ועדת משנה לקידום עסקים קטנים ובינוניים, כנסת 23, פרוטוקול מספר 3, 2021-02-03 09:00

קרן ברק: בוקר טוב לכולם.

קרן ברק: אני שמחה לפתוח את ועדת המשנה לעסקים קטנים ובינוניים של ועדת הכלכלה.

קרן ברק: אנחנו יכולים להבין את ההישג של הדיון הזה עוד בטרם אנו מתחילים אותו.

קרן ברק: חבר הכנסת פורר, אני לא יודע אם אתה יודע, אבל הבג"ץ בנושא הצעצועים התחיל באוקטובר עם הזכייניות של החברות הגדולות, אבל בסוף מדובר בעסקים קטנים, כשאתה ואני יושבי-ראש השדולה שלהם, ואני יושבת-ראש הוועדה כאן.

קרן ברק: העסקים הקטנים טענו, וכמובן בצדק בעינינו, שסוגרים את כל המשק ומשאירים את חנויות המזון פתוחות כדי שניתן יהיה לרכוש מזון, ואת הטמבוריות פתוחות למתן מענה במקרה ויש נזק בבית, והעסקים האלה הם עסקים חיוניים.

קרן ברק: אבל ברגע שקבענו ששאר העסקים נשארים סגורים, לא יכולה להיות זליגה.

קרן ברק: כצרכנים אנחנו מאוד רוצים לרכוש את המוצרים האלה ושהם יהיו זמינים עבורנו, אבל עדיין באותה נשימה אנחנו צריכים לפעול לפי ערך השוויון ולזכור שיש לנו מדינה יום לפני הסגר ומדינה יום אחרי הסגר, ומדינה לפני הקורונה ומדינה אחרי הקורונה.

קרן ברק: אתה ואני פותחים את הדיונים שלנו כשאנחנו אומרים שבסוף עמוד השדרה של הכלכלה הישראלית הם העסקים הקטנים והבינוניים, שמשלמים מסים ומעשירים את הקופה הציבורית כשבז

קרן ברק: כותה יש לנו תקציב מדינה ובזכותה אנחנו יכולים לקיים אחרי זה מדינה.

קרן ברק: בהסתכלות לטווח רחוק אנחנו צריכים שאותם עסקים יישארו חיים, נושמים ובועטים, ולשם כך אנחנו צריכים לסייע להם.

קרן ברק: אם בשנה רגילה נסגרים כ-40,000 עסקים, כולנו מבינים שהשנה הזו ייסגרו למעלה מפי שניים מזה, ואולי אפילו פי שלושה.

קרן ברק: אנחנו חייבים להילחם על כל עסק כך שהוא יישאר חי, נושם ובועט, ואנחנו חייבים להילחם עליו כאילו הוא בן יחיד כדי שנוכל לאחר מכן לקיים פה מדינה, כלכלה, חיים שגרתיים, ושמשלמי המסים ימשיכו לשלם מסים, שהקופה תמשיך להתמלא, ושנוכל לצאת ממשבר הקורונה מחוזקים גם כלכלית.

קרן ברק: כדי לעשות את זה צריך להסתכל לטווח ארוך ולא רק לטווח הקצר.

קרן ברק: נמצאים פה נציגי חנויות הצעצועים שהגישו את הבג"ץ, אבל באותה נשימה מדובר גם בחנויות האופנה, כלי הבית, התחפושות, שבהתחלה אמרנו שהן לא חיוניות אבל יום לאחר מכן אמרנו שאנחנו צריכים אותן, ושניתן יהיה לקנות את המוצרים שלהן דרך הרשתות או האינטרנט, או לחלופין להשאיר גם את החנויות הקטנות פתוחות.

קרן ברק: אי אפשר להחזיק במקל בשני הקצוות שלו.

קרן ברק: חשוב להבהיר פה שאנחנו בעד הצרכנים.

קרן ברק: כשאנחנו מדברים פה על חנויות צעצועים או על חנויות אופנה, אנחנו מדברים על חנויות הרחוב ועל העסקים הקטנים בתחום הזה - זה המנדט שלנו כוועדה כאן.

קרן ברק: אנחנו נשמע פה על רשת גדולה של חנויות צעצועים, אבל אותה רשת בנויה על עשרות זכיינים קטנים.

קרן ברק: אם אתה רוצה לקנות עכשיו צעצוע, אתה לא נכנס לאתר גדול של רשת גדולה אלא אתה נכנס לאתר של חנות הצעצועים הספציפית בעיר שלך.

קרן ברק: אני לא רוצה לעשות פה פרסומות לעסקים, אבל נניח ויש רשת שקוראים לה "הצעצוע", אז אתה נכנס לחנות "הצעצוע" הקרובה למקום מגוריך ולא לרשת הגדולה.

קרן ברק: אם לא היינו מאפשרים לקנות ברשתות המזון, היית מחויב להיכנס לאתר ולקנות מהם ישירות.

קרן ברק: כך היינו משאירים אותם חיים ועם קצת אוויר נשימה מעל פני המים, ויודעים שמייד לאחר משבר הקורונה הם יכולים לחזור לפעילות כמעט שוטפת ועם כמה שפחות בעיות כלכליות.

קרן ברק: אבל לפני כן, אנחנו רוצים שהם יישארו חיים, אנחנו לא רוצים להקריס אותם.

קרן ברק: המוטו שלנו כוועדה הוא לשמור על העסקים האלה חיים.

קרן ברק: אנחנו יזמנו את הדיון הזה כי ראינו שבית המשפט העליון מתמהמה.

קרן ברק: הוגשו עתירות בחודש אוקטובר, ואנחנו עכשיו כבר בחודש פברואר.

קרן ברק: כלומר, אנחנו מדברים על ארבעה-חודשים לאחר מכן.

קרן ברק: והפלא ופלא, לפני יומיים הודענו על הדיון הזה וכבר שלשום התחלנו לזמן נציגים שונים.

קרן ברק: ביקשנו שמשרד המשפטים יגיע, וביקשנו שמהנהלת בתי המשפט יגיעו לדיון הזה, וראינו שהפלא ופלא, פתאום סד הזמנים התקצר ואתמול בצוהריים בג"ץ הוציא את פסק הדין שלו.

קרן ברק: אני לא אוהבת לקשור לעצמי כתרים, אבל במקרה הזה אנחנו יודעים שכשאנחנו קובעים פה דיונים, פתאום הרשויות מתחילות לזרז את התהליכים סביבנו.

קרן ברק: תרומתנו הייתה בזה שברגע שקבענו את הדיון הזה, הנהלת בתי המשפט, משרד המשפטים ובג"ץ, רצו להגיע לדיון הזה כבר עם תשובות מוחלטות, ובזכותנו גם בית המשפט נתן את פסק הדין שלו יותר מהר אתמול, ומבחינתנו בכך כבר הגענו להישג משמעותי.

קרן ברק: מצד אחד, אני שמחה שפסק הדין ניתן, אבל אני מאוד כועסת שזה לקח לו ארבעה-חמישה חודשים.

קרן ברק: אני קראתי את פסק הדין, וכל מה שנכתב בו היה ידוע לבית המשפט כבר ביום הראשון.

קרן ברק: לא היה שם שום דבר שהתחדש או שהיה צריך לבחון אותו לאורך החודשים האלה.

קרן ברק: המידע שהיה ביום ראשון היה גם ביום האחרון, ולכן ניתן היה לקצר את כל הזמן הזה אם פסק הדין היה ניתן בזמן.

קרן ברק: כלומר, התהליך הזה החל באוקטובר, ואם כבר בנובמבר היה לנו פסק דין, היינו נכנסים לסגר הזה במצב אחר לחלוטין.

קרן ברק: צר לי שזה לקח כל כך הרבה זמן, אני שמחה שפסק הדין ניתן.

קרן ברק: פנינו קדימה.

קרן ברק: קודם כל, נציין שנמצאים איתנו גורמי האכיפה, בתי המשפט, המשטרה, משרד הבריאות, משרד המשפטים.

קרן ברק: אנחנו נעזור לכל מי שצריך לכתוב את התקנות בכך שנגיד לו מה על ליבנו, מה צריך להיות כתוב ומה חשוב לנו.

קרן ברק: אנחנו גם נקרא מפה ונדאג לזה שיבינו שלא רק הוצאת התקנות חשובה אלא שגם האכיפה חשובה ליום שאחרי זה.

קרן ברק: המשטרה צריכה להיות לגמרי כאן, לא יכולה להיות אכיפה בררנית.

קרן ברק: לא יכול להיות שעל חנות אחת כן תהיה אכיפה ועל החנות אחרת לא.

קרן ברק: צריכים להיות מאוד מאוד ברורים גם בקריטריונים של המוצרים שיהיו וגם בנושא האכיפה.

קרן ברק: הדבר החשוב ביותר הוא שבעלי העסקים הקטנים בתחומים השונים: צעצועים, כלי בית, תחפושות, אופנה, צריכים להיות חלק מהשולחן בו מתקבלות ההחלטות.

קרן ברק: כלומר, המדינה צריכה לדבר איתכם, לפחות לבקש מכם ניירות עמדה, וכשהיא מקבלת את ההחלטות היא צריכה להבין שאתם חלק מתהליך קבלת ההחלטות.

קרן ברק: אנחנו רוצים לומר כאן שזה צריך לקרות יחד איתכם.

קרן ברק: חבר הכנסת עודד פורר הוא שותף מלא ואנחנו עושים יחד הרבה דברים למען העסקים הקטנים והבינוניים מהיום הראשון שלנו, והוא הרבה לפניי.

קרן ברק: אנחנו יחד יושבי-ראש השדולה לעסקים קטנים ובינוניים.

קרן ברק: הוא לוחם אמיתי.

קרן ברק: עודד, בבקשה.

עודד פורר: קרן, תודה.

עודד פורר: אני חייב לומר שהבג"ץ הוא בסך הכול תמרור אזהרה שניתן לממשלה, לא מעבר לזה, וכך צריך להתייחס אליו.

עודד פורר: זה פשוט תמרור אזהרה כי הוא לא פותר את הבעיה הכלכלית שבה נמצאת מדינת ישראל היום, בין היתר, גם בגלל המדיניות הזו של הסגרים ואיך שהם נאכפים וגם איך שפותחים וסוגרים אותם.

עודד פורר: בשנה רגילה בישראל נפתחים סדר גודל של 50,000 עסקים ונסגרים 40,000.

עודד פורר: אנחנו תמיד בפלוס 10.

עודד פורר: בשנת 2020 נפתחו 40,000 עסקים ונסגרו 75,000 עסקים.

עודד פורר: שנת 2021 הולכת להיות השנה השחורה של הכלכלה הישראלית כי כשנצא מהסגר הזה עוד ועוד עסקים יקרסו בהיקפים שלא הכרנו – מסיבה פשוטה.

עודד פורר: כשיפתחו את העסקים שהיו סגורים, בזמן שברשתות אחרות מכרו את כל המרכולת שלהם, הם הולכים לזרוק מלאי בהיקפים בלתי נתפסים בכלל.

עודד פורר: המלאי של עסקי המזון והמסעדות פשוט נזרק לפח, והספקים שלהם כבר לא ייתנו להם אשראי והצ'קים יתחילו לחזור, גם של אלה שרוכשים את הציוד וגם של כל אלה שבתוך השרשרת הזו, כי כל אחד מאלה שיושבים פה או שצופים בנו הוא גם מוכר וגם קונה.

עודד פורר: המפולת הזו שאנחנו הולכים לחוות היא, בין היתר, מכיוון שלא מנהלים את האירוע.

עודד פורר: מה הכוונה באי ניהול האירוע?

עודד פורר: יש עוד דברים חיוניים חוץ ממזון.

עודד פורר: אני יודעת שאת אימא לילדים, וגם אני אבא לילדים.

עודד פורר: מדובר גם בבגדים.

עודד פורר: מה לעשות, הילדים הקטנים גדלים ובגדי החורף לא יתאימו בהכרח לחורף, ולכן הייתה התנפלות על החנויות.

עודד פורר: ככל שאתה סוגר יותר, אתה תייצר בהמשך התנפלות גדולה יותר.

עודד פורר: המנגנון הנכון הוא לאפשר פתיחת עסקים לצד הקורונה.

עודד פורר: אם אני יכול להכניס אנשים, ונכנסים עשרות, ולפעמים מאות, למתחמי המזון הגדולים כדי לקנות מזון, אני יכול להכניס גם שלושה אנשים לחנות בגדים, לחנות צעצועים, או לכל חנות אחרת.

עודד פורר: זה יהיה יותר טוב במניעת קורונה, לא פחות טוב, כי זה ימנע התקהלויות, כי בעל העסק הקטן ישמור טוב יותר על הכללים.

עודד פורר: יתרה מזאת, אל תחמירו עם בעל העסק שלא שומר על הכללים, שאתם מאפשרים לו לפתוח תחת כללים מסוימים.

עודד פורר: אבל כשאתם סוגרים וסוגרים ובסוף כשבעל העסק מסדר את הסחורה בחנות, הוא מקבל 5,000 שקל קנס, ואלו מקרים שקרו.

עודד פורר: בעלי חנויות מרמלה פנו ואמרו אליי: באנו לסדר את החנות, לפנות ולהוציא, ובא פקח ונתן לנו 5,000 שקל קנס – זו המציאות.

עודד פורר: אם אנחנו לא רוצים שהכלכלה הישראלית תקרוס, גם עכשיו, לקראת פתיחה, צריך לפצות הרבה מאוד עסקים על המלאים שלהם.

עודד פורר: יצרו כמויות של בגדי חורף והעבירו אותן לחנויות.

