ועדת הכספים, כנסת 23, פרוטוקול מספר 240, 2021-02-08 10:00

משה גפני: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: הצעה לסדר של ינון, בבקשה.

ינון אזולאי: בוקר טוב, עיני כולם, כל המדינה, כל התקשורת, נשואות עכשיו לבית המשפט המחוזי בירושלים.

ינון אזולאי: שם נפתח משפטו של ראש הממשלה שכולנו מאחלים לו בהצלחה.

ינון אזולאי: ושימשיך להנהיג את מדינת ישראל בכבוד.

ינון אזולאי: במדינה מתוקנת אני חושב שהעיניים היו צריכות להיות נשואות לעוד מקום, למקום אחר, על בית המשפט המחוזי בחיפה.

ינון אזולאי: כרגע נמצא שם חברי וידידי, חבר הכנסת משה ארבל, שמייצג את השכבות החלשות, את הפריפריה, כחלק מתנועת ש"ס.

ינון אזולאי: תנועת ש"ס הגישה עתירה נגד קיבוץ ניר דוד על נחל האסי.

ינון אזולאי: היום הדיון שם.

ינון אזולאי: וקודם כל מפה אני מאחל לו בהצלחה.

ינון אזולאי: ושהצדק יצא לאור, שאנשי בית שאן, שאנשי הפריפריה, שכל עם ישראל יוכלו ליהנות מהמשאב הזה, ולא רק האליטות מהקיבוצים שכבשו את המדינה בעניין הזה.

ינון אזולאי: הגיע הזמן שכולנו נוכל ליהנות מהמקום הזה.

ינון אזולאי: ואני כחבר תנועת ש"ס אמשיך להילחם למען הפריפריה, למען החלשים.

ינון אזולאי: ומאחל לידידי היקר חבר הכנסת משה ארבל, שיהיה בהצלחה, שנשמע משם בשורות טובות, ושהצדק יצא לאור.

ינון אזולאי: כולנו נשמח ונוכל לבוא וליהנות, כי היום הרב גפני, לא אתה, לא אני ולא אתה אדוני מעפולה, אופיר כץ, לא יכולים להגיע לשם.

ינון אזולאי: הגיע הזמן שנעשה שם איזה ועדת כספים אחת טובה, ונוכיח לכולם ששם כולם יכולים להגיע.

ינון אזולאי: תודה.

משה גפני: ותנועת ש"ס תולה תקוות בבית המשפט?

ינון אזולאי: לא.

ינון אזולאי: אנחנו נותנים להם עוד אופציה כדי להוכיח שהם יכולים ללכת לפעמים לפי השכל הישר ולהוציא צדק.

משה גפני: אני לא פונה לבית המשפט, אני לא תולה בהם תקוות.

משה גפני: אני נלחם פה, זאת הזירה שבה צריך להיאבק.

ינון אזולאי: אתה צודק ב-100%.

ינון אזולאי: בינתיים עד שאנחנו נילחם פה, אתה יודע בדיוק את האמון שיש לנו בבית המשפט, אבל לפעמים העם מהפריפריה רוצה לשמוע גם את דעתו של בית המשפט.

ינון אזולאי: אולי הפעם הוא ירצה קצת לשנות את ההסתכלות עליו, שלפחות הוא מנסה לדאוג לחלשים.

משה גפני: זה הגיע לממדים בלתי אפשריים.

ינון אזולאי: אני לא מאמין שזה יקרה.

ינון אזולאי: אני גם עכשיו אומר: אני לא מאמין ששם זה יקרה, אבל נעשה בשביל עם ישראל עוד משהו קטן.

אופיר כץ: היה דיון גם פה בנושא, בוועדת הפנים.

אופיר כץ: ניסו להגיע לפשרה.

ינון אזולאי: אבל עוד פעם זה הגיע - - -

משה גפני: מהניסיון שלי, דיבר איתי בשעתו – היינו באוניברסיטת תל אביב – אהרון ברק, הוא אמר לי: אתם תהיו באופוזיציה, אז אתם צריכים את בית המשפט שיעזור לכם.

משה גפני: אתם תזדקקו לזה.

משה גפני: אמרתי לו: יכול להיות שבאופן פרטי אדם חרדי יכול להיות שיגיע לבית המשפט ואולי גם יקבל סעד באופן פרטי.

משה גפני: כציבור אנחנו מעולם – מאז קום המדינה ועד היום הזה – אני לא זוכר מקרה אחד שבית המשפט העליון נתן לנו סעד.

משה גפני: אמרתי לו את זה, אמרתי את זה גם בפני הציבור.

משה גפני: מעולם לא קיבלנו סעד מבית המשפט העליון.

משה גפני: אין לי מה לתלות תקוות.

משה גפני: או שאנחנו בקואליציה או שאנחנו באופוזיציה או שאנחנו יכולים להעביר חקיקה או שלא יכולים להעביר חקיקה.

משה גפני: מבית המשפט לא נרוויח שום דבר.

משה גפני: אני רק מתכוון אחרי הבחירות, אם תהיה לי יכולת, אדרוש את פסקת ההתגברות, בגלל שזה הגיע לממדים בלתי אפשריים.

משה גפני: זה כבר בלתי נסבל, בדברים שעומדים על סדר היום הציבורי, זה בלתי נסבל.

אופיר כץ: עם יאיר לפיד לא יהיה לך פסקת התגברות.

משה גפני: אז לא יהיה לי איתו, אז יהיה לי עם ביבי, מה זאת אומרת, הליכוד לא שיתף פעולה כל כך.

משה גפני: הליכוד מאשים אותי שלא דרשתי את זה מספיק.

משה גפני: אבל דרשתי, דרשתי, רק ראיתי שפה היה את כחלון ופה היו בעיות.

משה גפני: הפעם לא נוותר על זה.

משה גפני: זה בלתי אפשרי.

ינון אזולאי: הייתה הזדמנות להביא את פסקת התגברות, כשאנחנו כן רצינו את זה, והייתה מפלגה שהיום היא לא נמצאת איתנו, זה היה כולנו, הם התנגדו לזה ולצערי גם הליכוד היה איתם.

ינון אזולאי: אנחנו מקווים מאוד שהפעם גם הליכוד יהיה איתנו, כולם מבינים שצריך לעשות את פסקת ההתגברות.

משה גפני: לא יהיה, בסדר שיעשו קואליציה עם לפיד.

משה גפני: איתנו, עם יהדות התורה לא יעשו קואליציה אם לא תהיה פסקת התגברות.

משה גפני: אי אפשר ככה, זה דבר בלתי אפשרי.

משה גפני: יש פה עירוב בין הרשויות השונות, בין הרשות המחוקקת לבין הרשות השופטת, זה הפך להיות בלתי נסבל.

משה גפני: מכיוון שהעלית את זה אז אני רק רוצה להגיד: בימים האחרונים אני נמצא בעין הסערה על הנושאים שקשורים לציבור החרדי.

משה גפני: אני רוצה להגיד באופן חד משמעי ושאינו עומד אפילו לדיון, זה ברור לנו לחלוטין שהסיבה שיש התקפה, שזה בעצם מלחמת תרבות נגדנו.

משה גפני: זה לא להאמין, אנשים מקפידים על ההנחיות של משרד הבריאות, אני חי בתוך הציבור החרדי, ופה הולכים ותוקפים.

משה גפני: זה בגלל שאנחנו הולכים עם ביבי.

משה גפני: זאת הסיבה.

משה גפני: אם היינו אומרים ברמז שאנחנו לא הולכים איתו, ההתקפות היו פוסקות.

משה גפני: הרי לא יכול להיות הדבר הזה.

משה גפני: זה דבר שהוא בלתי מתקבל על הדעת.

משה גפני: מביאים כל הזמן את האוטובוס השרוף, כולם יודעים מי שרף את האוטובוס.

משה גפני: זה כבר לא סוד.

משה גפני: משל למה הדבר הדומה?

משה גפני: אמרתי אתמול בטלוויזיה – שאגיד שכל חילוני רוצח את אשתו.

משה גפני: למה?

משה גפני: בגלל שראינו תמונה של חילוני שרצח את אשתו.

משה גפני: רוצח מתועב.

משה גפני: זה יכול להיות?

משה גפני: אני יכול להוציא מילה כזאת מהפה?

משה גפני: לא.

