ועדת הכספים, כנסת 23, פרוטוקול מספר 239, 2021-02-01 13:00

משה גפני: שלום רב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: ביקש ממני חבר הכנסת אופיר כץ – הוא פנה גם במכתב, הוא פנה גם בעל-פה, הוא דיבר איתי על העניין הזה, הוא מבקש – כינוס דיון בנושא:

משה גפני: פערים בין הפריפריה למרכז במסגרות לילדים מחוננים.

משה גפני: חבר הכנסת אופיר כץ, אני ראיתי חשיבות בעניין הזה.

משה גפני: בבקשה, תסביר את הנושא.

אופיר כץ: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אופיר כץ: קודם כל, אני רוצה להודות לך.

אופיר כץ: כשאני מציף דברים של הפריפריה, אתה תמיד מוצא לזה מקום בסדר-היום.

אופיר כץ: יכול להיות שיצאת מאופקים, אבל אי-אפשר להוציא את אופקים ממך.

אופיר כץ: אז תודה רבה על זה.

אופיר כץ: ביקשתי את הדיון, בעקבות כתבה שפורסמה בשבוע שעבר של יעל בערוץ 12, על פערים במרכזי המחוננים בין הפריפריה למרכז.

אופיר כץ: הכתבה מציגה תמונת מצב אבסורדית, שבעצם, יש ילדים בפריפריה שיש להם פוטנציאל להיות מחוננים, אבל הם לא מצליחים לממש את זה, בשל כל מיני קשיים – אם מבחינת מרחק, אם קשיים כלכליים.

אופיר כץ: יש מספר דוגמאות – למשל, בקריית-אונו שבמרכז, ובנוף הגליל, יש מספר זהה של תושבים.

משה גפני: תן דוגמה.

אופיר כץ: תיכף אנחנו נראה דוגמאות מאוד מפורטות בסרטון קצר שנעלה.

אופיר כץ: בקריית אונו ונוף הגליל, לדוגמה, יש אותם מספר תושבים 40,000 – בקריית אונו – יש 184 מחוננים.

אופיר כץ: בנוף הגליל – 12, אנחנו מדברים פה על פי 15.

אופיר כץ: בהמשך נראה דוגמאות נוספות.

אופיר כץ: העניין הוא, שיש ילדים מחוננים בפריפריה, זה לא שאין, פשוט אין להם את האפשרות כן לממש את הפוטנציאל, וכן להיכנס למרכזים ולכיתות.

אופיר כץ: אני באמת שואל למה ילד ממגדל העמק או מדימונה, שהוא ילד בעל פוטנציאל שהוא מחונן, לא יוכל לממש את מה שקיים בו, וכן להיכנס למרכזים, וכן להיות כמו כל ילד אחר שכן יש לו את האפשרות הזו.

אופיר כץ: אנחנו לא יכולים להביט מהצד ולהשלים עם זה שנקודת הפתיחה של ילד שגר במרכז היא טובה יותר.

משה גפני: מה הבעיה?

אופיר כץ: אני כבר מגיע.

אופיר כץ: אנחנו לא יכולים להשלים עם נקודת פתיחה שילד שגר במרכז, יש לו פערי פתיחה יותר טובים מאשר שילד שגר בפריפריה.

אופיר כץ: אנחנו צריכים לתת לכל ילד את האפשרות ולא משנה איפה הוא גר.

אופיר כץ: בנתונים שקיבלתי, וחלק גם קיבלנו ממש לפני חצי שעה, קשה לעבד את הכול ביחד.

אופיר כץ: ראיתי שהבעיה, כפי שאמרתי, יש מקומות שהם רחוקים יותר, למשל שעה נסיעה, צריך להחליף שלוש תחנות אוטובוס, ויש כאלה שהמרחק קשה להם כי המקום רחוק.

אופיר כץ: ויש כאלה שהמימון של הנסיעה הוא קשה.

אופיר כץ: ומהנתונים שקיבלתי ממשרד החינוך, ראיתי שנדרשת השתתפות של העירייה בנסיעות 60/40.