עודד פורר: ברגע שיפתחו כל יצרני האופנה יקבלו חזרה את הבגדים מבעלי החנויות.

עודד פורר: לחנויות אין יכולת לשלם, לא מע"מ, ולא מעבר לזה.

עודד פורר: הבג"ץ הוא בסך הכול איזשהו תמרור שאומר: חבר'ה, אתם פועלים בצורה מעוותת ועקומה.

עודד פורר: אתם לא יכולים לפתוח חנויות שמוכרות מוצרים מסוימים ולסגור אחרות שמוכרות את אותן מוצרים.

עודד פורר: אתם צריכים לאפשר חיים לצד הקורונה.

קרן ברק: זה לא מה שבג"ץ אומר.

עודד פורר: אני אומר את זה.

עודד פורר: הוא קבע בדיוק את הקו, ואני אומר לך שאת לא יכולה למנוע מהציבור בישראל לקנות דברים נוספים שהוא צריך.

עודד פורר: אפשר לעשות את זה במסגרת המלחמה בקורונה.

עודד פורר: יתרה מזאת, יהיה יותר אמון ציבורי, יהיה יותר שיתוף פעולה מהציבור, יהיו פחות התקהלויות.

עודד פורר: ככל שאתה שולח את הציבור רק לרשתות מסוימות, ברור לחלוטין שיהיו שם התקהלויות.

עודד פורר: אם מחר תפחתי רק חלק מהחנויות, תראי שכל החנויות האלה עמוסות כי לשם ילך הציבור.

קרן ברק: שטחן של הרשתות הגדולות הוא גדול, ואתה לא מודד כניסה, ואתה לא מגביל, אף אחד לא בודק כמה אנשים נמצאים בפנים.

קרן ברק: לעומת זאת, בחנויות הקטנות אין בעיה לדגום את זה.

קרן ברק: אין בעיה להגיד שבחנויות בגדים, ספרים או צעצועים, יהיו שניים-שלושה אנשים בפנים, בשעה שבתוך סופר ענק יכולים להיות מאות אנשים.

עודד פורר: זה הגיע למצב מעוות לחלוטין.

עודד פורר: למה הסופר פתוח והבסטה בשוק סגורה, כשהשוק הוא מאוורר ופתוח?

עודד פורר: למה הסופר פתוח והמסעדה סגורה והסופר מוכר ארוחות מוכנות שהן בטייק אווי בסוף?

עודד פורר: זה הגיע לאבסורד בלתי נתפס.

עודד פורר: הממשלה משסה את העסקים אלה באלה - כאילו המריבה היא ביניהם, אבל המריבה היא לא ביניהם, המריבה היא על מדיניות עקומה, מעוותת, שיוצרת עיוות בשוק וגורמת נזק כלכלי עצום, ואגב, גם בריאותי, כי בסוף יש התקהלויות, ויהיו התקהלויות.

עודד פורר: כשאתה פותח מעט, יהיו שם התקהלויות.

עודד פורר: ברוך השם, אנחנו מדינה עם מזג אוויר טוב ובחודש פברואר הסתובבו בחוץ.

עודד פורר: אפשר לייצר מנגנונים שמאפשרים לעסקים האלה להיות פתוחים תחת מגבלות קורונה ששומרות על בריאות הציבור ומונעות הדבקה.

קרן ברק: אני מסכימה עם רוב הדברים שאמרת, יש דברים שבהם אנחנו לא לגמרי מסכימים.

קרן ברק: אני לא חושבת שצריך לשפוך את התינוק עם המים.

קרן ברק: אני מתגוררת ברחוב דיזינגוף בתל אביב, ובו יש רק חנויות, ויש הבדל מאוד משמעותי אם החנויות פתוחות ברחוב ואז ההליכה ברחוב הופכת גם לבילוי לבין מצב שאתה רוצה באמת לשמור על שוויון ועל זה שהעסקים ימשיכו לחיות ולנשום, ולכן צריך להיות כן איזון.

קרן ברק: הסיבה שהממשלה עשתה סגר יותר הדוק, ופה אני לא חולקת עליה, הייתה בדיוק בשביל - - -

עודד פורר: איזה "הדוק"?

עודד פורר: בחייך, את רואה מה קורה ברחוב.

קרן ברק: אתה לא מסתובב ברחובות הראשיים בתל אביב, הרחובות סגורים.

קרן ברק: אפילו בכיכר דיזינגוף אין אף אדם.

עודד פורר: בכיכר דיזינגוף אוכפים חזק מאוד את הסגר.

עודד פורר: אם מישהו שותה שם קפה על ספסל, אוכפים.

קרן ברק: זה לא ספסל, זה כמו במסיבה בפארק הירקון.

קרן ברק: אנחנו רוצים למנוע מצב שיציאה מהבית תיחשב כבילוי, ומצד שני, אנחנו כן רוצים שצורכי האזרחים יתקיימו, למשל, אם הוא צריך בגדים, צעצועים או ספרים כדי להעסיק את הילדים בסגר - יש הבדל בין זה לזה.

קרן ברק: אנחנו צריכים לשמור על האיזון הזה.

קרן ברק: אני כן מסכימה איתך שהיציאה מהסגר צריכה להיות מלווה בפתיחת המסחר.

קרן ברק: אבל במידה ואנחנו רואים שאנחנו צריכים לצמצם חזרה - - -

עודד פורר: זה לא רק פתיחה, היא סיוע לפתיחת המסחר.

עודד פורר: מי שניהל פעם עסק מבין שיש עסקים שביום שהם יפתחו את הדלת, הם יפשטו רגל, כי הצ'קים שלהם יחזרו, כי הם לא יכולים לשלם לספקים שלהם.

עודד פורר: בעל העסק נלחם על שמירת העסק כעסק חי.

קרן ברק: אני מסכימה איתך שחלק ממאמצי ההחייאה של המדינה הם מלאכותיים.

קרן ברק: אם לא ניתן להם באמת אופציות להתפרנס, לא כמענקים, הם יקרסו והכלכלה תקרוס.

קרן ברק: אנחנו מקיימים כאן את הדיון הזה כדי לראות איך הם ממשיכים לחיות, כדי לראות איזה תקנות צריכות להיכתב כדי שהם ימשיכו לחיות, ואיך הם הופכים להיות חלק מקבלת ההחלטות של הממשלה כאשר יושבים עכשיו וכותבים את התקנות לאכיפה.

קרן ברק: מעיין פרתי, בבקשה.

קרן ברק: זהו אחד מהנושאים שהיא מלווה כבר מתחילת הבג"ץ.

מעיין פרתי: קודם כול, חשוב לי לתת תמונת מצב מהשטח, אבל חשוב לי גם לתת את הצד השני.

מעיין פרתי: מתחילת הסגר הראשון, כשהילדים הפסיקו ללכת לבתי הספר, נוצר איזשהו בור שבו לילדים יש המון זמן בבית ושאותו הם צריכים לבלות עם ההורים, וכל זה בזמן שההורים צריכים לעבוד מרחוק פעמים רבות, וכשהרבה מאוד הורים לא נמצאים בחל"ת, וחלקם אפילו צריך ללכת לעבודה, כמו במקצועות שלנו.

מעיין פרתי: כשהמקצועות של ההורים הם חיוניים הילדים צריכים להישאר בבית וההורים צריכים למצוא דרך להעסיק את הילדים.

מעיין פרתי: הדרך הפשוטה, הקלה והמהירה היא באמצעות צעצועים.

מעיין פרתי: נוצר פה אז איזשהו בור שאליו נכנסו גם רשתות השיווק.

מעיין פרתי: למשל, רשת אושר עד פתחה חדרים ענקים בתוך הסופרים שלה רק של צעצועים, אותו הדבר עשה גם רמי לוי וגם רשתות הפארם.

מעיין פרתי: פתאום רשתות הפארם קנו קומות שנמצאות מעל הסניף עצמו והכניסו לשם צעצועים וכלי בית ועוד מוצרים, וכמובן שהורים שאין להם ברירה הלכו וקנו.

מעיין פרתי: צריך להגיד שגם להורים צריכה להיות אפשרות לקנות צעצועים ומוצרים לילדים.

מעיין פרתי: הרשתות האלה, למשל, הביא מכולות מסין של פאזלים בעלות של 10 - 20 שקלים לפאזל, ופשוט העמיסו.

מעיין פרתי: דיברתי עם הרבה הורים בשטח שאמרו:

מעיין פרתי: כשאנחנו נכנסים לאתר של חנות זו או אחרת ורואים פאזל בעלות של 80 - 90 שקלים לעומת אושר עד או רמי לוי או הסופר פארם שמוכרים פאזל ב-10 - 20 שקלים, אנחנו מעדיפים ללכת למקום הפתוח ולקנות שם.

מעיין פרתי: אם כבר מחליטים שהילדים נשארים בבית, וזה חזר על עצמו גם בסגר השלישי, צריך מראש להגיד שחנויות הצעצועים הן חיוניות.

קרן ברק: גם ספרים – ספרים וצעצועים.

מעיין פרתי: מצד אחד, נוצרת איזושהי תחרות ואנשים יכולים לבחור היכן לקנות את הסחורה שהם רוצים או לחשוב על הכיס שלי, ומצד שני, אף עסק לא היה נפגע ברמה הזו שבסוף ברשתות שיווק פתאום את רואה תחפושות, בובות וצעצועים כאלה ואחרים ומחלקות שלמות.

מעיין פרתי: אין ספק שהן מרוויחות על חשבון כפר השעשועים, טויס אר אס ועידן אלפיים.

מעיין פרתי: גם אי אפשר להגיד להורים: אין לכם כרגע שום אפשרות, תזמינו באינטרנט, תשלמו ביוקר, או תחכו למשלוח מאלי אקספרס שעלול לפעמים לקחת חודש עד שזה מגיע.

קרן ברק: אנחנו יודעים שאת מלווה את הנושא הזה, את אי השוויון, את האבסורד והעוול שנגרם.

קרן ברק: מה את מציע שייצא מהדיון הזה?

מעיין פרתי: אני מקווה שלא ניכנס עוד פעם לסגר, אבל אם נגיע חלילה למצב נוסף של סגר ובו הילדים צריכים להיות בבית והחנויות נסגרות, פשוט להכליל את חנויות הצעצועים כחנויות חיוניות כי בסוף מישהו צריך לטפל בילדים וצריך שיהיה משהו שיעסיק אותם.

מעיין פרתי: ההורים נמצאים היום גם בפריפריה וגם במרכז, ובשבילם צעצועים, בובות ופאזלים הם מוצרים חיוניים בדיוק כמו מזון.

מעיין פרתי: כמו שצריך להאכיל את הילד, כך גם צריך להעסיק אותו.

מעיין פרתי: אם הם יוגדרו ככאלה זה יפתור את הבעיה מכל הצדדים.

קרן ברק: ומה עם להלביש אותו בבגדים ונעליים?

קרן ברק: מדובר בילדים וזו כבר שנה שלמה, זה לא חודש-חודשיים, זה חילופי עונות.

עודד פורר: גם אנחנו צריכים, לא רק הם.

מעיין פרתי: קרן, את מסכימה איתי שיש הרבה יותר חנויות בגדים שעושות משלוחים וגם מציעות את זה במחירים יותר סבירים.

מעיין פרתי: יש היום הרבה מאוד היצע בתחום הזה.

מעיין פרתי: לעומת זאת, בענף הצעצועים יש היום בארץ רק שלוש-ארבע חנויות מובילות.

מעיין פרתי: לא ראינו שרמי לוי מביא בגדים בסגר הזה, חוץ מגופיות חמות, שאותן הוא מכר גם לפני.

מעיין פרתי: צעצועים זה מחלקות שלמות שמדברות לטווח גילאים מאוד מאוד רחב.

קרן ברק: תודה רבה לך.

קרן ברק: את אומרת שאם אנחנו נכנסים לסגר נוסף, יותר חשוב להתייחס לחנויות הצעצועים והספרים כאל חנויות חיוניות כמו רשתות המזון, מסגירה של מחלקות כאלה ברשתות המזון – זו התרומה והעצה שלך לדיון הזה.

קרן ברק: כלומר, לעשות את המצב האופקי.

קרן ברק: בני, בבקשה.

בני גרינאפל: בוקר טוב.

בני גרינאפל: אני המנכ"ל של רשתות הצעצועים עידן אלפיים וכפר השעשועים.

בני גרינאפל: אלו רשתות של זכיינים.

בני גרינאפל: אנחנו מנהלים רשת של 75 נקודות מכירה בארץ וכולן בבעלות של זכיינים.

בני גרינאפל: בשיחות שהיו לי עם הצוות שהוביל את הכינוס הזה, אני כמעט התעקשתי על נוכחות של הזכיינים כדי שתשמעו באמת את האנשים האמיתיים שסובלים.

בני גרינאפל: יושב לידי זכיין מסניף קטן מבארות יצחק, ויושב לידי זכיין עם שני סניפים קטנים, כשהאחד בשדרות והשני בנתיבות.

בני גרינאפל: כלומר, ממרכז הארץ ומהפריפריה.

בני גרינאפל: אתם תשמעו אותם.

בני גרינאפל: לפני הכול אני רוצה לומר תודה.

בני גרינאפל: אני מתנצל צער עמוק שלא הכרתי את חברת הכנסת קרן ברק לפני שלושה-ארבעה חודשים.

בני גרינאפל: יכול להיות שחלק מהעוול היה נחסך מאיתנו.

בני גרינאפל: אני מודה שבצינורות הלא רשמיים אני פניתי ודיברתי עם כמה נבחרי ציבור, ולא אנקוב בשמם, שמעבר לחיוך של אמפתיה, סימפטיה, ואולי רחמנות, לא טרחו להזיז עצמם ולא טרחו לעשות דבר.