משה גפני: אבל עלינו יכולים להגיד: שרפנו אוטובוסים.

משה גפני: למה?

משה גפני: בגלל שאנשים חסרי אינטליגנציה ועושים את זה בכוונה ומערבים את כל החרדים באותה צורה.

משה גפני: אנחנו נראים ככה.

משה גפני: לא מבינים שעושים לי הפגנות ליד הבית.

ינון אזולאי: גם אותם אלו שנראים כביכול כציבור חרדי, אנחנו לא תומכים בדרך שלהם, אף פעם לא היינו איתם.

ינון אזולאי: לא בהפגנות שלהם ולא בדרך שלהם שהיא דרך שאנחנו מגנים בכל תוקף.

ינון אזולאי: אנחנו שומרים על ההוראות, שומרים על הכול, אז מחפשים אותנו כדי להצביע עלינו: אתם כחרדים אותו דבר.

משה גפני: נכון.

משה גפני: כן, כל הזמן, הפוקוס הזה על אותם - - -

ינון אזולאי: אנחנו לא באים להצטדק שאנחנו חרדים, אנחנו חרדים בגאווה, ואנחנו מייצגים זאת נאמנה.

ינון אזולאי: כולם צריכים להבין שאנחנו שומרים על החוק, אנחנו מעודדים לשמור על החוק ושיפסיקו לחפש אותנו במקומות שלא שייכים לנו בכלל.

משה גפני: טוב.

משה גפני: אמרנו את מה שיש להגיד ורק שנהיה אנשים חזקים.

ינון אזולאי: אפילו לא הפריעו לנו, שמת לב – ישראל ביתנו לא היו פה להפריע.

ינון אזולאי: נתנו לנו לדבר חופשי.

משה גפני: טוב, הם לא נמצאים בדברים הרציניים.

ינון אזולאי: אל תדאג.

ינון אזולאי: אם היה פה איזה משהו חרדי והם היו יודעים – הם היו באים.

משה גפני: אנחנו עוברים לסעיף הראשון בסדר היום, אין לנו יום ארוך, יש לנו יום קצר.

משה גפני: אבל צריך לעשות את זה:

משה גפני: אישור השקעה בחברת פארק אריאל שרון בע"מ לפי סעיף 10 לחוק החברות הממשלתיות התשל"ה–1975.

משה גפני: השרה להגנת הסביבה גילה גמליאל ביקשה אישור השקעת הממשלה בחברת פארק אריאל שרון.

משה גפני: אנחנו כבר פעם שניה או שלישית - -

שלומית ארליך: שלישית.

משה גפני: - - שאנחנו דנים בעניין הזה.

משה גפני: מי מציג את הבקשה?

אלון זס"ק: אלון זס"ק, סמנכ"ל משאבי טבע במשרד להגנת הסביבה.

אלון זס"ק: פעם שלישית שאנחנו מבקשים.

אלון זס"ק: כרגע הצורה היחידה שאנחנו כמשרד שאחראי או בעצם השרה שאחראית על החברה יכולה להעביר כספים לחברה זה באמצעות השקעות הון בעלים.

אלון זס"ק: כרגע החברה היא לא זרוע ביצוע של המשרד להגנת הסביבה.

אלון זס"ק: ועל כן על מנת שהחברה תוכל להמשיך לתפקד שזה אומר לשלם משכורות, ביטחון, פיקוח, גינון, לרבות פרויקטים בטיחותיים כמו למשל: התשטיפים בהר הפסולת ועוד פרויקטים אחרים – אנחנו צריכים להמשיך ולהזרים כסף לחברה.

אלון זס"ק: חלק משמעותי מאוד מהכסף זה, זה כסף שיגיע מקרן הניקיון לטובת עבודות בהר הפסולת ועבודות בטיחותיות אחרות.

אלון זס"ק: רכיב נוסף הוא רכיב של שוטף.

אלון זס"ק: ובמקור בבקשה הייתה גם בקשה לתכנון למרכז מורשת אריאל שרון.

אלון זס"ק: לאור בקשת משרד המשפטים, החשב הכללי ואגף התקציבים, אנחנו מסכימים להוריד בשלב זה את הבקשה הזאת של 2.34 מיליון ש"ח.

אלון זס"ק: ולהישאר על 41.2 מיליון ש"ח.

משה גפני: אתה כבר הגעת לפתרון, אני עוד אוחז הרבה קודם.

משה גפני: מה מעמדו או מעמדה של חברת פארק אריאל שרון?

משה גפני: זה יחידת סמך של הממשלה?

משה גפני: זה גוף עצמאי?

משה גפני: ביקשתי בשעתו חוות דעת שמשרד המשפטים היה אמור לתת.

משה גפני: אני לא כל כך יודע בדיוק במה משרד המשפטים מתעסק.

משה גפני: אבל זה דבר שהיה צריך לתת עליו חוות דעת.

משה גפני: יש חוות דעת?

אלון זס"ק: אני מניח שתכף נעלה בזום את משרד המשפטים.

אלון זס"ק: אני גם לא משפטן - - -

שלומית ארליך: נזכיר שבדיון הקודם שקיימנו ביוני 2019, עלתה שאלה אז שהובאה לפתחה של הוועדה: האם נכון לעשות את העברת הכספים בדרך של זרוע ביצועית או בדרך של השקעה בהון המניות.

שלומית ארליך: הבנו אז שהיו חוות דעת שהיו צריכות להינתן.

שלומית ארליך: הייתה צריכה להתקבל החלטה של משרד המשפטים בעניין.

שלומית ארליך: רצינו לדעת האם התקבלה איזושהי החלטה?

אלון זס"ק: רק לאחרונה התקבלה החלטה שכן זה - - -

קריאה: אולי כדאי לתת לעו"ד נעם הרצוג להסביר.

משה גפני: יש כמה דברים.

משה גפני: תכף אאפשר לדבר.

משה גפני: אני רוצה שתדעו: אני מבקש לברר את העניין הזה.

משה גפני: אני יכול לבוא ולהגיד הגענו להסכמה, יעבירו 41 מיליון.

משה גפני: אני רוצה לדעת כמה דברים: מה מעמדו החוקי.

אלון זס"ק: זה חברת פארק אריאל שרון, זאת חברה ממשלית.

משה גפני: רגע, יש לי שאלות בעניין הזה.

משה גפני: אתם חברה ממשלתית, אז מה אתם מבקשים פה כסף?

משה גפני: אז שיביאו את תקציב המדינה ותקבלו כסף מתקציב המדינה.

משה גפני: מה מעמדו של הפארק?

משה גפני: מה מעמדה של החברה?

משה גפני: מה עשיתם עם הכסף שהעברנו פה כמה פעמים?

משה גפני: מי טיפל בזה?

משה גפני: מה עשו בזה?

משה גפני: לאן הכסף הזה הלך?

משה גפני: ואם זה לפי חוות הדעת של משרד המשפטים, אם אכן בסוף יתברר שזה בכלל חברה ממשלתית, אז יש לזה מעמד שונה, ואם זה חלק מזרוע ביצוע של הממשלה בנושא של הגנת הסביבה, אז הפתרון הוא פתרון פשוט.

משה גפני: למה אנחנו צריכים לדון בזה כל הזמן?

משה גפני: הדבר הראשון שאני רוצה לדעת זה מה מעמדה החוקי של חברת פארק אריאל שרון?

משה גפני: איך הגעתם למה שהגעתם.

אברהם נתן: אני יכול לענות?

משה גפני: בוודאי, מה השאלה, מי שיודע לענות שיענה, אם לא תהיה תשובה אנחנו נעבור לסעיף הבא בסדר היום.

אברהם נתן: שמי אברהם נתן, אני יושב-ראש החברה.

אברהם נתן: הפארק הוקם כחברה ממשלתית אבל היא חברה ממשלתית שהוגדרה לתועלת הציבור.

אברהם נתן: חברה ממשלתית לכל דבר ועניין.

אברהם נתן: בתקנון של החברה נשמט ולא נכנס הסעיף של זרוע ביצוע.

אברהם נתן: כי למעשה זו חברת מונופול, היא מטפלת רק בפארק.

אברהם נתן: יש החלטת ממשלה להקים את הפארק, ואנחנו צריכים להכשיר את הפארק כאזור נופש, אבל גם בגלל שהיה הר הזבל, שזה חי ונושם והוא זז כל הזמן, יש הקפדה יתרה על היציבות שלו.

