כהן: כמו שאנחנו מזמינים את התאחדות הסטודנטים הארצית לשבת ולדבר ביחד, ולהבין את המשמעויות ואיך הם רואים את שיטת ההיבחנות בעתיד, בעולם הדיגיטלי, אז גם בהיבט הזה, אם יש סטודנטים טענות - - -

יעקב טסלר: סליחה, לא קיבלתי תשובה על המחשב.

יעקב טסלר: זה שאתה הולך לדבר איתם ולראות איך לעשות, הכול הבנתי.

יעקב טסלר: מה קורה עם כל הסטודנטים שהמחשב שלהם הלך פייפן?

תומר כהן: אני רוצה להתייחס לזה.

תומר כהן: קצת קשה להתייחס לזה בשיח כזה.

תומר כהן: כל סיטואציה שעלתה - - -

יעקב טסלר: למה קשה?

יעקב טסלר: במה נאשים אותם?

יעקב טסלר: בסך הכול הם הגיעו להיבחן, לעשות את המבחן.

יעקב טסלר: הורידו את התוכנה והמחשב שבק חיים.

יעקב טסלר: מי אמור לפצות אותם?

יעקב טסלר: מי אמור לתקן להם?

יעקב טסלר: המל"ג?

יעקב טסלר: המוסד?

יעקב טסלר: תומקס?

יעקב טסלר: מי?

תומר כהן: אני אסביר.

תומר כהן: בחצי השנה האחרונה בוצעו 250,000 בחינות במערכת.

תומר כהן: מתוך 250,000 בחינות, במוסד ספציפי, כמו ששמעתם גם פה, היו מספר סטודנטים שטענו שהמחשב שלהם ניזוק.

תומר כהן: הם לא טענו את זה במהלך השימוש במערכת, אלא באופן כללי.

תומר כהן: אנחנו הזמנו אותם, בשיתוף עם המוסד יצרנו קשר עם הסטודנטים, דיברנו איתם, ניסינו להבין על מה מדובר.

יעקב טסלר: אחרי שדיברתם ואחרי שנפגשתם, מה התוצאה?

תומר כהן: אז לא היה קשר למערכת.

תומר כהן: סטודנט אחד אמר שהייתה לו בעיה באינטרנט, והוא תיקן כבר את המחשב.

יעקב טסלר: אני מדבר איתך - - - או ביידיש?

יעקב טסלר: באיזו שפה אני מדבר איתך?

יעקב טסלר: אני שואל שאלה פשוטה.

יעקב טסלר: נפגשתם – מצוין, ראיתם לנכון לפגוש את אותו הסטודנט.

יעקב טסלר: מה קרה הלאה?

תומר כהן: אז הוכח שהנזק לא נגרם בגלל המערכת.

תומר כהן: חד משמעית.

יעקב טסלר: למה לא אמרת את זה מהרגע הראשון?

יעקב טסלר: נפגשתי, דיברתי.

תומר כהן: סליחה?

יעקב טסלר: נזק לאלה שהורידו את התוכנה של תומקס, אתה אומר פה, כל הנזקים שהיו הם לא כתוצאה מהורדת התוכנה.

תומר כהן: אני אומר את זה חד משמעית, עם סולמית.

יעקב טסלר: אין בעיה.

יעקב טסלר: בסדר.

תומר כהן: ולא רק זה – שוב, צריך להבין, אנחנו באנו כסטודנטים לטובת הסטודנטים.

תומר כהן: כל סיטואציה כזאת, אני מברך, שייפנו אלינו, תמיד יש לנו דלת פתוחה, ובאמת, אנחנו מעודדים שיח כזה.

תומר כהן: אם יש להם איזושהי בעיה או שאלה, הם מוזמנים לפנות אלינו.

תומר כהן: אנחנו ניתן את כל האחריות.

יעקב טסלר: תודה, תומר.

יעקב טסלר: לפני הסיכום, אתה רוצה לומר משהו, יוראי?

יוראי להב-הרצנו: לא.

יוראי להב-הרצנו: רק להודות לך שוב על האכסניה שלך.

יעקב טסלר: תודה.

יעקב טסלר: ובכן, אני רוצה לסכם ככה.

יעקב טסלר: אנחנו, הוועדה, מבקשים דיווח של האוניברסיטאות, מכללות, מל"ג, לגבי המשך השימוש בתוכנה לקראת סמסטר ב'.

יעקב טסלר: שמענו פה קודם שיש קושי רב להגיע.

יעקב טסלר: יש להם תלונות, רוצים לדבר, אין עם מי לדבר.

יעקב טסלר: לכן אנחנו דורשים להקים מרכז מידע אחד שירכז את כל הפניות והטיפול בנושא עבור הסטודנטים, שיהיה להם מענה למה שהם צריכים לקבל.

יעקב טסלר: והדבר הכי חשוב, ואני קצת מאוכזב – אני הייתי בטוח שלנו יש את הכלים, ואני אומר את זה בשידור, אבל מסתבר שאין לנו בדיוק את הכלים.

יעקב טסלר: אין לנו את הכלים, ומי ש"אוכל אותה", כמו שאומרים, זה הסטודנטים.

יוראי להב-הרצנו: נכון.

יעקב טסלר: ובעצם אין לנו את הדרך.

יעקב טסלר: ולכן אנחנו צריכים למצוא את הדרך, איך אנחנו יכולים לעבוד.

יעקב טסלר: מצד שני, אני כן שמעתי פה מאלה שהשתתפו את הרגישות, את האכפתיות, לתת את המענה לסטודנטים.

יעקב טסלר: ולכן, ברגע שיצאה חוות דעת ממשרד המשפטים, כן פרשנות, לא פרשנות, כן כלים, לא כלים – נאמרה שם אמירה מאוד מאוד ברורה לגבי החלופות.

יעקב טסלר: ולכן אנחנו דורשים לראות ולמצוא לכל המוסדות האלה – אני הבנתי שזה ממש מעט, ויוראי, תתקן אותי.

יוראי להב-הרצנו: נכון.

יעקב טסלר: במעט הזה, וכל אחד הוא עולם ומלואו, להמציא חלופות ולא להגיע למצב כזה שאנחנו מכריחים סטודנט לבוא ולבצע את המבחן בצורה אחת.

יעקב טסלר: אני הייתי גם מצפה מהמל"ג לקבוע נוהל אחיד בכל המקומות לשיטה.

יעקב טסלר: לא כל אחד, איש הישר בעיניו יעשה, מה שהוא רואה לנכון.

יעקב טסלר: ואני חושב שהמל"ג שעומד מעליהם צריך לדרוש את זה.

יעקב טסלר: נכון, הוא לא מתערב איך לעשות את זה, אבל ברגע שאנחנו רואים שיש בעיות בכל הדברים האלה, לדעתי, חשוב שהם ידרשו את הנוהל הזה.

יעקב טסלר: ולכן, כואב לי, שוב, שאין לנו את הכלי הזה לחייב אותם, אבל ליישם את החלופות, וברור שכל אחד מבין ואין עוררין על כך שצריכים לשמור על טוהר הבחינות, ומצד שני, על חופש המידע, על הפרטיות ועל הזכויות של הסטודנטים.

יעקב טסלר: תודה.

יוראי להב-הרצנו: תודה לך.

יעקב טסלר: הישיבה נעולה.