בני גרינאפל: באיזושהי דרך, לא דרך, חברת הכנסת ברק יצרה איתי את הקשר.

בני גרינאפל: בעקבות המסע התקשרותי שעשינו לקראת הבג"ץ פתאום הדברים זזו.

בני גרינאפל: אני מאוד מעריך ומאוד מודה לך על המהלך.

בני גרינאפל: אני רוצה להודות לחבר הכנסת פורר.

בני גרינאפל: יש פה שניים שטרחו ולוקחים חלק בדיון שמבחינתי הוא מטה לחמנו, ואנחנו באמת נלחמים על הקיום שלנו.

בני גרינאפל: בניגוד לרשתות הגדולות והחזקות שהן בבעלות, כששם הסניפים עובדים אצל המנכ"ל, אני עובד אצל הזכיינים.

בני גרינאפל: אני אמור לדאוג לזה שהזכיינים ישרדו, ולכן המאבק שלי הוא יותר חזק ויותר אמיתי.

בני גרינאפל: אין לי פריווילגיה להפסיד את הכסף שלהם.

בני גרינאפל: לפני ארבעה חודשים, כשהגענו לצוק העיתים, פנינו לבג"ץ.

בני גרינאפל: הגענו לנקודה שהבנו שישועתנו לא תבוא משום מקום אלא מבג"ץ.

בני גרינאפל: נתקלנו במדינה אטומה, נתקלנו בתשובות פשוט מנותקות, חסרות רגישות ולא מבינות.

בני גרינאפל: כל הבקשה שלנו מהמדינה הייתה אחת – תדאגו לצדק, ליושר ולשוויון.

בני גרינאפל: אל תתנו יד לגזלה, אל תתנו יד לתופעה שבה חנויות שלא החזיקו צעצועים, פתאום הפכו להיות חנויות צעצועים.

עודד פורר: המילים הן "תחרות הוגנת".

קרן ברק: משהו בסיסי וקטן – שוויון, לא לקפוץ מעל הפופיק.

בני גרינאפל: זה הכול.

בני גרינאפל: חבר הכנסת פורר, אי שם בחודש מרץ 2020, בשלהי פורים, מדינת ישראל סגרה אותנו.

בני גרינאפל: היא קבעה שיש סגר ואין מכירה של צעצועים, אין צורך.

בני גרינאפל: אני פותח סוגריים ואומר: חברים, מי שחושב את המחשבה הזו לא מבין את מצוקת ההורים.

בני גרינאפל: צעצועים זה הלחם והחלב של המשפחות, בוודאי בעת סגר.

בני גרינאפל: היינו רשת מאוד מאוד נבונה, וביוזמת הזכיינים, ויחד עם הזכיינים, בתהליך של שבועיים הקמנו 75 נקודות און-ליין.

בני גרינאפל: כל חנות הפכה להיות חנות און-ליין, והחנויות שרדו את הסגר הראשון, יצאו בשן ועין.

בני גרינאפל: לאט לאט חזרנו לשגרה, ראינו כי טוב, והכול בסדר.

בני גרינאפל: אחרי חודש וחצי הגיע הסגר השני בסגר השני היינו יחסית רגועים כי ידענו שיש לנו און-ליין שעובד והכול בסדר, ופתאום אני מקבל טלפונים על כך שאין הזמנות ושהאון-ליין לא עובד.

בני גרינאפל: התחלנו להסתובב בשוק, ומסתבר שחנויות המזון פתחו מחלקות צעצועים מטורפות, הפארמים - חגיגה, בסטוקים איש הישר בעיניו יעשה.

בני גרינאפל: התחלנו לצעוק, אבל אין עם מי לדבר.

בני גרינאפל: חצינו את הסגר הזה באיזושהי צורה, ותוך כדי שיחות עם כל העולם.

בני גרינאפל: ממרומי קרחתי - אני הרבה שנים בעולם העסקים, ניהלתי רשתות, עסקתי בתחום המזון, יש לי חברים ברשתות האלה - פניתי ונתקלתי בצקצוקי לשון: אוי, אוי, אבל אף אחד לא היה מוכן לשמוע, ובראשם נבחרי הציבור.

בני גרינאפל: מצאנו את עצמנו מתגלגלים לסגר השלישי.

בני גרינאפל: ב-18 בספטמבר, לכבוד יום ההולדת שלי, מדינת ישראל הכריזה על הסגר השלישי, סגר מהודק, והכול חזר מהתחלה.

בני גרינאפל: הבנו שזה לא הולך לשום מקום ופנינו לבג"ץ.

בני גרינאפל: בבג"ץ קיבלנו תשובה אחרי שבוע מהמדינה: אי אפשר, לא נכון, קשה, יפגע - מה שנקרא: אל תבלבלו לנו את המוח.

בני גרינאפל: לשמחתי, בג"ץ לא קיבל את תשובת המדינה, אבל בג"ץ בעצם רוחש הרבה מאוד כבוד למדינה ולכן כנראה הדיון הזה נמשך ארבעה חודשים בלך ושוב, לך ושוב.

בני גרינאפל: בדיון האחרון עומדת נציגת המדינה ומסבירה שאם אזרח יוצא לקנות גרביים, לא מזון, אז הוא עבריין.

בני גרינאפל: אם זו תשובות המדינה אז אני נורא מצטער.

בני גרינאפל: אני אזרח שומר חוק משלם מסים, ילדים בצבא, רב סרן במילואים – הכול בסדר, אבל האם אתם עושים ממני צחוק?

בני גרינאפל: כנראה שכן.

בני גרינאפל: אנחנו מסתכלים בעיניים כלות על מה שקורה לעסקים שלנו.

בני גרינאפל: הופעתי בתקשורת, וכנראה שהופעתי יותר מדיי כי הפכתי להיות יותר מדיי מוכר, ובכל הופעה בתקשורת ניסיתי להסביר דבר אחד – אני לא אפידמיולוג.

בני גרינאפל: אני מנוע מלהגיד מה נכון ברמה הבריאותית, אבל אני אזרח שומר חוק.

בני גרינאפל: אם אתם רוצים שאהיה אזרח שומר חוק ואתם מכבדים אותי, תשמרו עליי.

בני גרינאפל: מדינת ישראל שלחה את בעלי העסקים לריב האחד עם השני – דבר שאין לו אח ורע ואין לו שום הצדקה בשום דרך בעולם.

בני גרינאפל: אם אתם רוצים לתת לי פיצוי, תנו לי פיצוי.

בני גרינאפל: תנו לי חלק ממחזור המכירות שלי 70% - 80%, עשו את זה בגרמניה.

בני גרינאפל: תנו לי להתגלגל, תנו לי לשלם משכורות, שכירות, לספקים, ואני כבר אמצא את הדרך שלי.

בני גרינאפל: לעובדים שלי נתנו שכר לחל"ת, לחלק מהעסקים נתנו פיצוי א', לחלק פיצוי ב'.

בני גרינאפל: יושבים נבחרי ציבור ומספרים שהכול טוב, הכלכלה חזקה ופורחת, החיים הולכים נהדר, אנחנו בכיוון מושלם, רק שאני לא יודע במדינה הם חיים, זו לא המדינה שלי.

בני גרינאפל: זה לא בעלי העסקים שלי שנמקים, שמגיעים לחנות, נלחמים לא לפטר את העובדים שלהם, ואתם תשמעו את זה.

בני גרינאפל: בשורה התחתונה הם איבדו מחזורים, מכירות, לקוחות.

בני גרינאפל: הפגיעה היא לא רק היום אלא היא גם מחר.

בני גרינאפל: חלק מהלקוחות שלנו התרגלו לקנות באושר עד ובסטוקים צעצועים.

בני גרינאפל: מה יקרה עם העסקים שלנו מחר?

בני גרינאפל: מי יפצה אותנו?

בני גרינאפל: יש לנו עסקים שנפתחו בשנת 2020 והם לא מקבלים אגורה.

בני גרינאפל: אנחנו השקענו כמה מיליוני שקלים ברכישה של עוד פעילות והפעילות לא מתרוממת שנה.

בני גרינאפל: מי יפצה אותנו?

בני גרינאפל: אף אחד.

בני גרינאפל: בכותרות הכול בסדר, בחיים לא ממש.

בני גרינאפל: לשאלתך מה המסקנה, מהי ההסתכלות שלנו קדימה – אני מסתכל כרגע על שני דברים: ראשית, תואיל המדינה ותגדיר מה זה מוצרים חיוניים.

בני גרינאפל: אני חוזר ואומר, אין לי שום ספק שצעצועים זה מוצרים חיוניים.

בני גרינאפל: אנחנו יושבים בתוך התאגדות המסחר, גם מסעדות יכולות לעשות טייק אווי.

בני גרינאפל: דיבר חבר הכנסת פורר על מה שקורה בחנויות המזון ושמוכרים אוכל מוכן.

בני גרינאפל: איזה טייק אווי?

בני גרינאפל: אנשים עומדים ואוכלים במקום, יש מיני מסעדה ובחנויות מזון – עושים צחוק מכולנו, וליד זה דפקו מכות לבעל חנות הפלאפל כי הוא פתח ומכר מנת פלאפל והוציא אותה 20 מטר קדימה.

קרן ברק: אתה אומר אכיפה בררנית, ותיכף נשאל את נציג המשרד לביטחון הפנים על זה.

בני גרינאפל: נושא נוסף – יואילו נא חבריי בעלי העסקים המתחרים.

בני גרינאפל: ערבות הדדית היא גם שם, היא לא רק לצקצק שפתיים ולהסתכל על המגזר הזה והזה ולמה הם לא משלמים.

קרן ברק: כאן אנחנו חייבים לציין שחלק מבעלי העסקים הגדולים האחרים, לאו דווקא המזון, הם באמת חלק מחברות בשוק ההון מאוד מובילות במשק.

קרן ברק: אני חושבת שהציבור לא מודע לזה שחברות משוק ההון מחזיקות חלק מהגופים האלה שממשיכים לעשות עוול ולגרום לאי השוויון הזה.

קרן ברק: יש קטע שנקרא בורסה ויש קטע של השוק המוסדי, ואנחנו הרי יודעים שחלק מבעלי החברות האלה המפרות את החוקים נמצאים שם.

קרן ברק: מבחינה ציבורית זה משהו שהיה צריך להיות לו יותר עידוד.

בני גרינאפל: הפרת החוק על ידי החברות האלה לא מסכנת את המנהלים שלהם בפלילים?

בני גרינאפל: לא יודע, אני קטן בנושא הזה.

קרן ברק: אני לא יודעת, זה לא תפקידי.

קרן ברק: תפקידי להגיד: חבר'ה, זה לא מוסרי, זה לא הוגן, אני חושבת שזה על סף הלא חוקי.

קרן ברק: היה טוב ועדיף יותר שבעלי החברות האלה והגופים המוסדיים העצומים האלה היו עוצרים את ההתנהלות הזו.

קרן ברק: חשוב לדעת מה משרד המשפטים אומר על הדברים האלה.

בני גרינאפל: אתמול הופעתי אצל קרן מרציאנו ודיברתי על הסיפור שהיה.

בני גרינאפל: בעקבות זה הגיע אליי משום מקום בעל חנות צעצועים של 30 מטר מבאר שבע שלא אנקוב בשמו.

בני גרינאפל: הוא דיבר איתי בדמעות.

בני גרינאפל: הוא אמר לי: מעולם לא הרגשתי שמישהו דואג לי.

בני גרינאפל: אני מודה שבחיים שלי לא התרגשתי כך, זו לא הייתה המטרה שלי.

בני גרינאפל: סוף השיר על גבעת התחמושת אומר: אני לא יודע למה קיבלתי צל"ש, בסך הכול רציתי לחזור הביתה בשלום.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: נוגה ניר נאמן, בבקשה.

נוגה ניר נאמן: בוקר טוב.

נוגה ניר נאמן: קודם כול, אני שומעת את הדברים.

נוגה ניר נאמן: אני לא יודעת אם יצא לכם לראות, אני מקווה שכן, את התחקירים שערכנו בחדשות 13.

נוגה ניר נאמן: כעורכת הצרכנות של חדשות 13 כבר בחודש מרץ, כשהעתירה הוגשה, אנחנו יצאנו לשטח עם מצלמות נסתרות והתחלנו לתעד מה שקורה בחנויות הגדולות, ברשתות, בסטוקים, והמשכנו עם התיעודים האלה במשך כל התקופה האחרונה, כשהשיא הגיע כמובן בסגר האחרון עם התחקיר האחרון שבו צילמנו, למשל, ברשת חצי חינם, מחלקות שלמות, קומה שלמה שבה נמכרים דברים שהם רחוקים מלהיות מוצרים חיוניים.

נוגה ניר נאמן: גם צילמנו איך בקלות קניתי פיצה, קפה טייק אווי, המבורגר לאכול, במקרה בתוך סופר יוחננוף.

נוגה ניר נאמן: ברור שהכול פרוץ וברור שיש בלגאן אחד גדול.

נוגה ניר נאמן: יש החלטה של בג"ץ, ואני חושבת שצריך להסתכל כרגע קדימה.

נוגה ניר נאמן: כשמסתכלים קדימה, תפקיד הוועדה היום הוא כפול: ראשית, לנסות ולצאת עם רשימה מסודרת, נכונה ומתאימה, כי אנחנו כנראה נגיע גם לסגר רביעי, מה הם המוצרים הבאמת חיוניים, ולהגדיר אותם בצורה נכונה.