אברהם נתן: יוצא גז מלמטה ואנחנו צריכים לאטום אותו כל שנה מחדש.

אברהם נתן: ולכן כל הכספים שאתם מעבירים הולכים לטובת אטימת ההר, הזרמת המים, חיזוק וביסוס ופיתוחו של הפארק.

משה גפני: למה הגעתם לזה שזה חברה ממשלתית?

משה גפני: למה זה לא היה יכול להיות זרוע ביצוע של הממשלה?

אברהם נתן: הממשלה בזמנו שהחליטה את זה, לדעתי זה נשמט, לא הצלחנו לברר למה אז זה לא נכנס בתקנון.

אברהם נתן: ברוב החברות הממשלתיות - - -

משה גפני: לא, אני שואל היום.

משה גפני: למה זה לא זרוע ביצוע?

משה גפני: גילה גמליאל היא השרה להגנת הסביבה, שתיקח את הטיפול בפארק.

אברהם נתן: נכון.

אברהם נתן: ב-2019, אדוני יושב-ראש הוועדה העלה את הנושא הזה, היה על זה דיון אצל היועץ המשפטי לממשלה, הוא הפנה את זה ללוין.

משה גפני: אצל מי?

שלומית ארליך: מאיר לוין.

ינון אזולאי: זה המשנה ליועץ המשפטי לממשלה.

אברהם נתן: ואחרי שקיבלנו אור ירוק לעניין, התחלנו - - -

משה גפני: היה דיון אצלו, אצל מאיר לוין?

אברהם נתן: כן.

אברהם נתן: והתקבלה החלטה שאפשר ללכת ולתקן את - - -

משה גפני: מה זה אפשר?

משה גפני: למה?

משה גפני: הרי אנחנו מדברים פה על פארק שנמצא כבר הרבה שנים.

משה גפני: כבר דנו בזה הרבה מאוד פעמים.

משה גפני: למה הגיעו למסקנה הזאת?

משה גפני: למה מאיר לוין אמר את מה שהוא אמר?

אברהם נתן: כי זה עלה ב-2019, לא עלה לפני זה.

אברהם נתן: התיקון בחוק לפני ארבע שנים, אם אתה זוכר, החליטו שאם רוצים להעביר כספים לחברות ממשלתיות, יש שתי אופציות: או שמעבירים את זה דרך זרוע ביצוע, או שמעבירים את זה דרך הון מניות עצמי.

אברהם נתן: חברת פארק אריאל שרון לא נכנסה בעניין הזה מטעות טכנית לדעתי.

אברהם נתן: זה לא הופיע.

אברהם נתן: ב-2019, כשהיינו פה לפני כשנה וחצי, הנושא הזה עלה, נבדק האם אפשר להכניס את השינוי, מאחר שפארק אריאל שרון הוא מונופול, הוא מטפל רק בנושא של הפארק.

אברהם נתן: התקבלה הסכמה.

אברהם נתן: התחיל הטיפול בזה, השרה החדשה הוציאה מכתב לכל הגורמים.

אברהם נתן: זה תהליך.

אברהם נתן: צריך לכנס, צריך את ההסכמה של החשב הכללי, של השר, של היועץ המשפטי.

אברהם נתן: בקיצור, זה נמצא בצינור.

אברהם נתן: ואם אנחנו נעבור את המשוכה הזאת אני מעריך שבפעם הבאה, דהיינו בשנה הבאה, זה יסתדר.

אברהם נתן: הכסף עצמו לא מתבזבז.

אברהם נתן: למה הוא לא מתבזבז?

אברהם נתן: כי זה עניין רישומי.

אברהם נתן: האם זה נרשם כהון עצמי של החברה, או נרשם כהוצאה.

משה גפני: תכף נדבר על הכסף.

משה גפני: קודם אני רוצה לדעת משפטית.

משה גפני: למה זאת ההחלטה?

משה גפני: אתה לא משרד המשפטים.

משה גפני: מי ממשרד המשפטים?

אברהם נתן: לא.

אברהם נתן: ידנו לא שפכה את הדם הזה.

משה גפני: אתם יכולים לשפוך עליהם זבל.

אברהם נתן: טעות כמו שטעות קורית.

משה גפני: בסדר, אני רוצה לברר את זה.

משה גפני: יכול להיות שנגיע למסקנה שאין ברירה.

משה גפני: מה לעשות, אנחנו חלמאים כאלה, מדינה חלם.

משה גפני: אבל אין ברירה, יכול להיות, אני לא יודע, את זה נברר.

נעם הרצוג: אדוני, אשמח להתייחס.

משה גפני: בבקשה.

נעם הרצוג: תודה רבה, אני רק מבקש להבהיר: אנחנו מדי שנה, כבר שלוש-ארבע שנים - - -

משה גפני: רגע, מה שמך ומה תפקידך בכוח.

משה גפני: אנחנו צריכים לדעת בשביל הפרוטוקול.

משה גפני: למען ההיסטוריה.

ינון אזולאי: בעוד שנתיים שנבוא, שנדע מי דיבר פה.

נעם הרצוג: שמי נעם הרצוג, אני עו"ד ממשרד המשפטים.

משה גפני: טוב.

משה גפני: ומה אתה רוצה להגיד, מה היה?

נעם הרצוג: אנחנו מדי שנה מגיעים לדיון בוועדת הכספים בנושא השקעת הכספים בפארק אריאל שרון.

נעם הרצוג: בזמנו נשאלנו האם יש מניעה משפטית להעביר את המימון לפארק בדרך של השקעת הון בעלים כפי שנעשית מדי שנה בשלוש-ארבע השנים האחרונות.

נעם הרצוג: ומסרנו גם לאדוני בדיון בשנה שעברה, שאין מניעה משפטית לפעול בדרך הזו.

משה גפני: רק שניה.

משה גפני: תקשיב רגע לשאלה: ניהלתי כמה ישיבות שבהם היה דיון, חיכינו שנה וחצי לחוות דעת שלכם, של מאיר לוין, למה הולכים בדרך אחת ולא בדרך אחרת?

משה גפני: לא אם אתם נותנים רשות.

משה גפני: הייתה שאלה משפטית, האם אנחנו הולכים דרך הון המניות, מה שעכשיו מבקשים מהוועדה, או האם אנחנו הולכים כזרוע ביצוע של המשרד להגנת הסביבה או של הממשלה, מה שהממשלה תחליט.

משה גפני: מה הביא אתכם להחלטה הזאת?

משה גפני: אני מבקש לדעת.

משה גפני: שנה וחצי חיכינו למאיר לוין, היה עסוק כנראה במשהו אחר.

נעם הרצוג: אני מבין.

נעם הרצוג: קשה עם הזום וגם לשמוע ככה.

משה גפני: בבקשה.

ינון אזולאי: יכולתם לבוא אם רציתם.

נעם הרצוג: אדוני, הוזמנו אתמול בערב.

נעם הרצוג: אדוני, אני מבקש להתייחס.

נעם הרצוג: אנחנו לא מחליטים על המדיניות של הממשלה ביחס לפארק אריאל שרון.

נעם הרצוג: נשאלנו האם יש מניעה משפטית לפעול באחת משתי הדרכים ומסרנו שאין מניעה משפטית לפעול באחת משתי הדרכים, ושההחלטה איזו דרך לפעול נתונה למשרדים האחראים שהם פה על הקו ואתה יכול לשאול אותם מה עמדתם בעניין של מדיניות לא של - - -

משה גפני: ראשית אני רוצה לומר לך שההזמנה לוועדה יצאה בשבוע שעבר.

משה גפני: משרד המשפטים קיבל זימון לוועדה באותו יום שאנחנו הוצאנו את הזימון לוועדה.

משה גפני: יכול שבמשרד אמרו לך רק אתמול.

משה גפני: יכול להיות.

נעם הרצוג: אני לא באתי בביקורת לאדוני.

משה גפני: לא, אני באתי בביקורת לעצמי – למה הוזמנת בזמן.

משה גפני: הרי אנחנו מדברים על נושא שהוא נושא לא מי יודע מה, אבל הוא נושא שצריך לדעת את הפרטים, שלא נעשה טעויות.

משה גפני: משרד המשפטים הוזמן.