אופיר כץ: אני חושב שכדוגמה זה דבר שמרחיב את הפער, כי אז מה אתה אומר?

אופיר כץ: שאותה רשות חזקה שיכולה לממן את זה, היא כן תאפשר את זה.

אופיר כץ: ורשות חלשה, עם מס נמוך יותר שקשה לה, אז הילדים שלה בעצם לא מקבלים את מה שרשות חזקה מקבלת.

אופיר כץ: כשזה לא דיפרנציאלי, זה לא מקטין את הפערים, אלא ההיפך – זה מרחיב את הפערים.

אופיר כץ: שוחחתי גם עם שר החינוך על זה.

אופיר כץ: לשמחתי, הנושא הזה ממש קרוב לליבו.

אופיר כץ: הוא אמר לי שהוא מאוד בעד כמה שיותר להרחיב.

אופיר כץ: סיפר לי גם על מרכזים נוספים שנבנים, גם בצפון, גם ברהט בדרום.

אופיר כץ: יחד עם זאת, אותם ילדים שכרגע אין להם את האפשרות כן להגיע למרכזים, או כן להיכנס לכיתות שחסרות בפריפריה, הרב גפני, השר אמר לי שכל פתרון שישדרג את זה, וכן יגרום להכניס יותר ילדים לתוכניות האלה הוא יהיה בעד והוא יתמוך.

משה גפני: על כמה ילדים מדבר חבר הכנסת אופיר כץ?

מנחם נדלר: אני מנחם נדלר, מנהל האגף למחוננים ומצטיינים במשרד החינוך.

מנחם נדלר: מדינת ישראל, היא אחת המדינות היחידות בעולם שעושה תהליך שוויוני ואחיד של איתור מחוננים ברמה הלאומית בכל בתי הספר, בכל המגזרים.

מנחם נדלר: נדבר גם על המגזר החרדי.

מנחם נדלר: זו בשורה טובה, הרב גפני.

מנחם נדלר: יש היום בישראל הרבה מדינות שבאות ללמוד מאיתנו את תהליך האיתור.

מנחם נדלר: יש היום בישראל 20,000 מחוננים בכל רחבי הקשת והמגזרים.

מנחם נדלר: אנחנו מפנים אותם למספר של תוכניות, מרכזי מחוננים שציין פה חבר הכנסת.

מנחם נדלר: 58 מרכזים שפרוסים בכל הארץ מתל-חי ועד אילת בדרום, ו-44 בתי ספר שבהם יש כיתות מחוננים שבהם אמנם זיהינו שיש מיקוד במרכז, ולכן, כל מה שאנחנו מרחיבים בשנים האחרונות בכיתות המחוננים הוא אך ורק בפריפריה.

מנחם נדלר: דוגמאות – פתחנו בשלוש השנים האחרונות כיתות מחוננים בשלומי, בקריית שמונה, ביוקנעם, במזרח ירושלים.

מנחם נדלר: בבאר שבע לתלמידי ציבור החמ"ד.

מנחם נדלר: חבר הכנסת הזכיר מרכזים שהולכים להיפתח.

מנחם נדלר: בשנה הבאה, ייפתח מרכז בשדרות ובכיס-ראסמיה בצפון עבור הדרוזים.

מנחם נדלר: אנחנו בהחלט כל הזמן על העניין הזה, כולל נושא של מלגות למי שלא יכול לשלם.

משה גפני: והחרדים?

מנחם נדלר: החרדים – זאת הפעם הראשונה שהצלחנו להתאים מבחן איתור לחרדים, ו-101 בתי ספר מציבור חב"ד, השתתפו השנה בשלב אל"ף של תהליך האיתור במטרה לפתוח - - -

ינון אזולאי: הוא שואל של החינוך העצמאי ושל הרשת איך מקדמים אותם?

מנחם נדלר: עוד לא, איתם זה יותר מורכב.

מנחם נדלר: איתם אנחנו עושים תהליך בבית שמש, כדי לנסות ולפתוח בתשפ"ג, מרכז חינוך למחוננים ומצטיינים חרדים ראשון מסוגו בארץ, אני מקווה שגם החינוך העצמאי השתתף בו עם התאמה של תכנים.