נוגה ניר נאמן: אני חושבת שחשוב לא פחות הוא להגדיר את המנגנון.

נוגה ניר נאמן: לפי בג"ץ, מי שאמור להגדיר את רשימת המוצרים החיוניים הוא משרד הבריאות, ואני לא בטוחה שיש להם את הכלים להבין מהו מוצר חיוני ומהו לא מוצר חיוני כי הם מסתכלים על הדברים בפריזמה של בריאות ולא בפריזמה של צריכה.

נוגה ניר נאמן: אני חושבת שזה לא נכון לתת להם לבצע את הרשימה הזו.

נוגה ניר נאמן: הרבה יותר נכון שהוועדה המכובדת תעשה דבר כזה.

נוגה ניר נאמן: כמובן שצריך להחליט על מנגנון מה עושים בתוך החנויות הגדולות.

נוגה ניר נאמן: כאשר בריטניה נכנסה לסגרים, והראנו ותיעדנו את זה בכתבות שלנו, יש להם נוהל מסוים איך מכסים את המדפים, איך סוגרים אותם ומה עושים.

נוגה ניר נאמן: אני חושבת שצריך לצאת עם נוהל מאוד מאוד מדויק גם כדי לסייע לאותם בעלי עסקים שיש להם מחלקות והם לא פתחו אותם במיוחד בגלל הסגר.

נוגה ניר נאמן: למשל, הייתי בחצי חינם, ויש כזה בהוד השרון ובחולון, ויש להם קומה שלמה.

נוגה ניר נאמן: הם פשוט היו צריכים לקבל הנחיה לסגור את המקום.

נוגה ניר נאמן: אגב, הוגשו שתי תלונות במשטרה נגד חצי חינם.

נוגה ניר נאמן: דיברתי עם גורמים במשטרה שאמרו לי שהם לא מתכוונים לעשות עם זה שום דבר כי זה לא אחריות שלהם.

נוגה ניר נאמן: הם שלחו אותי לדבר עם משרד הבריאות ומשרד הבריאות שלחו אותי לדבר עם משרד הכלכלה, ומשרד הכלכלה שלחו אותי לדבר עם משרד המשפטים.

נוגה ניר נאמן: משרד המשפטים החזיר אותי למשטרה, ואלה שלחו אותי שוב לרשויות המקומיות ואמרו שהרשות המקומית היא זו שצריכה לאכוף.

נוגה ניר נאמן: אני חושבת שצריך להחליט גם מי אוכף את הדבר הזה.

עודד פורר: זה כמו המסלול לקבל פטור מארנונה לעסק שהיה סגור.

נוגה ניר נאמן: גם אני בתקשורת ניסיתי להבין מי אחראי.

נוגה ניר נאמן: היה דיון ראשון בבג"ץ בחודש מרץ וניסיתי להבין על מי חלה האחריות לוודא שנמכרים רק מוצרים חיוניים.

נוגה ניר נאמן: אני מודה שאני כשלתי בהבנה, ולא נותר לי להבין אלא שאף אחד באמת לא יודע מי אחראי על כך.

נוגה ניר נאמן: אני חושבת שצריך לצאת מסר ברור מהוועדה על מי האכיפה.

קריאה: נוגה, למה את לא מדברת על ההפגנה שארגנתי?

קרן ברק: מי מדבר?

נוגה ניר נאמן: זה עודד היקר מהעסקים הקטנים.

נוגה ניר נאמן: אכן, הייתה הפגנה והיינו בהפגנה ותיעדנו את ההפגנה מול חצי חינם.

נוגה ניר נאמן: אני רוצה לשים בצד את ההפגנות לרגע, אני רוצה לדבר על המהות.

נוגה ניר נאמן: המהות היא שצריכה לצאת מהוועדה היום שורה תחתונה שתיתן כלים לעסקים שמוכרים מוצרים חיוניים איך עליהם לנהוג ומי אמור לאכוף את ההתנהלות שלהם במהלך הסגר הבא.

נוגה ניר נאמן: אני חושבת שהעובדה שבג"ץ נתן שבוע למדינה להכין רשימה כזו ולא נתן צו מיידי, היא בעיניי רעה מאוד.

נוגה ניר נאמן: אבל זו החלטה של בג"ץ.

נוגה ניר נאמן: אני חושבת שהוועדה צריכה להתכבד ולתת תשובות לשני הדברים האלה - גם להגדיר את הרשימה, שלא יעשה משרד הבריאות יעשה את זה ו - - -

קריאה: משתיקים אותי.

קריאה: תגידי שבזכות ההפגנה - - -

קרן ברק: רגע, אני לא יכולה שיתפרצו לדברים שלי.

קריאה: למה משתיקים אותי?

קריאה: למה בית המשפט אחרי - - -?

קרן ברק: זה לא אמור להיות כך.

קרן ברק: לגבי האכיפה – עשינו הכול לפי הספר.

קרן ברק: מניסיונך, מה את אומרת לגבי האכיפה?

קרן ברק: האם את בעצמך לא יודעת מי אוכף?

קרן ברק: האם זה המשטרה או הרשות המקומית?

נוגה ניר נאמן: קודם כול, אני חושבת שצריך לקבל החלטה שאוכפים את זה ולקבוע את החוקים איך לאכוף את זה.

נוגה ניר נאמן: כלומר, לכסות את המדפים, לשים חבלול, מחסום – ממש לקבוע, ואז יש גם כלים.

נוגה ניר נאמן: אני לא מצפה, ואולי המדינה גם לא מצפה, משוטר שייכנס לתוך רשת ויגיד: זה מוצר חיוני, זה לא מוצר חיוני.

נוגה ניר נאמן: צריך גם לדרוש כללים מדויקים איך צריכה להיראות רשת שמוכרת מוצרים חיוניים ואיך עליה להנהיג כי אני חושבת שלהשאיר את זה פרוץ לשיקול דעתו של פקח כזה או אחר זה פתח לבעיות.

קרן ברק: כשלא רוצים למכור חמץ בפסח יודעים לשים כל מיני כיסויים.

קרן ברק: אנחנו טכנולוגיים ואופציה נוספת היא גם להוציא מרשימת המוצרים ומהברקוד מוצרים לא חיוניים, וכך הם לא יוכלו לעבור את הקופה ולא ניתן יהיה לשלם עליהם.

קרן ברק: כלומר, זה משני הכיוונים.

עודד פורר: קרן, הזכרת את פסח ויש לי פתרון.

עודד פורר: אפשר שהרב ליצמן פשוט יגדיר את כל המוצרים האלה כלא כשרים ואז יכסו אותם.

עודד פורר: יש להם את כל המנגנונים, הם יודעים.

עודד פורר: אגב, הם גם ייאכפו את זה.

עודד פורר: אני מניח שאם הוא היה מאיים על סופר מסוים בשלילת תעודת הכשרות שלו כנראה שהוא היה - - -

דן אלחרר: בכול העולם הקנסות הכבדים עובדים.

דן אלחרר: אם תסגרו לשבוע את אלה שמוכרים באופן מינהלי, הם לא יימכרו.

דן אלחרר: זו בעיה שאתם לא יודעים לאכוף פה כלום.

דן אלחרר: אם אני הייתי מנהל, זה היה קורה.

נוגה ניר נאמן: רועי מלה"ב ידידי כותב לי במקביל גם שצריך להגדיר גם מהי הענישה לבעלי עסקים שכן מוכרים המבורגרto go בתוך רשת שיווק או מה דינה של - - -

קרן ברק: גם לי הוא כותב.

קרן ברק: את מדברת גם על מזון, אבל זה מזון.

נוגה ניר נאמן: אבל זה אותו דבר.

נוגה ניר נאמן: למה ברשת יוחננוף או ברשת חצי חינם מוכרים לי המבורגר to go , במקום מכינים לי אותו טרי, ואני יכולה - - -, ואתם יודעים שאני מלווה את דוכני הפלאפל לא מעט במשבר הזה, לא יכולים לעשות אותו הדבר.

נוגה ניר נאמן: צריך להגדיר אחריות גם על המנהלים.

קרן ברק: בסדר גמור, גם מזון מוכן.

קרן ברק: תודה רבה, נוגה.

קרן ברק: רועי כהן, במקום לשלוח לנו אס אם אסים דבר, בבקשה.

קריאה: מפלגת "תנופה".

קרן ברק: נכון.

רועי כהן: בוקר טוב.

רועי כהן: קרן, אני מודה לך על הדיון.

רועי כהן: את יודעת שיש לי הערכה גדולה לפועלך וגם לידידך שנמצא שם, חבר הכנסת עודד פורר.

רועי כהן: אבל אני חושבת שאת היית צריכה לפתוח היום כנציגת הריבון ונציגת כנסת ישראל בהתנצלות כלפי כל אותם בעלי העסקים ובעלי החנויות הסגורות, שרקדו להם על הדם.

רועי כהן: למה התנצלות?

רועי כהן: אני הייתי שם בשני הדיונים, לה"ב הייתה שותפה לעתירה הזו והיא הצטרפת כ - - - בית משפט.

רועי כהן: יעידו על זה בני והחברים שם שאני נתתי שם הופעה מאוד מאוד משכנעת כלפי השופטים כי הצגתי את הבעיה באמת מהשטח.

רועי כהן: מי שהגיע להגן בחירוף נפש על התקנות ועל העובדה שאי אפשר לעשות את ההבדל בין מוצרים חיוניים ללא חיוניים היא נציגת הכנסת.

רועי כהן: לכן, כל הצביעות הזו שבאה בצורה כזו או אחרת.

רועי כהן: הכנסת לא לוקחת אחריות על זה שהיא הייתה חלק מהתקנות האלה, היא הייתה חלק מזה שכרגע, ברגעים אלה, עשרה חודשים אפשרו לרשתות הכלבו לרשתות והסטוקים לרקוד על הדם של העסקים הקטנים, ונתנו יד לניצול ציני.

קרן ברק: מהרגע שנכנסתי לעניינים האלה, בדקתי ודיברתי עם מספר לא מבוטל של שרים, וגם שר הבריאות.

קרן ברק: שר הבריאות יולי אדלשטיין היה מאלה שחשבו שכן צריכים להחמיר פה את התקנות, וזה גם נאמר.

קרן ברק: רק שתדע שניהלתי איתו הרבה מאוד שיחות איתו.

רועי כהן: אני הייתי שם ואני הייתי בדיון כשהיא דיברה ואמרה שאין תשובה - - -.

רועי כהן: אני ציינתי שיש קולבים של פיג'מות ושל דברים ונציגת המדינה אמרה שאין שום בעיה בזה.

רועי כהן: מה אתה רוצה שנעשה?

רועי כהן: שנביא פקח או שוטר שיגיד להם מה למכור או לא?

רועי כהן: אמרתי לה: ברגעים אלה חוזרים לאנשים האלה צ'קים, ושהאנשים האלה מתאבדים, אנשים לא יכולים לסגור את החודש ואתם עושים ניצול ציני?

רועי כהן: הם באו והגנו שם בחירוף נפש.

רועי כהן: תראי את התגובה של שר הבריאות.

רועי כהן: את ראית את תגובת שר הבריאות?

רועי כהן: הוא אמר שאין לו זמן להתעסק בזה, זה מה שהוא כתב בתגובה – שאין לו זמן להתעסק בזה.

קרן ברק: זה לא נכון.

רועי כהן: זה כן נכון, אני אקריא לך עכשיו את התגובה: שאין להם זמן, שהם לא יודעים איך למצוא דרך לעשות את זה.

קרן ברק: רועי, אנחנו לא הופכים את זה לזירת התנגשות עכשיו מכיוון שאני ניהלתי איתו כנראה יותר שיחות ממך.

רועי כהן: אני מאוד מכבד אותך על כך שיזמת את הדיון ואני מכבד את חבר הכנסת עודד פורר, אבל האמת צריכה להיאמר.

רועי כהן: מי שאפשר את הניצול הציני הזה זה הממשלה וכנסת ישראל.

רועי כהן: נמצאים שם אנשים שיודעים את זה.

רועי כהן: יצאנו לרחובות ויצאנו בהפגנות ואמרנו את זה בכל מקום.

רועי כהן: מדברים על זה עכשיו, אבל האם מישהו יודע מה יהיה ביום שאחרי?

רועי כהן: הרי זה יהפוך להיות אות מתה.

רועי כהן: מי יאכוף את זה?

רועי כהן: אם לא נדבר ברגעים אלו על השאלה מי יאכוף את זה והאם יהיו סנקציות על אותן מנהלים.

רועי כהן: הרי הכנסת הזו היא זו שנותנת יד - - -

קרן ברק: רועי, אני אשתיק אותך.

קרן ברק: אני מבינה שאתה עכשיו בתקופת בחירות.

רועי כהן: זה לא קשור לתקופת בחירות, הייתי שם באוקטובר כשלא היינו בבחירות ולא בשום דבר.

רועי כהן: אני הייתי ברחובות, וזה לא קשור בכלל לבחירות ולא לשום דבר.

רועי כהן: זה קשור לזה שתיקחו אחריות.

קרן ברק: רועי, אני אשתיק אותך לגמרי.

קרן ברק: תשתיקי אותו, תודה.

קרן ברק: אנחנו באנו לפה כדי לפתור את הנושא ולהתקדם קדימה.

קרן ברק: עם כל הכבוד לך ולכל מה שעשית, הדיון הזה נקבע בגלל שאני קבעתי אותו, ואני ניהלתי על זה עשרות עם שר הבריאות.

קרן ברק: זו לא הזירה להמשיך ולהתנגח.

קרן ברק: אנחנו רוצים מפה להתקדם קדימה.