משה גפני: גם לישיבה הזאת וגם לישיבה הבאה.

נעם הרצוג: בסדר.

נעם הרצוג: אדוני יסכים איתי שהדיון כאן היום הוא בנושא השאלה האם הוועדה מוכנה לאשר למדינה את ההשקעה שהמדינה מבקשת ולא בשאלה משפטית.

נעם הרצוג: ואנחנו לא רואים שיש שאלה משפטית על הפרק, אנחנו מסרנו שאין מניעה משפטית לפעול בכל אחת משתי הדרכים ושההחלטה ביניהם היא החלטה לגורמי קביעת המדיניות ולא לנו המשפטנים.

משה גפני: טוב.

ינון אזולאי: אפשר?

משה גפני: כן, בבקשה.

ינון אזולאי: תגיד לי רק אם השתנה משהו הרב גפני, אני רוצה להקריא לך משהו קטן מפרוטוקול, אולי אתה זוכר מי אמר את זה.

ינון אזולאי: התייחסות של הממשלה, הרב גפני, תגיד אם אתה זוכר – לא אקרא את הכול: ההתייחסות שלכם של הממשלה בוועדת הכספים היא התייחסות מזלזלת, התייחסות שקשה מאוד לעבור עליה לסדר היום.

ינון אזולאי: באים עם בקשה לגיטימית לגמרי - - - דיבר איתי השר כמובן.

ינון אזולאי: ואז שם שואל אותו אחד: הייתי מקיים את הדיון בשאלה האם פארק אריאל שרון צריך להיות בדרך של זרוע ביצועית.

ינון אזולאי: הרב גפני, הדברים מעידים בפני עצמם.

ינון אזולאי: המשפטים האלה היו פעם שעברה.

ינון אזולאי: היושב-ראש אמר את זה וסיכם.

ינון אזולאי: ואני לא רואה שיש פה את הסיכומים ולא רואה שלמדו את הלקח מפעם שעברה.

ינון אזולאי: אמרת אז: מה משחקים איתנו, שיביאו ויגידו ממשרד המשפטים – לא נוגע בדבר, ויש פה ויכוח מקצועי אם פארק אריאל שרון צריך להיות זרוע ביצועית של המשרד להגנת הסביבה.

ינון אזולאי: והשאלה היא כזאת: אתם טוענים שאתם לא זרוע ביצועית.

ינון אזולאי: למה זה לא בבסיס התקציב?

ינון אזולאי: למה כל פעם צריך לשחק עם הכסף, צריך לבוא – 40 מיליון, 12.6, עכשיו עוד 41 מיליון.

ינון אזולאי: ובעוד שנה תבואו עוד פעם.

ינון אזולאי: תכניסו את זה פעם אחת לבסיס התקציב.

ינון אזולאי: מה עשיתם עם הכסף מאז?

ינון אזולאי: הייתם פה ביוני 2019.

ינון אזולאי: מה נעשה עם הכסף?

ינון אזולאי: אנחנו יודעים את הסיפור של המתקנים שם שנמצאו אז בלי תו תקן, אני לא יודע מה קורה איתם היום.

ינון אזולאי: היה סיפור שצריך את הכרטיסים בתמיכה ממשלתית.

ינון אזולאי: מה עשיתם מאז?

ינון אזולאי: תגידו לי קורונה, אבל מה היה מיוני עד מרץ.

ינון אזולאי: תבואו לוועדה עם תשובות.

ינון אזולאי: אין בעיה כל פעם לבוא לוועדה ולקבל – 40 מיליון, 20 מיליון.

ינון אזולאי: זה לא כספומט.

ינון אזולאי: ועדת כספים זה לא כספומט.

ינון אזולאי: זה סך הכול ועדה שמפקחת.

ינון אזולאי: ולכן חשוב לנו לקבל מידע מה קורה בדיוק עם הכספים האלה.

ינון אזולאי: אנחנו רוצים לעשות, אבל מצד שני תדאגו, ואנחנו חושבים שזו הדרך הכי טובה, לשים את זה בבסיס התקציב, במקום כל פעם לבוא.

ינון אזולאי: גם בשבילכם, לא כמו כל פעם: תעשו טובה, תנו לנו 40 מיליון, 12.6, 40 מיליון, 41.

ינון אזולאי: חבר'ה, זה לא המקום שעושים את המשחקים האלה.

ינון אזולאי: תבואו, שימו את זה בבסיס התקציב.

ינון אזולאי: שימו בפרונט את כל הנתונים כדי שנוכל לאשר לכם את זה.

משה גפני: אני רק מצטרף לעניין הזה, למה שאמר חבר הכנסת ינון אזולאי.

משה גפני: לצערנו הרב אין לנו עכשיו תקציב.

משה גפני: תגידו מה התוכנית שלכם?

משה גפני: למה אתם צריכים כסף?

משה גפני: מה עשיתם עם הכסף שהעברנו לכם?

משה גפני: לאן הכסף הזה הלך?

משה גפני: ולאחר מכן, תגידו מה התוכנית שלכם לעתיד.

משה גפני: משרד המשפטים מתחמק מהעניין.

משה גפני: הוא מתחמק, הוא אומר: אתם תחליטו.

משה גפני: מה זה אתם תחליטו?

משה גפני: משרד המשפטים מתערב פה בדברים הכי קטנים.

משה גפני: הוא לא היה צריך להתערב פה ולהגיד מה הוא חושב שצריך לעשות?

משה גפני: הוא מתערב, אני כבר לא מדבר על דברים גדולים שהוא מתערב בדברים שלא נוגעים אליו.

משה גפני: הוא מתערב גם בדברים קטנים, שאנחנו לא מבינים מה ההתערבות הזאת.

משה גפני: פה הוא כלום.

משה גפני: אנחנו מבקשים, ביקשנו בישיבות קודמות.

משה גפני: נניח לעניין הזה, בסדר, עם משרד המשפטים נבוא חשבון על ההתנהלות הזאת.

אופיר כץ: הרב גפני, לגבי הפארק עצמו, אנחנו עוד לא סגורים על ההגדרה, אבל בגלל שהמשרדים מלמעלה, כל המשרדים הרלוונטיים – אוצר, משפטים, הגנת הסביבה, שלא טיפלו בזה עד עכשיו, בגלל הטיפול מלמעלה שלא נעשה – זה לא צריך להשליך על העבודה השוטפת שלהם.

אופיר כץ: העבודה תוארה כאן, שזה הר הזבל והמשכורות לעובדים.

אופיר כץ: במיוחד בתקופה הזאת, אנחנו תמיד מבקשים גמישות ממשרדי הממשלה, אז גם פה אנחנו צריכים שהפארק עצמו והעובדים שם לא יענשו בגלל המחדלים של משרדי הממשלה מלמעלה.

משה גפני: בגלל הסיבה של מה שאתה אומר זה על סדר היום.

משה גפני: זה עיקר הישיבה.

משה גפני: אנחנו צריכים לברר את הדברים.

אופיר כץ: בטח.

ינון אזולאי: כמה עובדים יש לכם שם?

אלון זס"ק: אם אפשר להציג קצת מה עשינו בכסף.

אלון זס"ק: ונתייחס לנושא הזה שמנכ"ל החברה יציג את זה ואז זה יהיה הרבה יותר ברור לכולם איפה אנחנו נמצאים.

משה גפני: ואז הוא יגיד גם לגבי העובדים.

דן ליכטמן: ברשותכם, אענה.

דן ליכטמן: השאלות הן לגיטימיות.

משה גפני: מי הדובר?

דן ליכטמן: דן ליכטמן, מנכ"ל החברה מזה כשנה.

דן ליכטמן: עם זה דווקא אני רוצה להתחיל: החברה למעשה התנהלה ללא מנכ"ל קרוב לשלוש שנים, עם קוורום חסר של דירקטוריון.

דן ליכטמן: כך שתהליכי העבודה היו בעיתים מאוד ולשמחתי אני יכול לומר שבשנה האחרונה יש קוורום דירקטוריון מלא והנהלה שהתחלפה.

דן ליכטמן: אם כי, כל האירועים שהיו בעבר.

משה גפני: מי זה הדירקטוריון?

דן ליכטמן: יושב הראש זה אברהם נתן, וישנם - - -

משה גפני: מי החברים?