מנחם נדלר: עשינו את זה בירושלים, אתה מכיר את התהליך ולא הצלחנו.

מנחם נדלר: עברנו לבית-שמש, ואני מקווה מאוד ששם נצליח.

משה גפני: כמה ילדים יש בפריפריה שעליהם דיבר חבר הכנסת אופיר כץ.

מנחם נדלר: אין ילד בפריפריה שאותר כמחונן ואין לו מענה.

מנחם נדלר: זה חד משמעי במאה אחוזים.

שגית אפיק: זה לא מה שעולה - - -

ינון אזולאי: מה פירוש?

ינון אזולאי: אותו מחונן מגיע למקום, לבית הספר של המחוננים ויש לו מענה?

אופיר כץ: אבל דיברו ילדים ואמרו, שאותרו כמחוננים, ולא הייתה להם היכולת, כי זה היה רחוק.

מנחם נדלר: כל ילד שמוגדר כמחונן, מופנה על ידינו לאחד המרכזים הקרובים למקום מגוריו.

מנחם נדלר: אי אפשר להקים מרכז למחוננים בכל יישוב.

מנחם נדלר: ולכן, יש בצפון – מי שאותר בחצור הגלילית, הוא אכן צריך לנסוע לתל-חי, זה המרכז הקרוב אליו.

משה גפני: אם הוא גר בדימונה?

מנחם נדלר: יש מרכז בדימונה.

שגית אפיק: איך הוא נוסע?

מנחם נדלר: המשרד מתקצב הסעות, מה שנקרא – פר תלמיד.

מנחם נדלר: אמנם בסכום חלקי ממה שעולה הסעה בפועל לרשות.

אופיר כץ: המשרד מממן מאה אחוז מההסעות?

מנחם נדלר: לא.

מנחם נדלר: במרכזי העשרה אנחנו מממנים משהו שנקרא פר תלמיד.

משה גפני: אגיד לך, אנחנו ועדה שאנחנו צריכים לדעת כמה זה עולה בסוף.

משה גפני: זאת אומרת, יש מצב שבו אתה אומר, שאנחנו המדינה היחידה בעולם, יכול להיות, לא בדקתי.

משה גפני: אחת היחידות בעולם שאנחנו דואגים למחוננים.

משה גפני: אומר חבר הכנסת אופיר כץ, והייתה כתבה בטלוויזיה.

משה גפני: הוא אומר שיש שם תלמידים שהם מחוננים.

משה גפני: אבל הם גרים רחוק והם צריכים לקבל הסעה.

משה גפני: עכשיו, לא דומה אותו ילד שנמצא בפריפריה, לא דומה למי שנמצא במרכז.

משה גפני: מפני שבמרכז הוא יכול להגיע לבית הספר.

משה גפני: המחונן הזה יכול להגיע לבית הספר, וזה שגר בפריפריה לא יכול להגיע.

משה גפני: אתם מממנים לו את ההסעה ב-40% או 30% או 60% ואין, אלא אם כן מדובר ברשות חזקה.

משה גפני: אבל ברשות רגילה בפריפריה, או ברשות חלשה, הילד הזה לא יכול להגיע.

משה גפני: זה טוען חבר הכנסת אופיר כץ, תגיד לי איך פותרים את הבעיה הזאת, לאן הוא מגיע?

מנחם נדלר: ילד מעכו יגיע למרכז או בכרמיאל או בשלומי.

ינון אזולאי: אתה יודע כמה זמן נסיעה בבוקר מפה לשם?

מנחם נדלר: בוודאי – עכו כרמיאל, זה עניין של רבע שעה, עשרים דקות.

ינון אזולאי: אני באתי מעכו, אני יודע מה זה, זה לא רבע שעה, עשרים דקות.

ינון אזולאי: ..

אופיר כץ: אני רוצה להבין, מה שאתה אומר לי, שאין שום בעיה.

מנחם נדלר: לא.

מנחם נדלר: אני לא אומר את זה.

אופיר כץ: התכנית היא מצוינת.