קרן ברק: נשמח לשמוע אם יש לך משהו להגיד קדימה והלאה.

קרן ברק: אם לא – אנחנו מורידים אותך.

קרן ברק: זו לא הבמה למה שאתה עושה.

עודד פורר: קרן, צריך להגיד את האמת.

עודד פורר: משרד הבריאות מתעלם מהעניין הזה, משרד המשפטים מתעלם מהעניין הזה, משרד כלכלה מתעלם מזה.

קרן ברק: הוא לא מתעלם, למה אתה אומר "מתעלם"?

עודד פורר: מבחינתם האירוע הזה לא קיים.

עודד פורר: הם לא שמעו עליו פעם ראשונה בבג"ץ, הם שומעים עליו חודשים ארוכים.

עודד פורר: זה לא משהו שנולד אתמול בבוקר.

עודד פורר: אי אפשר להתחבא מאחורי זה.

עודד פורר: זה לא מעניין אותם בכלל.

דן אלחרר: עליתי בערוץ 13 מול שר הבריאות והשאלה הזו נשאלה.

דן אלחרר: הוא אמר לי: זה באמת באג, ואנחנו נטפל וזה וגם נקנוס את הרשתות שעושות את זה.

עודד פורר: לפני ארבעה חודשים, קרן.

קרן ברק: מאחר ויש לי כנראה יותר שעות שיחה עם שר הבריאות מאשר לך, אני יודעת מהי עמדתו, ואני יודעת שעמדתו מראש דומה לעמדתנו.

עודד פורר: מה הוא עושה עם עמדתו?

עודד פורר: מתי הוא בא לכנסת?

עודד פורר: פעם אחת שהוא בא לוועדת החוקה לעסוק בתקנות ואמר: חברים, אני נלחם פה על העניין הזה.

קרן ברק: עודד, הוא פה בכנסת כל הזמן.

קרן ברק: בואו נתאחד עכשיו סביב הנושא הזה.

קרן ברק: לא רציתי להגיע בדיוק לכאן.

קרן ברק: אני לא אומרת: אני מהליכוד, אני מהליכוד, אני מהליכוד, אני אעשה דיון על זה, לא אף אחד אחר, באף ועדה, באף נושא, ועם אף יושב-ראש אחר.

עודד פורר: מי שמביא את התקנות בסוף זה שר הבריאות ומי שאוכף אותם זה משרד המשפטים.

קרן ברק: דרך אגב, אני יזמתי את הדיון הזה, אף אחד לא פנה אליי.

קרן ברק: אף אחד מאלה שיושבים כאן, כולל לא בזום, לא פנה אליי לעשות את הדיון הזה - זו יוזמה שלי.

קרן ברק: תפסיקו כל הזמן לבוא בטענות.

עודד פורר: הטענות הן לא אלייך, הטענות הן למשרד הבריאות, לשר הבריאות, למשרד המשפטים, לשר הכלכלה, לשר האוצר.

עודד פורר: הם אלה שהיו צריכים לשים את האצבע על הדברים האלה.

עודד פורר: הם אמונים על זה, אלו תקנות שלהם.

קרן ברק: אז בואו נשמע אותם.

קרן ברק: אבל לפני כן רוצה לשמוע את נציגי רשתות האופנה כדי שיהיו לנו תשובות קצת יותר רחבות.

קרן ברק: דן, בבקשה.

דן אלחרר: אני יושב-ראש התנועה לעידוד האופנה בישראל ואני יצרן בגדים כבר הרבה שנים.

דן אלחרר: אני חייב להגיד לך שהנושא הזה הוא פאזל שמורכב מעוד דברים שקורים, ואני אגיד לך לאן זה מוביל.

דן אלחרר: אנחנו, יצרני האופנה, יבואנים, ובעלי חנויות רחוב, רואים את המלאי שלנו מתכלה כל יום.

דן אלחרר: השווי של המלאי יורד כל יום.

דן אלחרר: כשיש לך מלאי חורף והוא אופנתי, את מבינה שהוא מתכלה כל יום.

דן אלחרר: אנחנו רואים שהם מוכרים את זה חופשי.

דן אלחרר: כמו שתואר כאן, ולא אחזור על זה, יש קומות שלמות של אופנה.

דן אלחרר: זה הולך ביחד עם זה שאנחנו כבר הרבה זמן צועקים.

דן אלחרר: עשינו שבע הפגנות, חלקן יותר אלימות, פחות אלימות, בדרום בתל אביב ואבי שמחון ירד אלינו ואוסנת מארק מהליכוד ירדה אלינו, ודיברה פה הבחורה על הצעצועים.

דן אלחרר: אמרנו לה שאנחנו משלמים בין 30 - 50 שקל באון-ליין, ואנחנו משלמים מע"מ.

דן אלחרר: כשהיא הולכת לקנות שם היא לא משלמת על החבילה, היא משלמת מע"מ.

דן אלחרר: כשהיא קונה מאתרים בסין היא לא משלמת, לא את המשלוח ולא מע"מ.

דן אלחרר: הם מסבסדים את המשלוח.

דן אלחרר: הוא לא משלם מע"מ, לא בסין ולא פה.

דן אלחרר: אמרנו שזו תחרות לא הוגנת, ולכן ביקשנו לתת לנו חצי שנה פטור ממע"מ כמו לאתרים מסין.

דן אלחרר: ביקשנו שיבואו לקראתנו.

דן אלחרר: אמרנו שאפשר לסבסד את הדואר במקביל.

דן אלחרר: ביקשנו: תפטרו, או תנו לנו פיצוי על המלאי – משהו.

דן אלחרר: ישבנו עם בחור מאוד מבריק מרשות המסים בשם אמיר דהן והוא הבטיח לנו שהוא יעבוד עם ערן יעקב על פיצוי מלאי.

דן אלחרר: איכשהו לא עשינו מספיק הפגנות וזה התגלגל החוצה.

דן אלחרר: פיצוי מלאי לא יהיה.

דן אלחרר: אני יודע שהפטור ממע"מ הגיע עד לביבי.

דן אלחרר: ערן יעקב עמד על הרגליים האחוריות ואמר:

דן אלחרר: אני תקוע עם ירקות ופירות ועם אילת, אני לא אתן עוד פטור – זה תקדים, כך שזה הלך החוצה.

דן אלחרר: אתם לא מסוגלים לעשות להם כי זו אכיפה.

דן אלחרר: אני אגיד לך לאן זה הולך.

דן אלחרר: תקשיבי טוב למה שאני אומר, יש זעם אדיר ברחוב.

דן אלחרר: אני ורועי שומעים את בעלי החנויות.

דן אלחרר: רועי בא הרבה לרחוב, אבל אני יותר בקשר איתם כי אני מוכר להן סחורה ואני רוצה לגבות את הצ'קים.

דן אלחרר: אדם אומר לי: אין לי לטיטולים.

דן אלחרר: זה הולך לשני מקומות.

דן אלחרר: ביום ראשון הקרוב כל חנויות הרחוב, כל חנויות האופנה, פותחות, אם תכשירו ואם לא.

דן אלחרר: כשבעלי החנויות רואים מה קורה בבני ברק ובמגזר הערבי עם האכיפה, וכשהם רואים שאתם עושים את כל הדברים האלה, הם זועמים.

דן אלחרר: זה נראה כמו אנרכיה.

דן אלחרר: אנחנו לא רוצים להיות אלה שלוקחים על הגב את כל הדבר הזה.

דן אלחרר: אני לא הולך למממן אף אחד, אני לא בנק.

דן אלחרר: כשתפתחו בעוד שבוע-שבועיים הם יבואו לקנות קיץ, אבל אין להם כסף.

דן אלחרר: הצ'קים של החורף חזרו, איך הם ישלמו לי קיץ?

דן אלחרר: הוא אמר לך שברגע שזה ייפתח, 40% הולכים הביתה.

דן אלחרר: ביום ראשון כולם פותחים.

דן אלחרר: אני לא מאיים, חס וחלילה, אבל אם יעשו לנו אכיפה אני יודע לאן זה הולך.

דן אלחרר: יהיה לכם פה הולנד.

דן אלחרר: בפעם הבאה שתהיה פה הפגנה היא תהיה הולנדית.

דן אלחרר: זה יהיה פה כמו הולנד, יהיה בלגאן, הרחובות פה יבערו, ישרפו פה אוטובוסים.

דן אלחרר: אני שומע אנשים, אנחנו עוצרים אותם.

דן אלחרר: כמו שנאמר, אנחנו נלחמים האחד בשני.

דן אלחרר: אני שומע את תורג'מן אומר:

דן אלחרר: אם תעזו לפתוח את הקניונים בלי חנויות רחוב, אנחנו נעשה.

דן אלחרר: מאיפה הוא מקבל את הכוח הזה?

דן אלחרר: הוא מקבל את הכוח של אכיפה.

דן אלחרר: כל אחד מאיים כי אין לכם אכיפה.

דן אלחרר: אני לא מבין, אם אני מנהל פה את ההצגה ואם אני שר הבריאות אז : חבר'ה, זה וזה וזה אי אפשר למכור.

קרן ברק: שר הבריאות לא מנהל את האכיפה, שר הבריאות אומר מה צריך לעשות כדי להוריד תחלואה.

קרן ברק: כדי להוריד תחלואה צריך שיהיו כמה שפחות אירועים שהופכים בסוף לענייני בריאות.

קרן ברק: שר האוצר, לעומת זאת, נלחם שכם אל שכם לפתוח את המסחר, ואני מקווה שאתם מבינים את זה.

קרן ברק: המלחמה של שר האוצר ישראל כץ היא לפתוח את המסחר, ואני איתו בעניין הזה.

קרן ברק: כיושבת-ראש הוועדה לעסקים קטנים ובינוניים ויושבת-ראש השדולה עם עודד פורר, אני נלחמת יחד איתו שהמסחר ייפתח כמה שיותר מהר – זו העמדה שלנו.

קרן ברק: בתווך הזה, כפי שאתם אומרים, נמצאת האכיפה.

קרן ברק: לכן, נעבור מפה עכשיו נמצאת האכיפה.

קרן ברק: אנחנו צריכים להבין פה מה קורה בתווך הזה.

קרן ברק: יש בסוף קבינט שמקבל החלטה.

קרן ברק: משרד הבריאות אומר את הנתונים שלו, משרד האוצר רוצה שהכול ייפתח, באמצע יושבים השרים ומקבלים את ההחלטה הנכונה מבחינתנו כמדינה.

קרן ברק: זה לא דקה, זה לא נעשה כלאחר יד, זה עשרות שעות של דיונים שבהן מחליטים מה צריך כדי לעצור פה את המגפה.

קרן ברק: אבל אחרי שהם מחליטים צריך לראות מה קורה עם האכיפה, ולכן אנחנו נמצאים פה עכשיו.

דן אלחרר: קודם כול, תודה לך על שהרמת את העניין.

דן אלחרר: שר האוצר מדבר מפוזיציה.

דן אלחרר: בסוף תתקבל החלטה וכולנו מבינים שאם זה סגור אז זה סגור ואם זה פתוח אז זה פתוח, ושלא יכול להיות שחלק כן וחלק לא.

דן אלחרר: ברגע שהתקבל שזה סגור אז מי שלחוץ לקנות צעצועים אז שייקנה באון-ליין, ושישלם עוד 40 שקל או שלא יקנה ושילווה מהשכן - זה לא מעניין אותי.

דן אלחרר: מי שצריך בגדים, שיקנה און-ליין.

דן אלחרר: אני לא מבין, גם לגבי המע"מ וגם לגבי מכס הגנה, למה אנחנו יותר חכמים מכולם.

דן אלחרר: האם זה כי אנחנו יהודים?

דן אלחרר: זה קורה בעולם.

דן אלחרר: בצרפת עשו הפגנה אחת, 48 שעות סגרו אותם.

דן אלחרר: אם אני נכנס לאכיפה אז אני אומר: חביבי, אתה לא יכול למכור זה וזה, זה 10,000 שקלים קנס, ובפעם הבאה אני סוגר אותך שבוע מינהלית, ובואו נראה אחד שימכור.

דן אלחרר: אבל אתם לא יודעים לנהל את ההצגה.

דן אלחרר: אני חלילה לא מדבר עלייך.

דן אלחרר: כל הכבוד לך על זה שהרמת את הנושא, לא היית חייבת, אבל את הריבון ולכן אני פונה אלייך.

דן אלחרר: הם לא יודעים לנהל את ההצגה בנושא האכיפה.

דן אלחרר: אם הם היו עובדים אצלי אז כולם הביתה.

דן אלחרר: אם אתה לא מסוגל לאכוף את החרדים, ארבעה רימוני הלם, שני הרוגים - - -

קרן ברק: אנחנו לא בעניין של החרדים.

דן אלחרר: אם אין אכיפה אצלם, אז אני אומר לך שגם אנחנו נפתח.

דן אלחרר: כולנו נפתח את החנויות.

קרן ברק: אני רוצה לפנות לנציג המשרד לביטחון הפנים?

עודד פורר: בעיניי הם הכי פחות חשובים באירוע הזה.

שלומי אלקיים: הם כן חשובים.

שלומי אלקיים: לי יש שתי חנויות, האחת בשדרות והשנייה בנתיבות, ואלו ערים מאוד מאוד קרובות.

שלומי אלקיים: אני מרגיש כאילו מדובר בשתי מדינות שונות ובשני חוקים שונים.

שלומי אלקיים: בנתיבות חוקים אחרים.

שלומי אלקיים: אותו שוטר יכול להגיד לך חוק אחר ובשדרות חוק אחר.

קרן ברק: תסביר.