משה גפני: יש גם ראשי רשויות בדירקטוריון?

דן ליכטמן: כן.

דן ליכטמן: מרמת גן - - -

אברהם נתן: רשויות.

אברהם נתן: לא ראשי עיר.

דן ליכטמן: סגן ראש העיר רמת גן.

דן ליכטמן: ובדרך ראש עיריית חולון.

אברהם נתן: וגם אזור.

משה גפני: ובני ברק גם?

דן ליכטמן: אנחנו נשמח.

אברהם נתן: עוד לא.

משה גפני: מי ביקש מכם לשמוח.

משה גפני: מה אכפת לי שלא תשמחו, אבל שבני ברק גם תיכנס.

משה גפני: זה יהיה ל-210 אלף תושבים.

ינון אזולאי: ארנונה לאיזה עיר אתם משלמים?

ינון אזולאי: לאיזה ערים?

דן ליכטמן: אין ארנונה.

דן ליכטמן: זה שטח גלילי - - - מוניציפלי.

דן ליכטמן: במסגרת התקן של 12 הדירקטורים יש מקום לארבע מתוך חמש רשויות שעוטפות אותנו.

משה גפני: מי רשויות?

דן ליכטמן: תל אביב, אזור, חולון, בני ברק ורמת גן.

דן ליכטמן: מבחינתנו זה שקוף, ככל שיהיו יותר זה הרבה יותר טוב.

דן ליכטמן: כי יש לנו דיאלוג מצוין.

דן ליכטמן: הפארק הזה אמור לשרת בסופו של יום את התושבים במטרופולין שעוטף אותו.

דן ליכטמן: לגופו של עניין:

דן ליכטמן: אני שמח לבשר שבשנה האחרונה – וניתן להוכיח את זה פה בעליל – בהשקעה יחסית לא גדולה, פותחים מתחם גדול מאוד שנקרא מתחם הכניסה הצפונית.

דן ליכטמן: ולשאלתך לגבי אותם מתקנים שהעלו עובש בנמל: הם כבר מותקנים ואמורים להסתיים ממש בחודש האחרון.

דן ליכטמן: אותם מתקנים שהיו חמש שנים בתוך קונטיינרים.

דן ליכטמן: נגמרו ההליכים המשפטיים, סגרנו את כל הסוגיות הכלכליות-כספיות, והקבלן עלה לשטח.

ינון אזולאי: רק תבדקו שיש להם תו תקן בסדר.

ינון אזולאי: עברו עכשיו חמש שנים.

דן ליכטמן: תן התקן בסדר, כולל נגישות, כולל הכול.

דן ליכטמן: יותר מזה - - -

משה גפני: כמה חברי דירקטוריון יש?

דן ליכטמן: נכון להיום יש לנו שישה.

משה גפני: שישה חברים?

דן ליכטמן: כן.

דן ליכטמן: ובדרך עוד שניים.

דן ליכטמן: אפשר לומר שמונה.

דן ליכטמן: ואני חייב לומר שלא מעט עבדו עם חמישה חברים, לפעמים ארבעה אפילו.

משה גפני: אמרת שבעבר היה הרכב חסר.

אברהם נתן: אתה יודע, בחירות, ואי אפשר - - -

משה גפני: בחירות יש פה תמיד.

אברהם נתן: כן, נכון.

משה גפני: אבל צריך שהפארק יעבוד, צריך שהעובדים יקבלו שכר.

אברהם נתן: הפארק מוחזק כבן ערובה.

אברהם נתן: יש מעל גופים שהם ממנים את הדירקטורים, הם צריכים להעביר את התקציב, הם הכול.

אברהם נתן: ויש עובדים מסורים שעובדים שם, 25 עובדים קבועים ועוד כ-30 עובדי קבלן משנה שמחזיקים את הפארק.

אברהם נתן: המסילה הרביעית צריכה לעבור בשטח הפארק, ואנחנו מטפלים בעניין הזה.

אברהם נתן: יש הר זבל שהוא חי, יוצא ממנו גז שאנחנו צריכים לאטום אותו כל שנה מחדש.

אברהם נתן: אלה דברים בטיחותיים שכל תושבי האזור צריכים.

אברהם נתן: אנחנו צריכים להשגיח עליהם.

אברהם נתן: וזאת הסיבה שכל שנה אתם תעבירו תקציב, כל שנה.

משה גפני: או שנעביר או שלא נעביר.

אברהם נתן: נכון.

אברהם נתן: או דרך הון עצמי, כי מסיבות בטיחותיות זה יעבור.

ינון אזולאי: לא.

ינון אזולאי: הוא אומר זה הסיבה שהם באים לפה כל שנה, זו לא הסיבה שאנחנו צריכים להעביר.

ינון אזולאי: יש סיבה שבגללה הם צריכים לבוא לפה כל שנה.

משה גפני: בסדר, הבנתי.

משה גפני: בגלל שאי אפשר להגיד מראש שאנחנו מעבירים.

משה גפני: אני מעריך שנעביר.

אברהם נתן: למרות שאני שמח לבוא לישיבה של אנשים מכובדים, זה לא נוח לנו לבוא כל שנה.

אברהם נתן: לפני ארבע שנים - - -

משה גפני: למה, אבל שאלנו קודם.

משה גפני: למה אתה לא שואף להגיע למצב שבו זה יהיה זרוע ביצועית של הממשלה?

אופיר כץ: נכון.

אופיר כץ: אתה צריך לבוא לפה.

אברהם נתן: כשהתמניתי לפני שנתיים וחצי הסתבר לי, ואז באתי אליך להעברת הצווים והסתבר שיש בעיה.

אברהם נתן: ואז מיד פנינו למשרד האוצר.

אברהם נתן: יש הליכים מסוימים שהמדינה – שהם לא תלויים בחברה – שצריכה לתאם בין משרד האוצר וכולי, וכל התאום הזה עדין לא הסתיים.

אברהם נתן: ולכן השנה גם באנו, אבל לפחות אנחנו נמצאים בתהליך.

אברהם נתן: בתהליך הזה חזקה עליו שיסתיים.

אברהם נתן: מי יתקע לכף ידנו ש - - -

אופיר כץ: איזה משרד אחראי לתכלל את כל הנושא?

אברהם נתן: המשרד לאיכות הסביבה הוא היוזם, והוא מעביר את זה לחשב, וצריך לפנות - -

אופיר כץ: אז המשרד צריך לטפל בזה.

אברהם נתן: - - לשר האוצר, וצריך את האישור של משרד המשפטים ומינו עכשיו גם שר ממונה רק על רשות החברות וגם את רשות החברות צריך.

אברהם נתן: ואף אחד לא יתקע לידי שבבחירות בעוד שלושה חודשים יישארו אותם האנשים ואותם תהליכים.

אברהם נתן: זה בעייתי.

אברהם נתן: השר פה של איכות הסביבה יתחלף, שר האוצר יתחלף, וכל שר צריך ללמוד את הנושא מחדש.

ינון אזולאי: ושרי המשפטים התחלפו.

ינון אזולאי: כל אחד היה התחלף, שם היה התחלפו.

אברהם נתן: אל תוסיף לי, מספיק לי גם כך.

אברהם נתן: גם כך תבינו שהבעיה לחברה, זה עומס כבד מאוד על העובדים שלא יודעים כל שנה איך הם יקבלו משכורת.

אברהם נתן: אנחנו בידכם.

משה גפני: לאן הלך הכסף?

משה גפני: זה הדבר שהכי מטריד אותי.

דן ליכטמן: הכסף הלך לפיתוח - - -

משה גפני: כמה כסף הועבר בוועדה?

שלומית ארליך: בשנת 2017 אישרנו לכם עד 40 מיליון שקלים.

שלומית ארליך: בשנת 2019 – 40.5 מיליון שקלים.

משה גפני: לאן הלך הכסף?

ינון אזולאי: וקיבלתם מהאוצר גם 12.6, לא?

דן ליכטמן: זה בתוך זה, זה חלק מהמסגרת שדיברו עליה של 80.5.

דן ליכטמן: הכסף הזה הלך לפיתוח של כל המתחם הצפוני של הפארק.

דן ליכטמן: הפארק נכון להיום מאכלס בתוכו את ההר – כמו שאמר קודם לכן אברהם – שבחלקו עדיין מוכן וקולט אזרחים וקהל שמגיע אין כסף נכנס פנימה.