אופיר כץ: אני רוצה שכל ילד שמוגדר כמחונן, יהיה לו את האפשרות להגיע למרכז המחוננים, או שתהיה לו כיתה סמוך למגוריו, אם לא במקום מגוריו, שתהיה לו את האפשרות הזאת, שלא בגלל טעמים כלכליים, הילד הזה לא יוכל להיות מחונן, למרות שיש לו את הפוטנציאל לזה, זה מה שאני מבקש.

אופיר כץ: אנחנו פה להביא את הפתרון.

אופיר כץ: אנחנו לא אחד נגד השני.

אופיר כץ: אנחנו ביחד.

משה גפני: בבקשה, חבר הכנסת טור פז.

משה גפני: ברוך הבא.

משה טור פז: אני, הייתה לי הזכות כמנהל מנח"י לפתוח את בית הספר הראשון במזרח ירושלים למחוננים.

משה טור פז: אני חייב לומר כאן, יש פה אתגר מאוד גדול, אני מיד אגיע אליו בפריפריה.

משה טור פז: אתם יודעים, הדבר הכי לא צודק בישראל, זה שוויון.

משה טור פז: כי כאשר אתה מנסה לעשות שווה בפריפריה, אתה בדרך כלל לא מצליח, ואז יש לך מצב של פוטנציאל לא ממומש.

משה טור פז: ניסיתי ולא הצלחתי לפתוח למגזר החרדי, שעיקר האתגר היה השמות תרבויות כמו שנאמר פה, ולא אתגר כלכלי – הייתה נכונות.

משה טור פז: אמנה כאן שלוש בעיות בעיניי שהן הליבה של הסיפור.

משה טור פז: הראשונה, כבר הוזכרה, זה הסעות.

משה טור פז: מה לעשות, הפריפריה יותר רחוקה, יש פחות תלמידים פר מוסד.

משה טור פז: המימון הממוצע של משרד החינוך היום הוא 72% מההסעה, תלוי ברמה הסוציו-אקונומית של הרשות.

משה טור פז: יש רשויות שלא מממנות, או שלא מגיעות לסך אפילו של הסעות, זה פער ראשון.

משה טור פז: פער שני – באמת, יש מקומות, כמו שאמר כאן ראש האגף, אני חייב לומר כאן

משה טור פז: כמי שישב בהנהלת משרד החינוך, זה אגף מצוין, מהטובים בעולם.

משה טור פז: איפה האגף פחות מצליח או יותר מאתגר אותו?

משה טור פז: שוב, פריפריה.

משה טור פז: כי הפריפריה עולה יותר.

משה טור פז: יש שלושה פתרונות.

משה טור פז: פתרון אחד – לפתוח מרכזים נוספים גם במקומות שזה במרכאות לא כלכלי.

משה טור פז: יושב כאן נציג האוצר, שהאוצר ייתן תקציב שהוא מעבר לסך הממוצע של ילד מחונן.

משה טור פז: אני מזכיר, שמחונן הוא אחוז וחצי מכלל האוכלוסייה – יש סטטיסטיקה מאוד ברורה.

משה טור פז: אפשרות שנייה, לפתוח עוד כיתות גם בבתי ספר קטנים בפריפריה, כיתות מחוננים / מצטיינים, ואני אומר כאן בהערת סוגריים למגזר החרדי, זה בעיניי הפתרון הטוב ביותר.

משה טור פז: כי כמו שאתך וחבריי יודעים יותר טוב ממני, יש לכל בית ספר את האופי שלו ואת הסביבה שלו, ויש בתי ספר שבכלל לא מתאים להם.

משה טור פז: בעיניי, המגזר החרדי מפסיד הרבה שאנחנו לא מצליחים לפתוח לו תוכניות מותאמות לציבור החרדי בתוך בתי הספר.

משה גפני: למה לא מצליחים?

משה טור פז: תראה, אני אגיד לך רק מהניסיון שלי, להם יש ניסיון יותר רחב.