שלומי אלקיים: אני ממושב ברוש ליד נתיבות ויש לי שתי חנויות.

שלומי אלקיים: לפני כשלושה שבועות יצאה החלטה של בג"ץ שלסטוקים אסור למכור צעצועים ושהם צריכים לכסות את זה.

שלומי אלקיים: בשדרות אכן כיסו, אבל בנתיבות הכול פתוח.

שלומי אלקיים: אני פוגש שוטרת ברחוב ואני מעיר לה על הסטוקים.

שלומי אלקיים: היא אומרת לי: אני לא שמעתי על זה, אני לא יודעת על זה, וזה לא מעניין אותי.

שלומי אלקיים: אמרתי לה: למה את מדברת כך?

שלומי אלקיים: מה זאת אומרת "זה לא מעניין אותי"?

שלומי אלקיים: זה פוגע בפרנסתי.

שלומי אלקיים: אם אסור למכור בשדרות, ובשדרות כיסו את זה, למה בנתיבות זה לא כך?

שלומי אלקיים: אנחנו לא קיבלנו הנחייה.

שלומי אלקיים: למוחרת אותה שוטרת חיכתה לי כדי שאני אכניס לקוח לחנות וקיבלתי 5,000 שקלים קנס, על זה שהכנסתי לקוח אחד לחנות – כך זה פועל.

קרן ברק: האם זו הייתה אותה שוטרת נחמדה?

שלומי אלקיים: אותה שוטרת נחמדה שאמרה לי שהיא לא מכירה את החוק הזה ושהיא לא יודעת על זה שצריך לכסות צעצועים, ומותר לו למכור, ומה אכפת לי, ולמה אני מתעסק בעסק שלו ולא בעסק שלי.

שלומי אלקיים: אמרתי לה שהעסק שלי כבר סגור שנה, אני מוכר באון-ליין.

שלומי אלקיים: אבל אותה זה לא מעניין כי בראשון לחודש היא מקבלת משכורת.

שלומי אלקיים: אני בראשון לחודש צריך איכשהו להיעזר בהורים ובדברים אחרים כדי להתקיים.

קרן ברק: נבקש מהיועץ המשפטי של מינהלת האכיפה לענות לטענות שעלו משלומי, מבני, וגם לגבי מה שאמרה פה נוגה ניר נאמן שאנחנו לא יודעים מי אמור לאכוף.

אורי בוצומינסקי: בוקר טוב לכולם.

אורי בוצומינסקי: אומנם פניתי אליי ראשון בסדר, אבל חשוב לזכור שלא מדובר בתקנות שהמשטרה יוזמת.

קרן ברק: לא, דיברנו על אכיפה.

אורי בוצומינסקי: אתייחס גם לזה.

אורי בוצומינסקי: לא מדובר בתקנות שנמצאות באחריות המשטרה, מדובר בתקנות של משרד הבריאות, משרד המשפטים.

אורי בוצומינסקי: המשטרה כמובן מעבירה התייחסות בכל הנוגע לאכיפה.

אורי בוצומינסקי: גם המשטרה הביעה בעבר הסתייגות ממבחן עיקר העיסוק, כלומר, מהמבחן בו צריך לבחון מהו עיקר העיסוק של כל עסק, כי סברנו שלגורמים האוכפים, בין אם זה שוטר, בין אם זה פקח של הרשות המקומית, אין ידע רלוונטי כדי להכריע האם עיקר עיסוקו של עסק מסוים הוא חיוני או לא, במיוחד כאשר אין יכולת, כך נאמר לנו, ליצור רשימה סגורה של מוצרים חיוניים.

אורי בוצומינסקי: יחד עם זאת, חשוב להגיד שאנחנו כן מבצעים אכיפה בעסקים.

אורי בוצומינסקי: בדוח האחרון שהוגש לוועדת החוקה, חוק ומשפט, ואנחנו מגישים את נתוני האכיפה בכל ראשון לחודש, ציינו שניתנו בחודש האחרון 1,572 קנסות לעסקים שפתחו בניגוד לאיסור.

אורי בוצומינסקי: בנוסף, הוצאו 330 צווי סגירה לעסקים, כאשר מרבית צווי הסגירה הוצאו מכוח העילה של פתיחת עסק בניגוד לאיסור.

אורי בוצומינסקי: צריך לזכור שיש גם אכיפה משמעותית של הרשויות המקומיות בעניין הזה.

אורי בוצומינסקי: כמו כן, אנחנו מעבירים מדיניות אכיפה לכל הגורמים האוכפים, גם לשוטרים, גם לרשויות המקומיות, וגם למפקחים של משרדי הממשלה - אלו שלושת הגורמים שיכולים לאכוף את ההוראות.

אורי בוצומינסקי: מדיניות האכיפה היא אחידה ושוויונית, והיא מועברת בכל דרך אפשרית, אם זה בהנחיות, במצגות, והיא גם מופיעה בטאבלטים של השוטרים.

אורי בוצומינסקי: כמובן שלא אוכל להתייחס למקרה ספציפי זה או אחר, אבל לפחות הציפייה היא שהאכיפה תהיה שוויונית בכל המחוזות.

אורי בוצומינסקי: בהקשר לדברים שנאמרו כאן, אני כן חייב לציין שלא מדובר באיזושהי פעילות שיטור רגילה או טבעית של שוטר, יש קושי משמעותי בעניין הזה.

אורי בוצומינסקי: לא סביר לדרוש משוטר להיכנס עכשיו לכל עסק ולבחון האם הוא מוכר מוצר חיוני או לא, האם במכולת הזו יש מאחור מדף שמוכרים בו גרביים, האם העסק הזה מכסה מוצרים לא חיוניים, והאם הלקוח שכרגע יצא מהעסק קנה מוצר לא חיוני.

אורי בוצומינסקי: אבל כן חשוב, כפי שאמרתי בהתחלה, שיש אכיפה של הרשויות המקומיות, ולמעשה מרבית האכיפה של ההוראות הנוגעות לעסקים מבוצעת על ידי הרשויות המקומיות.

אורי בוצומינסקי: כפי שאמרתי, זה לא אומר שלא מבוצעת אכיפה משטרתית.

אורי בוצומינסקי: הגורמים המוסמכים הם גם שוטרי משטרת ישראל וגם הגורמים המוסמכים ברשויות המקומיות וגם מפקחים של משרדי הממשלה.

קרן ברק: מה קרה עם התלונות שהוגשו נגד חצי חינם?

אורי בוצומינסקי: לא הגיעו אליי באופן אישי, יכול להיות שהגיעו למחוזות.

אורי בוצומינסקי: לא אוכל להתייחס למקרה ספציפי כזה או אחר, ובטח שלא לעסקים ספציפיים או לתלונות שאני לא מכיר.

קרן ברק: בהנחה שאני רוצה לשמוע תשובה מה קרה עם התלונות, את מי אני אמורה לשאול?

קרן ברק: האם אני צריכה לזעוק זעקה לשמיים ותקפוץ לי תשובה?

קרן ברק: אשמח אם תגיד לי למי לפנות.

אורי בוצומינסקי: אני לא מכיר את הפנייה, אני לא יודע למי פנו ולכן קשה לי להתייחס.

אורי בוצומינסקי: מינהלת האכיפה היא מינהלת שמתאמת את פעולות האכיפה ומנחה את הגורמים האוכפים.

אורי בוצומינסקי: יכול להיות שבמקרה הזה פנו למחוז או לתחנה הרלוונטית.

אורי בוצומינסקי: אם יגידו לי באיזה פנייה מדובר ולמי פנו, אוכל לבדוק.

קרן ברק: אנחנו צריכים להתחיל לחשוב איך אנחנו מדייקים את התקנות את האלה, אבל תוך שבעה ימים אתם צריכים להתחיל לאכוף.

קרן ברק: מה אתם מתכוונים לעשות?

קרן ברק: האם אתם מתכוונים לחכות לתלונות?

קרן ברק: האם אתם מתכוונים באמת להיכנס ולבדוק האם זה נאכף או לא?

קרן ברק: מה אתה חושב שאתם אמורים לעשות מרגע זה?

אורי בוצומינסקי: בסופו של דבר זה תלוי באיך התקנות ייראו.

אורי בוצומינסקי: כפי שציינתי קודם, המשטרה לא מנסחת את התקנות.

אורי בוצומינסקי: אני חושב נמצאים כאן בדיון נציגים של משרד המשפטים ומשרד הבריאות.

אורי בוצומינסקי: הם יעבירו לכל הגורמים הרלוונטיים, וביניהם גם למשטרת ישראל, את הנוסח.

אורי בוצומינסקי: אנחנו אוכפים - - -

עודד פורר: קרן, תשאלי אותם אם התקנות בכלל ברורות להם והאם הם מבינים את התקנות.

עודד פורר: המשטרה עצמה לא מבינה את התקנות.

עודד פורר: אנחנו רואים כל הזמן שהשוטרים בשטח לא מבינים את התקנות, וזה גם נאמר פה.

עודד פורר: אנחנו סיירנו מרכז השליטה של משרד הבריאות וביקשנו מנציגת המשטרה בסגר הקודם להגיד לנו מה הבעיה שלהם.

עודד פורר: היא אמרה: אנחנו לא יודעים להסביר את התקנות לשוטרים, השוטרים בשטח לא מבינים את התקנות – תקומו ותגידו את זה פעם אחת.

אילן דיין: נציג המשטרה, אתם נכנסים לחנות בגדים, שהייתה בעבר חנות בגדים, ועכשיו פוצלה ל-50% בגדים ו-50% חיוני, ונותנים לה דוח.

אילן דיין: למה לחנויות סופר שעשו אותו הדבר אתם לא נותנים דוחות?

אילן דיין: למה האפליה הזו?

אורי בוצומינסקי: שוב, אנחנו לא אחראים על ניסוח התקנות, אנחנו אחראים על יישום התקנות.

עודד פורר: נשאלת עכשיו שאלה על היישום.

אורי בוצומינסקי: כל טענה בעניין מבחן עיקר העיסוק או למה קבעו מבחן כזה או אחר, זה לא משהו שצריך להפנות למשטרה.

עודד פורר: מהו המבחן לעיקר העיסוק?

עודד פורר: איך אתה בוחן את עיקר העיסוק?

קריאות: למה חנות סטוק שמוכרת כלי בית פתוחה ופוקס הום, שאין לי שום אינטרס שם, סגורה?

קריאות: גם אם תיקח את חנות הצעצועים שלך ותהפוך אותה חצי-חצי, תקבל דוח.

קרן ברק: תישאר איתנו בבקשה בדיון, נפנה למשרד המשפטים ולמשרד הבריאות.

קרן ברק: מבחינתך, חנות סטוק היא חנות חיונית למרות ש-80% זה לא מזון ולא תרופות?

קרן ברק: ואין לי שום דבר נגד הסטוקים.

קרן ברק: מבחינתך כשוטר, כתפיסת עולם, האם חנות סטוק היא חיונית?

אורי בוצומינסקי: אני לא יכול להתייחס לעסק ספציפי כזה, בטח לא בכותרת.

אורי בוצומינסקי: עסק שהוא לא בתקנה 7(1) והוא מוכר מוצרים שאינם חיוניים, לא יכול לפתוח.

אורי בוצומינסקי: עסקים שאליהם מפנה תקנה 7(3) בתקנות הרלוונטיות יכולים למכור רק מוצרים חיוניים.

אורי בוצומינסקי: אם יש לי עסק שמוכר כלי בית, זה עסק שאסור לו היום לפתוח ולמכור את המוצרים האלה.

קרן ברק: מה קורה כשהם מוכרים?

קרן ברק: הרי אנחנו יודעים שדיגלתם מעל הסטוקים כאשר שם 70% - 80% זה כלי בית.

קרן ברק: אני באמת מנסה להבין, תענה לי.

קרן ברק: זה לא חנות אחת, זה רשת שפתוחה, כאשר רוב עיסוקה זה כלי בית.

קרן ברק: איך לא סוגרים חנות כזו?

עודד פורר: כי הם בעצמם קורסים תחת היכולת בכלל להבין את המטריקס הזה שבנו בתקנות סביב כל מיני חריגים על חריגים על חריגים.

עודד פורר: התקנות לא ברורות, הן לא clear cut.

עודד פורר: אם הן היו היה clear cut היה קל לעשות את זה.

עודד פורר: הן צריכות להיות clear cut.

קרן ברק: איך אתה מסביר את זה שבשדרות יש חוק אחד ובנתיבות יש חוק אחר?

קרן ברק: האם זה הדמות של השוטר?

אורי בוצומינסקי: לא.

אורי בוצומינסקי: כפי שציינתי, כל ההנחיות מופצות לכל הגורמים בכל המחוזות.

אורי בוצומינסקי: לא אמורה להיות - - -

חיים סגל: אורי, מכל המספרים שציינת לגבי אכיפה וקבלת דוחות, כמה דוחות מתוך זה נתתם לחנויות שפתוחות, ומותר להן לפתוח, אבל מכרו מוצרים לא חיוניים?

אורי בוצומינסקי: אין בתקנות עבירה ספציפית שמתייחסת לעסק שיכול להיות פתוח אבל מוכר מוצרים לא חיוניים ולכן ניתן להטיל עליו קנס.

חיים סגל: יש בתקנות הנחייה ברורה האומרת שאסור למכור מוצרים לא חיוניים בחנות שפתוחה בעקבות זה שהיא מוכרת מוצרים חיוניים.

אורי בוצומינסקי: העבירה שנקבעה בתקנות היא על פתיחת עסק בניגוד לתקנות, בניגוד לתקנה 7.

חיים סגל: זה בדיוק הקטע – שאתם לא מבינים את ההנחיות.