דן ליכטמן: המקום החדש שאנחנו אמורים לפתוח אותו בחודשים הקרובים זה המתחם הצפוני שלוקח בתוכו את כל השיקום של חוות שלם לשעבר.

דן ליכטמן: גן אקולוגי עם מגוון אקולוגי גדול מאוד; ציר פרגולה; פריחת חורף; מתקני שעשועים שאין כדוגמתם בשום מקום בארץ שיפתחו לציבור הרחב, מדשאות ודברים אחרים.

דן ליכטמן: הכסף הלך לשם.

דן ליכטמן: אני חייב פה לציין: את ההשקעות אנחנו לא באים ולצורך העניין מקבלים את הכסף ומשקיעים, אלא תמורת חשבוניות.

דן ליכטמן: אחרי שסיכמנו את ה - - -

משה גפני: זה ברור.

משה גפני: לא משנה, אבל אני רוצה לדעת למה זה הלך.

דן ליכטמן: הכסף הזה הלך למתחם הצפוני שהוא מחכה כבר שנים שהשקיעו בו כבר עשרות מיליונים.

משה גפני: מה זאת אומרת הוא מחכה, אבל קיבלתם למעלה מ-80 מיליון שקלים.

משה גפני: למה הוא מחכה?

דן ליכטמן: אסביר: חלק מהבעיות שהיו בפארק זה הליכים משפטיים הדדיים שהיו מול קבלנים ואחרים שלא מנעו גם את הכניסה של אותם קבלנים חזרה לעבודה.

דן ליכטמן: פתרנו את זה, פתרנו את זה במצב כזה ששלוש תביעות משפטיות גדולות מאוד נגמרו.

דן ליכטמן: ולכן יכולנו להחזיר את הקבלנים, לשלם להם את מה שמגיע להם ולתת להם את ההפרש כדי שישלימו את העבודות.

דן ליכטמן: ואני מזמין את כבודו ואת כל החברים, בעזרת השם ביוני, לבוא לפתיחה החגיגית שנעשה ותראו איזה מקום זה הולך להיות למיליוני אזרחים שיוכלו לבוא וליהנות מהמקום הזה.

דן ליכטמן: זה הרי מקום שמשקיעים בו כל יום בתחזוקה, בגינון, באבטחה, אבל את האזרחים אני לא רואה.

דן ליכטמן: וזה מה שיוביל אותם פנימה, זה הכסף הגדול שאתם מדברים עליו.

דן ליכטמן: הכסף הזה הלך לכיוון הפיתוח.

ינון אזולאי: כלומר מבחינתך אתה אומר שביוני 2021 – כמובן בהתחשב במצב הקורונה – נוכל להיכנס, ליהנות בפארק.

דן ליכטמן: בדיוק.

דן ליכטמן: יותר מזה - - -

משה גפני: מתי?

ינון אזולאי: חודש סיוון.

דן ליכטמן: - - - היום בעידן הקורונה, מה שמביא הרי את הקהל זה הפארקים הפתוחים.

דן ליכטמן: זה פארק פתוח מהגדולים בארץ, אם לא בעולם.

דן ליכטמן: אנחנו רוצים לנצל את העובדה שזה בין המקומות היחידים במטרופולין דן שאפשר להגיע אליו חינם אין כסף.

דן ליכטמן: נדע לעשות, יש לנו מודלים כלכליים מאיפה להוציא את הכסף ולא מהאזרחים.

דן ליכטמן: הדבר הנוסף – יש את מגה הפרויקט שנקרא המסילה הרביעית, והוא עובר בפארק.

דן ליכטמן: כל הסוגיה הזאת של איגום איילון, מה שנקרא פרויקט הניקוז של מניעת הצטברות של ההצפות עובר דרכנו, אצלנו.

דן ליכטמן: חלק ניכר מהכסף הולך לפיתוח של הפארק ועל פי תוכנית אדריכלית שלנו.

דן ליכטמן: זה לא מגיע בכלל לוועדה זה כבר צבוע.

דן ליכטמן: זאת אומרת שיש פה הרבה מאוד רכיבים.

דן ליכטמן: לכל הפרויקטים הגדולים, אנחנו מדברים בסך הכול על הנהלה מאוד מצומצמת.

דן ליכטמן: כמות עובדים יחסית מאוד קטנה, אנחנו בעיקר עובדים באאוטסורסינג.

דן ליכטמן: ולכן אני חושב שגם מבחינת יעילות יש פה חברה מאוד יעילה.

דן ליכטמן: כל שקל שיוצא היום, יוצא צבוע ויודעים להוכיח לאן הוא הלך.

דן ליכטמן: ויותר מכך, נוכל להביא את האזרחים שמחכים לפארק הזה.

ינון אזולאי: יש לי שאלה: מתוך הסכום של 92.

ינון אזולאי: 6, 93.5.

שלומית ארליך: 80 אישרנו בוועדה.

ינון אזולאי: והיה עוד 12.6 של משרד האוצר.

משה גפני: הם קיבלו גם ממשרד האוצר.

ינון אזולאי: 40,40, ו-12.6.

ינון אזולאי: אני צודק?

משה גפני: פחות או יותר, כן.

משה גפני: 40 ו-40.5 ועוד 12.

ינון אזולאי: כמה מתוך זה הלך על משכורות נטו?

ינון אזולאי: בערך, פלוס-מינוס?

אברהם נתן: כ-5 מיליון שקלים בשנה הולך למשכורות.

ינון אזולאי: ומבחינת התמחור של הכרטיסים?

אברהם נתן: חופשי.

אברהם נתן: זה פארק חופשי לציבור.

דן ליכטמן: זה חל"צ.

ינון אזולאי: כלומר, המדינה מסבסדת את זה.

אברהם נתן: המדינה מסבסדת.

אברהם נתן: מאה על מלא.

ינון אזולאי: גם לא יהיה מחיר?

דן ליכטמן: ינון, אין היום שום פארק בעולם שיודע לכלכל את עצמו ב-100%, אבל מאחר שיש לנו 31 מטר מרובע של שטחי מסחר, יש לנו על תוכניות עסקיות.

ינון אזולאי: אתה משכיר את המקומות שם.

דן ליכטמן: בדיוק.

דן ליכטמן: ולכן משם תבוא ההכנסה ואולי כך פחות נזדקק למדינה בהמשך.

ינון אזולאי: קח עוד הצעה שלי מניסיון – מגיעים הרבה משפחות עם ילדים, מכל הסוגים, יגיעו אליכם ואני בטוח שאתם לא תהיו נחל האסי, אתם תפתחו את זה לפריפריה, לכולם, ותראו שאפילו הזבל של מדינת ישראל יוצא ממנו דברים טובים.

ינון אזולאי: תיקח את ההצעה שלי – תעשו פיקוח על המחירים, שלא ימכרו ארטיק קרח ב-10 שקלים.

ינון אזולאי: יברכו אתכם על הנושא הזה.

ינון אזולאי: תאמין לי – יהיה לכם מספיק מאיפה להרוויח.

אברהם נתן: יש לנו פיקוח על זה.

דן ליכטמן: כבר היום יש לנו פיקוח, יש לנו מקום שעובד עם - - -

ינון אזולאי: מעולה.

ינון אזולאי: אנחנו יודעים איך זה כשאנחנו מגיעים למקום, אתה בא עם ארבעה ילדים, ארטיק קרח אתה קונה להם ב-40, 50 שקלים רק על הארטיקים.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אפרת פרוקצ'יה ממשרד האוצר.

אופיר כץ: היועצת המשפטית של משרד האוצר.

אפרת פרוקציה: כבר עברנו לנושאים אחרים.

אפרת פרוקציה: רציתי להבהיר את העמדה.

אפרת פרוקציה: העמדה הייתה שיש שתי חלופות.

אפרת פרוקציה: החלופה של השקעת הון בעלים שעליה אתם מדברים היום או החלופה של זרוע הביצוע.

אפרת פרוקציה: כמובן שאת החלופה של זרוע ביצוע אפשר לקדם.

אפרת פרוקציה: רוב או המון חברות משתמשות בכלי הזה, זה כלי שהוא נכון, כלי שאמור לאפשר תכנון ארוך טווח יותר, ואין שום מניעה לעשות את זה, זה רק עניין של החברה אל מול המשרד הרלוונטי שיתחילו לקדם ומשם אנחנו יכולים להמשיך.