משה טור פז: בדרך כלל, לא הצלחנו עם החינוך העצמאי להגיע לעמק השווה למה יהיה בתכניות וההשמות התרבויות שנדרשו לא הגענו.

משה טור פז: יש מה לעשות בזה בשני הצדדים.

משה טור פז: נקודה שלישית ואחרונה, בסופו של דבר, הפריפריה זה לא רק גיאוגרפיה, זו גם התאמה.

משה טור פז: יש פה נקודה שלא נאמרה פה.

משה טור פז: 20 ומשהו אלף הפוטנציאל בישראל הוא 36 – יש אוכלוסיות בפריפריה שלא מקבלות הזדמנות.

משה טור פז: אני אומר בתור מי שהוא אב לשני ילדים מחוננים – מה לעשות, יש אוכלוסיות שמראש מגיעות לכיתה ג', או ב', למבחנים, והם לא קיבלו הזדמנות בגיל הרך.

משה טור פז: אז, באמת, במקומות האלה יש שיטת ביצוע מראש.

משה טור פז: זה לא שלא מתחילים להקים להם.

משה טור פז: הם כבר צברו פערים בכיתה ב', שאי-אפשר לצמצם אותם, זה נורא שאני אומר את זה, אבל זה המצב.

משה טור פז: ולכן, בעיניי, חלק ממה שהוועדה הזאת צריכה לקרוא למשרד החינוך, ולהתמקד בפיתוח מצויינות לגיל הרך ולכיתות א'.

משה טור פז: תודה.

משה גפני: בבקשה, משרד האוצר.

מוחמד חלאילה: אני אתייחס לסוגיה של ההסעות.

מוחמד חלאילה: נאמר פה שהסבסוד של ההסעות של תלמידים מחוננים אינו מותאם לרקע הסוציו-אקונומי שלהם – זה פשוט לא נכון.

מוחמד חלאילה: תקציב ההסעות ממשרד החינוך ניתן בחלוקה – האמת 40%, 50%, וחלק מהרשויות המקומיות מקבלות תקצוב ברמה של 40% מעלות ההסעה או 50% או 80%.

מוחמד חלאילה: ויש רשויות שמקבלות 100%.

מוחמד חלאילה: מקבלים לפי מדד סוציו-אקונומי, ומה שנמצא בחוזר מנכ"ל משרד החינוך, וזה תקציב תוספתי מעבר לעלות הסעת התלמיד באותו יום לבית הספר.

מוחמד חלאילה: אם התלמיד מוסע בבוקר, הוא מקבל תקציב נוסף להסיע אותו למרכז למחוננים.

משה טור פז: כן, אבל זה יוצר פער, זה השוויון, זו הבעיה.

משה טור פז: כי רשות חלשה, זה בדיוק העניין, היא לא יכולה לממן את ה-50%, אפילו לא את ה-30%.

מוחמד חלאילה: בדרך כלל אם מדובר ברשות חלשה, אז היא תקבל את אחוז ההשתתפות הגבוה יותר.

אופיר כץ: אתה מבין מה אתה אומר, העתיד של הילד הזה תלוי אם הרשות היא חלשה או חזקה.

אופיר כץ: זאת אומרת, זאת אומרת, גם אם אתה אומר, אתה נותן לו 70%, מגדיר אותו כרשות חלשה, אבל הוא לא יודע להביא את ה-30%.

אופיר כץ: יכול להיות אפילו שנותנים גבוה שזה שונה, שלרשות חזקה אתם נותנים 30% ורשות חלשה נותנים 70% או 80%.

אופיר כץ: עדיין העתיד של הילד הוא אם הרשות יכולה לממן את ה-20%, או 30%.

אופיר כץ: ואם היא לא יכולה – אז הילד הזה לא יהיה בכיתת מחוננים.

אופיר כץ: הוא לא יהיה במרכז המחוננים.

שגית אפיק: מה העלות של ההפרש.

שגית אפיק: השאלה שלך היא בעצם מה העלות התקציבית של ההפרש.

שגית אפיק: כמה זה עולה?

אופיר כץ: כמה זה עולה ההפרש?

משה גפני: כמה זה עולה.