אורי בוצומינסקי: לא, לא.

אורי בוצומינסקי: אתם יכולים לראות את רשימת העבירות שנקבעה בתקנות.

אורי בוצומינסקי: אין לי יכולת לפלח לך ספציפיות כזו, אנחנו יכולים לפלח לפי נוסח העבירות.

חיים סגל: זו בדיוק הבעיה.

חיים סגל: הבעיה היא שאתם מתייחסים רק לשאלה האם מותר לחנות לפתוח או לא, אתם לא מתייחסים לחנות שמותר לה לפתוח אבל עוברת על החוק על ידי כך שהיא מוכרת מוצרים לא חיוניים.

אורי בוצומינסקי: לא ניתנה עבירה ספציפית שכזו, ולכן אני לא יכול לשלוף נתונים כאלה.

בני גרינאפל: קרן, האם יכול להיות שנקבעה תקנה שאין ענישה למי שעובר עליה?

קרן ברק: הנה, תשאל את נציג משרד המשפטים.

עודד פורר: נציג המשטרה, מחודש ינואר חלוקת הדוחות לפי רשויות מקומיות לכל 10,000 תושבים היא כזו: בהרצליה נתתם 110 דוחות לכל 10,000 תושבים, בבת ים 117 דוחות לכל 10,000 תושבים, בתל אביב 155 דוחות לכל 10,000 תושבים, ובבני ברק 59 דוחות.

עודד פורר: האם אתה יכול להסביר את האכיפה הבררנית הזו?

אורי בוצומינסקי: אני חושב שבתחילת דבריך התייחסת לנתונים של הרשויות המקומיות.

עודד פורר: אני מתייחס לדוחות משטרה שניתנו בחודש ינואר לכל 10,000 תושבים.

עודד פורר: אלו נתונים שפורסמו.

אורי בוצומינסקי: הנתונים האלה לא מוכרים לי.

אורי בוצומינסקי: הנתונים שאנחנו העברנו לכנסת הם לא לפי פילוח מחוזי כזה או אחר.

קרן ברק: אז שמישהו ייתן לך תשובה.

עודד פורר: איזה נתונים אתה כן מכיר?

עודד פורר: אתה לא מכיר מה קרה בדוחות שניתנו לעסקים שנפתחו בניגוד לתקנות כאשר זה נושא הדיון, אתה לא מכיר למה נותנים דוחות במחוז כזה או אחר ואתה אומר לנו: לכו למחוזות.

עודד פורר: באת לפה לתת תשובות ואתה מפנה אותנו לגורמים אחרים.

קרן ברק: בואו נקרא לילד בשמו, זה היה קרב גדול בכלל שהם יופיעו היום.

קרן ברק: הם לא הסכימו להופיע.

קרן ברק: זה סיפור עצוב שנציגי המשטרה והמשרד לביטחון הפנים לא הסכימו להגיע היום לדיון.

קרן ברק: הפעלנו את כל הקשרים הכי גדולים כדי שכן יגיעו.

קרן ברק: הם בכלל לא חשבו שהם צריכים להיות בדיון שהכי נוגע אליהם.

עודד פורר: המשמעות היא לא רק להופיע לדיון אלא היא גם היכולת לתת תשובות שמעשירות את ידע הוועדה בשאלה מה קורה.

עודד פורר: אני חייב לומר, שאלו אותך פה הרבה שאלות ומכולן התחמקת.

עודד פורר: על אף אחת מהן לא נתת אמירה מאוד מאוד ברורה, כולל התעלמות מ - - -

קרן ברק: נכון, בואו נחפש תשובות אצל מישהו אחר.

קרן ברק: אורי, תישאר איתנו.

קרן ברק: תקשיב לתשובות נציגי המשרדים.

קרן ברק: בסוף אתה כן צריך לדבר איתנו שוב.

קרן ברק: שי סומך, משרד המשפטים, בבקשה.

שי סומך: בוקר טוב.

שי סומך: קודם כול, לגבי פסק הדין - אתמול קיבלנו את פסק הדין, ואנחנו כמובן מכבדים את החלטת בית המשפט.

שי סומך: בשלב הזה אנו ממתינים להחלטת הממשלה כדי לברר האם המסחר ייפתח בשבוע הקרוב או לא ייפתח.

שי סומך: במקרה שהמסחר לא ייפתח בשבוע הקרוב, כמובן שמשרד המשפטים יחד עם משרד הבריאות והמשרדים הכלכליים יגבשו תיקון לתקנות שיתיישב עם הצו המוחלט שנתן בית המשפט.

קרן ברק: שי, אני חושבת שאתם צריכים כבר לגבש את התקנות כי ייתכן ובעוד שבועיים-שלושה יחליטו שהולכים שוב לסגר – שלא תגידו שאתם צריכים שוב ללמוד.

קרן ברק: תוך שבעה ימי אתם אמורים להגיש את התקנות גם אם יוצאים מהסגר.

קרן ברק: זה גם לא טיעון שהיום תהיה ישיבת ממשלה, שפתאום תימשך מחר ומוחרתיים ויגיעו ליום ראשון וייגמרו השבעה ימים.

קרן ברק: אתם צריכים לעבוד על זה.

קרן ברק: מה זה: אנחנו מחכים?

קרן ברק: אני באמת לא מבינה את זה.

שי סומך: מתקיימת אצלנו בוודאי חשיבה פנימית, אבל אם בסופו של דבר המסחר ייפתח בשבוע הקרוב אז כמובן שהבעיה תיפתר ובשלב הזה לא יהיה צורך לתקן את התקנות.

שי סומך: אבל החשיבה מתקיימת.

שי סומך: אני רוצה לציין שהיה שינוי מאוד משמעותי בין הסגר השני לסגר השלישי.

שי סומך: בסגר השני התאפשרה פתיחה של חנויות למכירת מוצרים חיוניים לתחזוקת הבית, ובסגר השלישי החנויות האלה כבר לא יכלו להיפתח והתאפשרה פתיחה של הטמבוריות, שבחוק הן מוגדרות כחנויות שמוכרות מוצרים לתיקונים חיוניים לתחזוקת מערכות תשתית הבית, ונאסר על אותן חנויות למכור מוצרים אחרים שלא מנויים בתקנה 7(3), וכללי התפוסה של אותן חנויות הם לא כללי התפוסה של חנויות המזון, ההיגיינה והתרופות, אלא כללי תפוסה הרבה יותר מחמירים.

קרן ברק: שי, אנחנו לא צריכים סקירה היסטורית.

שי סומך: אם יש שאלות לגבי ההיבטים הפליליים והאכיפתיים אני חושב שלילך וגנר יכולה להתייחס אליהם.

קרן ברק: שי, זה נורא מקשה שהדברים בזום ואתה בא עם דף מסרים שפחות מעניין אותנו כי כל מי שיושב פה מכיר את ההיסטוריה ולא צריך סקירה היסטוריה.

קרן ברק: אנחנו כן צריכים להבין איך יכול להיות שהשוטר בשטח לא יודע מה הוא צריך לאכוף, תסביר לנו את זה.

שי סומך: נמצאת בזום לילך וגנר מהמחלקה הפלילית בייעוץ וחקיקה, היא תוכל להתייחס להיבטים הפליליים של הנושא.

קרן ברק: אנחנו מבינים שאתם עושים בדיקות שטח ומתחילים לבדוק מה צריך לעשות כדי לכתוב את התקנות שאתם צריכים להגיש תוך שבעה ימים.

קרן ברק: הוועדה דורשת מכם לא לעשות את זה לבד.

קרן ברק: יושבים כאן אנשים שהם בעלי חנויות בגדים או צעצועים והם צריכים לקחת חלק בזה ואתם צריכים להתייעץ איתם.

קרן ברק: אתם חייבים כי אתם כותבים דברים שבסוף הופכים להיות אות מתה ואי אפשר ליישם אותם.

קרן ברק: אתם צריכים להבין מהם מה מרגיש בעל העסק הקטן בשטח, למשל, בעל חנות צעצועים, וממנו ללמוד איך לכתוב את התקנות כדי שאפשר יהיה ליישם אותן.

קרן ברק: שנית, במקום לשים ניילונים על המוצרים האלה ברשתות המזון, אתם צריכים להבין שיש לפתוח את העסקים הספציפיים האלה, בדיוק כמו שחנות אופטיקה פתוחה כי מבינים שצריך שיהיה מענה לאדם שנשברו לו המשקפיים כי הוא צריך לראות.

קרן ברק: גם ילדים בבית צריכים צעצועים, ספרים ובגדים, כדי להעסיק אותם.

קרן ברק: שימו דגש ומשקל על הדברים האלה.

קרן ברק: אם תבואו לבג"ץ עם האופציה הזו ותגידו שהם נחשבים לחיוניים, אני מאמינה שהוא יחבק אותה.

קרן ברק: אם אתם לא מקבלים את ההצעה הזו שלנו כאן, השאלה היא איך אתם גורמים לנציג המשטרה להבין מה אתם אומרים.

קרן ברק: הוא דיבר פה עשר דקות והוא לא הבין.

אורי בוצומינסקי: לא, אשמח להבהיר שאנחנו מבינים היטב את התקנות ואנחנו מעבירים את זה לשוטרים.

אורי בוצומינסקי: העובדה שהיום נכנסות לתוקפן תקנות ומחר צריך להעביר אותן לאלפי שוטרים, זה לא משהו ש - - - מתבצע בתוך דקות.

אורי בוצומינסקי: כל התקנות גם בהנחיות וגם בטאבלטים של השוטרים.

קרן ברק: אם אתה צריך ללכת עם כובע על הראש, אתה יודע שכל השוטרים הולכים עם כובע על הראש, ואם השוטר חושב שהוא יכול להחליט בשיקול דעת איזה חנות מותר ואיזה אסור, אז אתם לא מבינים.

קרן ברק: זה צריך להיות משהו ברור, אחיד וחד משמעי.

קרן ברק: אתה טוען שזו החלטה של משרד המשפטים ולכן אני פונה למשרד המשפטים שיבהירו וידייקו את זה.

קרן ברק: שי, האם אתה יכול לענות לי?

שי סומך: קודם כול, לגבי הנושא הראשון שהעלית – אנחנו עובדים יחד עם משרד הכלכלה ומשרד האוצר, ומשרד הכלכלה הוא הגוף שמכיר את העסקים, וגם את העסקים הקטנים, ומדבר איתם במקרה הצורך.

שי סומך: העבודה היא לא רק שלנו אלא היא ביחד עם משרדים אחרים שיוצרים את הקשר.

קריאה: שר הכלכלה שלך גילח את השפם, ולנו את הפרנסה.

שי סומך: לגבי פתיחת חנויות הצעצועים – בסופו של דבר משרד הבריאות הוא זה שמגיש את התקנות והוא ממליץ איזה חנויות לפתוח ואיזה לסגור.

שי סומך: הוא נמצא כאן בזום, ואני מאמין שהוא שומע גם את ההמלצה הזו ושהוא יעלה אותה בפני השר והנהלת המשרד.

שי סומך: לגבי שאלת האכיפה – גיבוש ההסדר נעשה כמובן בהחלט יחד עם הגורמים שעוסקים בנושאים הפלילים גם בתוך משרד המשפטים וגם עם המשרד לביטחון הפנים ומשטרת ישראל, וזה שיקול שאנחנו בוודאי מתחשבים בו כשאנחנו מגבשים את התקנות יחד עם המשרדים.

שי סומך: שוב, אציין שנמצאת כאן לילך וגנר, העובדת במחלקה הפלילית בייעוץ וחקיקה, ואם יש שאלות בהיבטים הפליליים אתם מוזמנים גם לשאול אותה.

בני גרינאפל: אי שם בחודש נובמבר, אחת התשובות של המדינה לבג"ץ הייתה שהעתירה מתייתרת כי הולכים לפתיחה - זו הייתה תשובה רשמית של המדינה כששבועיים אחרי זה כבר ראינו את הסגר השלישי.

בני גרינאפל: כדאי מאוד שהתקנות החדשות יהיו מוכנות כי הסגר הרביעי כנראה מעבר לפינה, והלוואי ולא.

בני גרינאפל: האם ישנה הגדרה ענישה לעסק חיוני שמכר מוצרים שאסור היו לו למכור?

בני גרינאפל: קצין המשטרה לפניך אמר שאין הגדרת ענישה כזו.

שי סומך: אני מציע שלילך תשיב כי היא המומחית בנושאים הפליליים.

קרן ברק: אוקיי.

קרן ברק: לילך, שאלה נוספת – על מי האחריות על האכיפה?

לילך וגנר: תודה רבה.

לילך וגנר: זה דיון מאוד מאוד חשוב, ואני מאוד שמחה שהוועדה מקיימת אותו.

לילך וגנר: אני רוצה להפריד בין מה אסור עכשיו ואפשר להטיל עליו סנקציה, לבין תיקון שאנחנו צריכים לעשות לתקנות בעקבות החלטת בג"ץ, שכמובן נפעל על פיה כפי שאמר שי.

לילך וגנר: אתם נתתם את חצי חינם כדוגמא.

לילך וגנר: אני לא רוצה להתייחס ספציפית לחצי חינם, אבל לפי התקנות עסק שמתחיל לפתוח קומות של מכירה של מוצרים בלתי חיוניים, עיקר העיסוק שלו כבר לא במכירת מוצרים חיוניים, ובהחלט אפשר להטיל עליו סנקציה, קנס כספי לפי התקנות.

קרן ברק: אבל אם הקומה השנייה בחצי חינם כבר הייתה פתוחה לפני כן?