אפרת פרוקציה: אף אחד לא קבע שאי אפשר להתקדם בערוץ הזה.

אפרת פרוקציה: כמובן - - -

אברהם נתן: רק שזה נמצא אצלכם במשרד.

ינון אזולאי: יושב-ראש הדירקטוריון אומר שזה נמצא אצלכם באוצר.

אפרת פרוקציה: אני לא מכירה שזה נמצא אצלנו באוצר.

ינון אזולאי: אולי כדאי לבדוק את זה.

משה גפני: יכול להיות שנעשה לכם ולמשרד המשפטים סיור, מה יש במשרדים אצלכם, שתדעו.

משה גפני: תראי, מה שאת אומרת זה דבר בסדר, זה טוב מבחינת לצאת מהעניין הזה.

משה גפני: מה שאנחנו כל הזמן רוצים לדעת: למה לא עושים פעולות אקטיביות, במקום להגיע לכאן, לקחת את המשרד להגנת הסביבה, לקחת את משרד המשפטים, לקחת את משרד האוצר, לקחת את המשרדים הנוגעים בדבר ולהעמיד את זה.

משה גפני: הרי זה דבר חינוכי, זה דבר שעושים שם פעולות טובות.

משה גפני: למה צריך כל הזמן להגיד: מה שרוצים שיבחרו.

משה גפני: מה זה שיבחרו?

משה גפני: תקבלו החלטה, אתם משרד האוצר.

משה גפני: אתם הלשכה המשפטית.

משה גפני: משרד המשפטים נהיה פתאום פרווה.

משה גפני: הוא יבוא לפה עם עוד דברים אחרים, אגיד לו גם – בסדר, אנחנו נבחר.

משה גפני: תגידו למה לא עושים את הדבר האקטיבי הזה?

משה גפני: שזה יהיה זרוע ביצועי של המשרד להגנת הסביבה או זרוע ביצועי של כל משרד אחר שנוגע בדבר.

אפרת פרוקציה: את הנושא הזה אנחנו נבחן בממשלה.

משה גפני: מה אתם תעשו?

אפרת פרוקציה: כל מה שאמרנו - - -

משה גפני: מ-2017 לא בחנתם?

משה גפני: ביקשתי לבחון.

משה גפני: מה עשיתם עד היום?

אפרת פרוקציה: הדבר הזה כל הזמן נבחן.

אפרת פרוקציה: אני לא מכירה אישור ספציפי שהועבר אלינו ולא אושר.

אפרת פרוקציה: אבל כמובן שהערוץ הזה קיים, וזה ערוץ שמשתמשים בו בהמון חברות אחרות.

משה גפני: אפרת, אני לא אומר בשביל להקניט, ואני לא מעביר ביקורת.

משה גפני: יש מצב שבו אנחנו נדרשים פעמים רבות לאשר תקציב שאנחנו לא מבינים למה זה בכלל צריך לבוא פעם ועוד פעם ועוד פעם.

משה גפני: ואומר יושב-ראש הדירקטוריון: אנחנו נבוא בשנה הבאה עוד פעם.

משה גפני: בסדר, ברוכים הבאים, הכול בסדר, אנשים מכובדים.

משה גפני: אתם לא צריכים, אתם הכוונה ללשכה המשפטית, גם במשרד האוצר, והמשפטנים של משרד המשפטים, לבוא ולהגיד: בחנו את העניין, כבר היה כמה שנים מאז, והדרך הנכונה היא דרך א' או ב'.

משה גפני: הם מוכנים לכל דרך שתגידו.

משה גפני: גם אנחנו.

אפרת פרוקציה: זה בדיוק מה שאמרנו.

אפרת פרוקציה: זה בדיוק מה שאנחנו אומרים.

משה גפני: אתם בדיוק אבל אומרים את זה כמה שנים.

אפרת פרוקציה: אמרנו שיש שתי חלופות, ואלה החלופות האפשריות.

אפרת פרוקציה: מה בוחרים?

אפרת פרוקציה: את זה גורמי המדיניות צריכים להחליט, האם בדרך הזאת או בדרך הזאת.

אפרת פרוקציה: אבל האור הירוק לשתי החלופות – אגב, לגבי הזרוע ביצוע, הוא ירוק מאיתנו מלכתחילה, כי הייתה שאלה אם זה אפשרי.

אפרת פרוקציה: הייתה שאלה לגבי השקעות הון בחברה, האופציות - - - כל הזמן, ומכאן גורמי המדיניות צריכים לקחת - - -

משה גפני: בסדר.

משה גפני: התשובה הזו לא מספקת אותי, אבל נניח.

משה גפני: משרד המשפטים יכול להוסיף בעניין הזה משהו?

ינון אזולאי: אולי שיגידו את העמדה שלהם לגבי בסיס התקציב מול הכנסת.

משה גפני: בסדר, אבל אין תקציב.

ינון אזולאי: יהיה תקציב.

משה גפני: שיגידו.

משה גפני: בבקשה, נעם.

נעם הרצוג: לא אדוני, מתנצל, אין לי מה להוסיף על מה שאמרה אפרת, אנחנו כמובן מסכימים.

נעם הרצוג: נמצאים בדיון גורמי מדיניות מהמשרדים הרלוונטיים והם יכולים להתייחס לעמדת המשרד הרלוונטי.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: אני מבקש לדעת מה אתם בוחרים, לא מה אתם מצביעים בקלפי.

משה גפני: מה אתם בוחרים, איזו דרך?

משה גפני: אומרים גם משרד המשפטים, וגם אפרת, היועצת המשפטית במשרד האוצר, היא אומרת: אנחנו נתנו לכם אור ירוק.

משה גפני: תלכו על אחת מהדרכים שהצגתם.

משה גפני: או דרך המציאות הזאת של זרוע ביצוע של הממשלה, של המשרד להגנת הסביבה או כל משרד אחר, או דרך המציאות הזאת כפי שאתם מבקשים עכשיו, שזה יהיה הון מניות של החברה.

משה גפני: מה אתם רוצים?

אלון זס"ק: היושב-ראש, טיוטה של החלטת ממשלה שהיא חלק מהתהליך של הגדרת חברת פארק אריאל כזרוע ביצוע כבר מתגלגלת ומוכנה.

אלון זס"ק: זאת אומרת שהבחירה נעשתה, רק זה תהליך.

משה גפני: זרוע ביצוע של הממשלה.

משה גפני: אז מה הבעיה?

אלון זס"ק: זה לא בעיה, זה פשוט לוקח זמן.

שלומית ארליך: צריכים להביא את זה לאישור הממשלה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אבל הוא אומר שיש בעיה.

משה גפני: מה הבעיה?

אלון זס"ק: לא אמרתי שיש בעיה, אמרתי רק שזה לוקח זמן.

משה גפני: למה זמן?

ינון אזולאי: כי זאת ממשלה פריטטית.

אברהם נתן: בהסכמה.

אברהם נתן: ועדת ההסכמות לא עברה.

משה גפני: זה שייך לבעיות עם בני גנץ?

ינון אזולאי: נשמע את ההקלטות בלילה.

משה גפני: למה זמן?

משה גפני: אנחנו מדברים על זה כמה שנים כבר.

אלון זס"ק: לקח זמן עד שקיבלנו את חוות הדעת המשפטית, והיו חילוקי דעות בין משרד האוצר למשרד להגנת הסביבה לאיזה - - -

משה גפני: כמה זמן לקח עד קבלת חוות הדעת המשפטית?

אלון זס"ק: אתה אמרת קודם.

משה גפני: שנה וחצי?

אלון זס"ק: כן.

משה גפני: מה עשו בשנה וחצי משרד המשפטים?

אלון זס"ק: אני לא יודע, אני לא ממשרד המשפטים.

אלון זס"ק: אני מהמשרד להגנת הסביבה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: עודד פורר, בבקשה, ביקשת לדבר?

עודד פורר: לא.

משה גפני: מה את אומרת , שלומית?

שלומית ארליך: צריך להבין עכשיו כמה כסף.

שלומית ארליך: הם רוצים לאשר חלק מהסכום, הם לא מבקשים לאשר את כל הסכום.

משה גפני: בבקשה, מה אתם מבקשים מאיתנו?