מוחמד חלאילה: אנחנו לא יודעים כמה זה עולה.

משה גפני: אני מציע כך.

משה גפני: אני מציע שאתה תשב יחד עם נדלר, שהוא מנהל האגף לתלמידים מחוננים, יחד עם מוחמד חלאילה, להגיד על כמה כסף מדובר.

משה גפני: אנחנו מקבלים החלטה עקרונית.

משה גפני: אנחנו הוועדה, מקבלת החלטה עקרונית שצריך שילדים מחוננים גם בפריפריה, יהיו במצב שווה למרכז הארץ.

משה גפני: הצטרכו ברשויות חלשות להוסיף כסף על הסעות או מה שנלווה לעניין הזה.

משה גפני: אנחנו צריכים לקבל החלטה שאנחנו תומכים בזה.

משה טור פז: תקציב ייעודי לזה.

משה גפני: אנחנו כוועדה מקבלים החלטה שלשנת 2022, שיהיה תקציב שהצטרכו לבנות את זה, יחד עם הכסף הזה, ואז אנחנו נלך אחורה מה אנחנו עושים ב-2021, לא שאנחנו מתחילים עם 2021, אלא מתחילים עם התקציב שאנחנו מקווים שיהיה ב-2022.

משה גפני: זאת אומרת זו החלטה עקרונית, שאנחנו תומכים בעניין הזה שילדים מחוננים צריך שמעמדם יהיה שווה, שהם יוכלו לעשות את הדברים שעושים החברים שלהם המחוננים במרכז הארץ או ברשויות חזקות.

שגית אפיק: אתה בעצם אומר, אתה רוצה לתקציב 2022, תקצוב לכך שהרשויות יקבלו מאה אחוז.

אופיר כץ: אנחנו בתקציב 2022, מכניסים - - -

משה גפני: כמה?

משה גפני: אני מבקש שאתם תשבו, אתה עם שני האנשים הנכבדים במשרד החינוך ובמשרד האוצר, לדעת על כמה אנחנו מדברים.

מנחם נדלר: אני רוצה להעיר הערה בבקשה, ביחס למה שאמר חבר הכנסת טור פז.

מנחם נדלר: אני רוצה לדבר גם על האיתור בפריפריה.

מנחם נדלר: האיתור בפריפריה, הוא לפי מה שאמר חבר הכנסת, ואני מסכים איתו, תלוי גם ברקע התרבותי שממנו צמח ובא התלמיד.

מנחם נדלר: אנחנו פוגשים תלמידים שאף פעם לא היו לא במוזיאונים, ולא בהצגה, ולא הוציאו אותם לאיזו שהיא פעילות העשרה, כי אין יכולות להורים.

מנחם נדלר: שם אנחנו חייבים לעבוד גם על העניין של העשרה לכלל שכבות הגיל, עוד לפני שאני עושה איתור בשכבות הגיל א' ו-ב', זה יניב הרבה מאוד תוצאות של עוד מאותרים בפריפריה.

אופיר כץ: יש את העניין שלפני המבחן.

אופיר כץ: הם לוקחים חברות פרטיות ומכינים אותם למבחן הזה.

משה גפני: אני מציע, וחוזר ומציע להצעה הזאת.

משה גפני: קודם כל, חסר לנו את הנתון, וחסר גם לך את הנתון הזה.

משה גפני: הם אנשי המקצוע שעוסקים בעניין הזה, משרד האוצר ומשרד החינוך.

משה גפני: לשבת בתוך שבוע ימים, להגיע למסקנה על כמה אנחנו מדברים.

משה גפני: על איזה סדר גודל.

משה גפני: אני מציע, שאנחנו, ועדת הכספים, נקבל החלטה עכשיו שאנחנו דורשים להכניס את זה בתקציב 2022.

משה גפני: 2022, עדיין אין תקציב, הממשלה הבאה תצטרך להכין אותו.

משה גפני: ההחלטה שלנו שמכניסים את זה בתוך התקציב.

משה גפני: כמה – אתה תצטרך להודיע לוועדה.

מנחם נדלר: יש כבר תקציבים שהם ספציפיים לפריפריה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני לא אמרתי להתעלם מזה.

משה גפני: אמרתי ב-2021, ברגע שאתה אומר שזה הסכום, אנחנו נבקש ממשרד האוצר, בתקציב ההמשכי להוסיף את הכסף הזה.

משה גפני: יהיה לנו הרבה יותר קל, מכיוון שאנחנו אומרים, ההחלטה על תקציב 2022, התקבלה.

משה גפני: ולכן, אנחנו מבקשים בתקציב ההמשכי, שהם יבואו ויגידו, רגע, הכסף הזה לא היה קודם, אבל הכסף הזה הוא כסף עתידי, שההחלטה שלנו היא החלטה עקרונית לעזור לילדים המחוננים.

משה גפני: אני לא חושב שתהיינה בעיות אם זה יהיה התהליך.

משה טור פז: אני רוצה להמליץ על עוד הצעה.

משה טור פז: כ-18% מילדי מערכת החינוך בישראל היום הם חרדים.

משה טור פז: למיטב ידיעתי, אין היום מרכז מצויינות חרדי או מחוננים.

מנחם נדלר: יהיה בשנה הבאה ראשון בחב"ד.

משה טור פז: אני מציע, אדוני היושב-ראש, גם כן נעשה עבודה ייחודית.

משה גפני: אני מקבל את זה, אני לא מכיר את העניין.

משה גפני: יש שתי רשתות גדולות – החינוך העצמאי ומעיין החינוך התורני.

משה גפני: זאת אומרת, אפשר להגיד הרבה דברים, אבל קודם כל צריך לדבר עם המנכ"לים של הרשתות האלה.

משה גפני: יכול להיות שלא נצליח.

משה גפני: יכול להיות שהוא צודק.

משה גפני: הוא ניסה ולא הצליח.

משה טור פז: אפשר להצליח.

משה גפני: אני לא מביע עמדה, אני לא נכנס לעניין המקצועי.

משה גפני: תטפל גם בעניין הזה איתם ביחד, אתה יושב איתם.

אופיר כץ: נצטרך לחזור לוועדה שוב?

משה גפני: לא.

משה גפני: להודיע רק.

שגית אפיק: אבל צריך שיתנו לך את הנתון.

שגית אפיק: את המספרים.

שגית אפיק: הוועדה צריכה לדעת מזה.

אופיר כץ: אחרי שיש לנו כבר את הנתון ויש לנו כבר תמיכה מהשר מה - - -

משה גפני: שוב דבר, שזה ייכנס בבסיס התקציב, ושיביאו את זה גם לתקציב ההמשכי.

משה גפני: אתה לא צריך להביא את זה לוועדה.

משה גפני: תצטרך רק להודיע לוועדה, שהכסף שצריך לזה הוא כך וכך.

משה גפני: אני לא חושב שזה יהיה תקציב בשמיים.

משה גפני: הוא אומר נכון, הוא אומר שיש חלק מהתקציב שנמצא.

משה טור פז: הסעיף הגדול הוא כמו שנאמר – כל הסיפור התרבותי, זה כסף גדול.

אופיר כץ: כן.

אופיר כץ: אני חושב שההחלטה היא טובה מאוד.

משה גפני: אני מבקש אם תוכל להודיע את זה לשר האוצר, זאת ההחלטה שלנו.

משה גפני: אנחנו נחכה בתוך כמה ימים שתבוא עם הנתון על כמה מדובר, ושזה יתחיל כבר עכשיו.

אופיר כץ: אחרי שאני אקבל את הנתונים, אני אפנה גם לשר החינוך גם בעל-פה וגם בכתב.

אופיר כץ: גם לשר האוצר, אני אעדכן אותם על ההחלטה.

אופיר כץ: זו בשורה גם לתושבי הפריפריה.

אופיר כץ: יידע כל ילד שמגבלה כלכלית או מגבלה של מרחק לא תמנע ממנו לממש את הפוטנציאל שלו כמחונן.

אופיר כץ: אני מודה שוב לך אדוני.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: הישיבה נעולה.