שלומית ארליך: אתם מבקשים את כל הסכום?

דן ליכטמן: את כל הסכום.

אברהם נתן: ברור.

שלומית ארליך: אלון אמר שאתם מבקשים חלק מהסכום.

אלון זסק: הבקשה המקורית של השרה הייתה מורכבת משלושה חלקים: חלק של שוטף, חלק של העבודות על ההר וחלק של תכנון מרכז מורשת אריאל שרון.

אלון זסק: לאור המצב ולאור התנגדות של משרד האוצר ומשרד המשפטים - - -

משה גפני: תפרט בבקשה, על כמה כסף?

אלון זס"ק: 12 מיליון שקלים זה שוטף, 29.2 מיליון לעבודות בהר, ועוד 2.34 לתכנון מרכז מורשת.

אלון זס"ק: לעניין מרכז המורשת יש התנגדות ולאור זה אנחנו מסכימים להוריד את זה.

משה גפני: מה ההתנגדות?

אלון זס"ק: ההתנגדות הייתה של משרד המשפטים, משרד האוצר, רשות החברות, אפשר לחזור אליהם, אבל אנחנו מסכימים בשלב זה להוריד את זה ולהישאר עם 41.2 מיליון ש"ח.

אלון זס"ק: זה אומר התפעול השוטף ועבודות על ההר.

משה גפני: זה הפרויקטים בשלב הראשון.

אלון זס"ק: נכון.

משה גפני: כמה עובדים אמרתם שיש?

משה גפני: 25 עובדים קבועים ועוד?

אברהם נתן: ועוד כ-30 קבלני משנה.

משה גפני: אם אנחנו לא נאשר את זה, לא יהיה להם משכורת?

דן ליכטמן: לא תהיה משכורת.

דן ליכטמן: תזרים המזומנים שלנו היום עומד על אפס.

אברהם נתן: לא יהיה משכורת.

דן ליכטמן: לא יהיו משכורות, לספקים לא נוכל לשלם.

אברהם נתן: ככה כל שנה.

משה גפני: מה אתם אומרים, חברים?

אופיר כץ: הסיום זו הסיבה שבעצם ביקשנו מוועדת ההסכמות וביקשתי ממך אדוני היושב-ראש.

אופיר כץ: זו הסיבה העיקרית.

קטי קטרין שטרית: מה תעשה?

קטי קטרין שטרית: תשפוך את התינוק עם המים?

קטי קטרין שטרית: ברור שצריך לסייע.

קטי קטרין שטרית: עזרנו לדברים הרבה יותר מורכבים, לכן אני חושבת שכן צריך לעזור.

אופיר כץ: אני מבין את המורכבות של יושב-ראש הוועדה והיא מוצדקת, ההתנהלות שהייתה עד עכשיו, כאילו לא הייתה שום התנהלות.

אופיר כץ: אבל בסוף, אנחנו לא רוצים להעניש את העובדים בקצה.

קטי קטרין שטרית: נכון.

ינון אזולאי: אגב, כרגע אין מה לשלם לעובדים?

אברהם נתן: ב-1 בחודש אני מוציא אותם לחל"ת אם אתם לא מאשרים.

משה גפני: תראו, החברים מבקשים לאשר את הכסף הזה בגלל שבעיקר מה שחשוב פה זה גם השכר של העובדים.

משה גפני: גם הנושא של הפרויקטים שצריך לקדם אותם.

משה גפני: אתם לא מבקשים את תכנון מרכז מורשת שרון ואנחנו מורידים את זה מסדר היום.

משה גפני: אני רק אומר לכם: אם לא תבואו עם החלטת ממשלה, אל תבואו לכאן עם בקשות כספיות נוספות.

משה גפני: אני לא אשים את זה על סדר היום, כל עוד שאני אהיה פה, יכול להיות שיהיו אחרים.

משה גפני: אבל לא אשים את זה על סדר היום עד שלא תבואו עם החלטת ממשלה כזאת, אחרת, אבל לא להישאר תלויים באוויר.

משה גפני: תראו באיזה מצב רע אתם נמצאים, תארו לעצמכם שאני סתם בגלל איזה שיגעון שלי לא הייתי שם את זה על סדר היום.

משה גפני: אז לא היה לכם משכורות לעובדים.

משה גפני: סתם.

משה גפני: על כלום.

אברהם נתן: החברה היא בת ערובה להחלטות הממשלה.

משה גפני: צריך לסיים עם הדבר הזה.

קטי קטרין שטרית: אדוני היושב-ראש, אתה יודע מה אני אומרת תמיד, הרי אנחנו לוקחים תמיד כסף מהכיס הזה – אם נוציא את העובדים לחל"ת, בסך הכול אנחנו גם משלמים כסף.

קטי קטרין שטרית: עדיף לתת את התקציב הנדרש כדי שהם ימשיכו לעמוד על הרגליים.

משה גפני: קטי, זה מה שאני הולך לעשות, אבל את לא שמעת את הדיון ודיונים קודמים שהיו.

קטי קטרין שטרית: שמעתי מהדרך.

קטי קטרין שטרית: אדוני, היום יש טכנולוגיה, אפשר לשמוע את הוועדה בדרך.

משה גפני: שמעת שאנחנו הולכים עם ביבי?

קטי קטרין שטרית: זה לא עניין של שמעתי, זה אני בטוחה.

ינון אזולאי: היא מעודכנת משרקי אתמול.

משה גפני: קטי, אני אומר לך שיש בעיה בגלל שזה מתנהל לא בסדר.

משה גפני: חיכינו שנה וחצי לחוות דעת של משרד המשפטים.

משה גפני: הרי זה באמת יצור כזה שאת לא יודעת מהו, את הרבה פעמים נדרשת להעביר כסף ולא כסף קטן ובמציאות לא מקבלים החלטה על זה.

קטי קטרין שטרית: כשאתה אומר משרד המשפטים, אתה יודע במה אני נזכרת?

קטי קטרין שטרית: זוכר את התקנות החרם?

קטי קטרין שטרית: עמדתי על הדוכן קרוב לארבע-חמש פעמים והתחננתי בפני שר המשפטים שיחתום על תקנות – אבי ניסנקורן, היה אז, כבר הספקנו לשכוח.

קטי קטרין שטרית: התחננתי בפניו, ואמרתי לו: בשם מדינת ישראל, כי הרי אתה יודע, תקנות החרם מגינות על - - -

משה גפני: מה התחננת?

קטי קטרין שטרית: ושום דבר, כלום, עד לרגע זה.

קטי קטרין שטרית: אפרופו משרד המשפטים.

ינון אזולאי: למה לא התחננת אצל אמיר אוחנה?

קטי קטרין שטרית: לא, זה לא היה אז.

משה גפני: אנחנו מדברים על לאשר סכום.

שלומית ארליך: הסכום שהתבקש במקור היה 43.54, אם מורידים מזה את תכנון מרכז מורשת שרון זה 2.34, מגיעים ל-41.2 מיליון שקלים, זה מה שאתה מבקש עכשיו לאשר.

משה גפני: אני מבקש מהחברים לאשר את זה כפי שאמרו קודם, לא בגלל ההתנהלות שהייתה, על ההתנהלות הזאת יש לי ביקורת קשה.

משה גפני: היה צריך להסדיר את העניין הזה, אלא בגלל המציאות הזו שאת הפרויקטים צריך לאשר, ולעובדים צריך לשלם משכורות.

משה גפני: אבל אני מודיע שכל מי שיהיה יושב-ראש ועדה, שלא יביא בקשות נוספות של מרכז מורשת שרון מבלי שתתקבל החלטת ממשלה, לאיזה כיוון הולכים – האם הולכים באופן ראשון או באופן שני, כפי שנאמר פה במהלך הדיון.

משה גפני: מי בעד אישור הכספים הללו, 41.2, ירים את ידו.

משה גפני: בעד – 4

משה גפני: נמנעים – אין

משה גפני: הפרויקטים אושרו.

משה גפני: מה שהורדנו זה תכנון מרכז מורשת שרון.

משה גפני: מודה לך על התיקון.

משה גפני: אישרנו את אישור השקעת הממשלה בחברת פארק אריאל שרון, סכום של 41.2 מיליון.

משה גפני: תודה רבה לכם.

משה גפני: שיהיה בהצלחה.