קרן ברק: אני לא יודעת אם היית שם, הקומה השנייה שם הייתה פתוחה וזה מה שהוא מכר.

לילך וגנר: עסק כזה שהופך להיות עסק שמוכר מוצרים בלתי חיוניים, ואפילו 50% מהמכירה שלו, הוא כבר עסק שכבר לא עיסוקו במכירת מוצרים חיוניים.

קריאה: השאלה היא ממתי עיקר עיסוקו?

קריאה: האם ביום קביעת התקנה או ביום שהוא שינה את הייעוד שלו?

קריאה: האם שוטר הולך ובודק כמה מטרים יש לו כאלה?

לילך וגנר: לפי תקנה 7 אפשר בהחלט להטיל עליו קנס.

אילן דיין: חברת הכנסת, אני חושב שאת צריכה לצאת מפה עם קריאה למשטרה לצאת ולאכוף.

אילן דיין: אם משרד המשפטים אומר דבר שכזה אז זה אומר שהם צריכים לאכוף והם לא אוכפים.

קרן ברק: אני אצא עם זה, תודה על הסיוע.

לילך וגנר: אנחנו גם אמרנו את זה במענה לבג"ץ.

קרן ברק: לילך, השיחה איתך מאוד מאוד חשובה ואנחנו רוצים להיות פרקטיים.

קרן ברק: היה פה נציג המשטרה.

קרן ברק: למעשה, הוא לא אמר לנו שום דבר, למרות שהוא מתעקש שכן - אני לא יודע, אני לא יודע, אני לא יודע, אני אוכף לפי מוצרים חיוניים.

קרן ברק: את אומרת שהוא צריך לאכוף על עסק שיותר מ-50% ממוצריו אינם חיוניים, נקודה.

קרן ברק: את אומרת שזה ברור וכתוב וחד-משמעית.

קרן ברק: האם את יכולה להקריא לנו את הסעיף כדי שנהיה ברורים?

לילך וגנר: כן.

לילך וגנר: שוב, אני חושב שאורי בוצומינסקי, יועמ"ש המינהלת, יסכים איתי על העניין הזה, האפשרות למכור מוצרי מזון, אופטיקה וכל המוצרים האלה שציינתם זה לעסק שזה עיקר העיסוק שלו.

לילך וגנר: ברגע שהעסק מנצל לרעה את המצב ומתחיל למכור מוצרים אחרים, עיקר העיסוק שלו הוא כבר לא המכירה של המוצרים החיוניים שבגללם מאפשרים לו לפתוח, ואפשר בהחלט לפי התקנות להטיל עליו קנס.

לילך וגנר: זו השאלה של מה אסור עכשיו.

לילך וגנר: זה עדיין לא נותן לכם מענה, אני בהחלט מבינה את זה.

לילך וגנר: אני רוצה לשים עוד שיקול בפני הוועדה, שאני מרגישה שהוא כרגע לא מספיק דומיננטי.

לילך וגנר: אני מאוד מאוד מאוד מבינה לליבם של בעלי העסקים.

לילך וגנר: אני שומעת שהם כל הזמן אומרים שאנשים יקנו און-ליין.

לילך וגנר: צריך להבין שבישראל יש אוכלוסיות לא מעטות שלא יכולות לקנות און-ליין מבחינת זמינות ונגישות, וגם את זה צריך לקחת בחשבון כשעושים את התקנות.

קרן ברק: איזה אוכלוסיות?

קרן ברק: אנשים מאוד מבוגרים לא רוכשים צעצועים, בואו נקרא לילד בשמו.

שלומי אלקיים: לא מבוגרים, לאנשים חרדים אין טלפונים חכמים.

בני גרינאפל: יש להם טלפון רגיל, הם יכולים להתקשר בטלפון.

קרן ברק: אני מנסה להבין מי לא יכול להזמין או באינטרנט או טלפונית כשזה צעצועים.

לילך וגנר: יש שני מצבים, נתנו דוגמאות של מוצרים בבג"ץ, וצריך למצוא להם פתרון.

לילך וגנר: אפילו בג"ץ קיבל שקשה מאוד לעשות רשימה של כל המוצרים ולהחליט מה חיוני ומה לא חיוני.

קרן ברק: בג"ץ קיבל שזו לא האופציה המועדפת, אל תהפכי את זה שבג"ץ קיבל.

קרן ברק: הוא אמר: בין האופציות, זו האופציה הכי מועדפת.

קרן ברק: אני מציעה שנדבר באותה שפה.

לילך וגנר: נכון, בדיוק.

לילך וגנר: אבל יש מוצרים שהם חיוניים לאנשים מסוימים בתקופות מסוימות, כמו למשל, הדוגמה הבולטת היא מטריות כשיורד גשם.

לילך וגנר: את לא תזמיני מטריה און-ליין ואת לא תתקשרי להזמין מטריה כי עלות המשלוח תהיה יותר גדולה מעלות מטריה, וזה לא מוגדר כרגע ברשימות.

לילך וגנר: אנחנו תמיד נמצא את המוצרים האלה.

לילך וגנר: אנחנו נעשה את המקסימום.

לילך וגנר: אני מאוד אשמח שהוועדה הזו, וכל האנשים שנמצאים בה, יסבירו איך הם רואים את התיקון המתבקש לתקנות, ובהחלט בשבוע הזה שיש לנו לתקן את התקנות אנחנו ניקח את כל הדברים האלה בחשבון.

לילך וגנר: אנחנו רוצים ליצור אכיפה ברורה ונהירה, לא אכיפה כזו שתפגע בשיקול הדעת של כל שוטר האם המוצר הוא חיוני או לא חיוני בעיניו.

קרן ברק: לילך, התפקיד שלך הוא לקבוע, ובסוף זה לרדת לפרטים.

קרן ברק: אני דורשת ממך לשבת עם נציגות המגזר העסקי של העסקים הקטנים: צעצועים, תחפושות, אופנה וכלי בית, כדי שתביני.

קרן ברק: עם כל הרצון שלך לעזור, לא כל הידע נמצא אצלך.

קרן ברק: הם יסבירו וידייקו לך, ולכן מאוד מאוד חשוב שכבר היום תרימי אליהם טלפון ומחר תקבעי איתם פגישת עבודה, ואפשר בזום שנית, עדיין לא ברור לי מי אמור לאכוף את זה.

קרן ברק: האם המשטרה או הרשויות המקומיות?

לילך וגנר: היום סמכות האכיפה של התקנות בעסקים היא גם של המשטרה וגם של פקחים עירוניים וגם של מפקחי ממשלה שעובדים יחד עם המשטרה.

לילך וגנר: יש רשימה שלמה של גורמים אוכפים בהקשר הזה, שנקראים בתקנות הגורם המוסמך להטיל את הקנסות.

לילך וגנר: - - -

קרן ברק: תסבירי לי מה אותם אנשים היו יכולים לעשות מבחינת אכיפה לפני תקופת הקורונה.

קרן ברק: תני דוגמא.

לילך וגנר: משטרת ישראל בדרך כלל לא עסקה באכיפה של עבירות מינהליות, פרט לנושא תעבורה, ובקורונה המשטרה התגייסה לנושא הזה בצורה מאוד מאוד מוגברת.

לילך וגנר: לכן גם הוקמה המינהלת - כדי שיהיה איזשהו גוף מתכלל לכל האכיפה החדשה הזו שהשוטרים לא היו מתורגלים בה.

לילך וגנר: פקחים עירוניים רגילים לאכוף חוקי עזר עירוניים וחקיקה נוספת שהיא בסמכותם.

לילך וגנר: כל הדבר הזה הוא חדש לכל המפקחים.

לילך וגנר: למעשה, כבר לא כל כך חדש כי אנחנו מדברים כבר על שנה.

קרן ברק: האם יש מינהלת של המשטרה והיא אומרת: בגזרה הזו השוטרים, בגזרה הזו הרשויות?

קרן ברק: האם זה כך עובד?

לילך וגנר: בדיוק.

קרן ברק: האם יכול להיכנס לאותה חנות שוטר ולהגיד: אתם בסדר, ולאחר מכן ייכנס אליה פקח שיגיד: אתם לא בסדר?

קרן ברק: האם זה הרעיון?

לילך וגנר: המינהלת אמורה לחלק את העבודה.

לילך וגנר: יש באמת מעט מאוד יחסית גורמים אוכפים.

לילך וגנר: לא נבזבז במירכאות על אותו מקום שני סוגים של גורמים אוכפים.

לילך וגנר: אנחנו רוצים שהאכיפה תהיה שוויונית וארצית.

קרן ברק: איך את מסבירה את הטענות שנתנו פה שבעיר אחת אוכפים ובעיר השכנה לא כאשר יש מינהלת?

לילך וגנר: אני חושבת שאלו שאלות מעולות לאורי.

לילך וגנר: כל מה שאני יודעת זה ממה שאורי מספר לי, ולכן אולי רצוי שתשאלו אותו כי זה בדיוק הדברים שהמינהלת מתעסקת איתם.

קרן ברק: שאלנו והוא אמר שאין לו תשובות.

קרן ברק: הוא אמר שזה רק מה שאתם אומרים לו.

קרן ברק: אורי אמר שהוא עושה מה שאתם אומרים לו.

לילך וגנר: לא, לא.

לילך וגנר: אני חושבת שמה שאורי התכוון, וסליחה שאני מפרשנת אותו, זה שהוא אוכף מה שכתוב בתקנות, ואנחנו, יחד עם משרד הבריאות והמשרדים האחרים, מנסחים את מה שכתוב בתקנות, והממשלה יכולה כמובן לאשר או לא לאשר.

לילך וגנר: אני בטוחה שבהקשר של היכולת לאכוף ואיך מתפרסת האכיפה, מתי מחלקים את זה לפקח, לשוטר או למפקח של משרד ממשלתי, אורי יוכל להסביר בצורה יותר טובה ממני.

קרן ברק: שאלנו אותו את זה והוא לא הסביר.

בני גרינאפל: לילך, לגבי רשימת המוצרים החיוניים – אין צורך להמציא את הגלגל.

בני גרינאפל: מדינות קטנות כמו: צרפת, אנגליה, ווילס, יצאו עם הגדרת מוצרים, כיסו את המוצרים, ועשו תיקון תוך כדי, וזה בסדר.

בני גרינאפל: ההתנגדות וההתעקשות של המדינה לא לעשות את זה, והטיעון המעליב שעד היום לא היה להם זמן להגדיר מוצרים חיוניים, אסור שיהווה כיסוי.

בני גרינאפל: תוך חמישה ימים צריכה להיות רשימה מסודרת.

קרן ברק: בני, אני מכירה את המדינה ויודעת איך ניתן לזרז פה דברים.

קרן ברק: לכן, אני מציעה לכם לשבת ולכתוב מה שהיה באנגליה ובווילס ובכל מקום כזה.

קרן ברק: יש לכם הרבה מאוד גופים.

קרן ברק: זה מה שאני הייתי עושה אילו הייתי במצבכם.

קרן ברק: לא הייתי מחכה שהם יעשו.

קרן ברק: הייתי מכינה רשימה כאשר חלק ממנה יתקבל וחלק לא.

קרן ברק: הם צריכים לשבת איתכם, אבל הדברים צריכים להיות כתובים אצלכם.

קרן ברק: אם תוכלו להעביר להם את זה בכתב, זה מאוד מאוד יזרז את העניין.

קרן ברק: זה גם האינטרס שלכם.

קרן ברק: אני מציעה לכם לעשות את זה.

בני גרינאפל: בסוף האנשים שיושבים פה צריכים להתפרנס ולעבוד, זו לא עבודתם.

בני גרינאפל: אנחנו פה כדי לנסות ולעזור, אנחנו נעשה את זה.

בני גרינאפל: את צודקת, נקודה.

בני גרינאפל: אני אומר לך תודה.

קרן ברק: אם זה חשוב לכם, תעשו את זה.

קרן ברק: זו העצה שלי ברמה הפרקטית.

קרן ברק: זה מה שהייתי עושה.

קרן ברק: לילך, מאוד חשוב לי לעשות את המצב האופקי של זה.

קרן ברק: במקום לשבת ולעשות רשימה של מוצרים שעליהם יש לשים ניילונים, צריך לעשות דבר הפוך.

קרן ברק: בתחילת דבריי הזכרתי גם שאפשר לעבוד על ברקודים של מוצרים שלא יעברו בקופה, כמו שנעשה במדינות אחרות.

קרן ברק: אתה יכול לקנות לגו אבל בסוף הוא לא עובר לך בקופה – זו אופציה שישנה בעולם, והצעת אותה בהתחלה.

קרן ברק: האם חשבתם על זה?

קרן ברק: אם לא - הנה, אני נותנת לכם רעיון.

קרן ברק: שנית, אולי באמת לעשות את הצעד האופקי.

קרן ברק: הרי חנות אופטיקה הוחרגה על אותו סעיף של חיוני.

קרן ברק: צריך להבין שילדים שנמצאים בבית צריכים גם מזון לנפש ולא רק לגוף.

קרן ברק: בעיניי, זהו הפתרון הרצוי, אבל כמובן שזהו תפקידכם.

קרן ברק: האם חשבת על זה?

לילך וגנר: לגבי האופקי ולפתוח יותר חנויות – אתם צריכים להבין שמטרת משרד הבריאות, ויש פה לדעתי גם נציג שלו, להקטין התקהלויות באמצעות פתיחה מינימלית של עסקים שאפשר, כי כל פתיחה של עסק נוסף יוצרת עוד התקהלויות ומסכנת בריאותית.

לילך וגנר: זה כבר לא רק בטריטוריה שלנו.

לילך וגנר: אם משרד הבריאות סבור שאפשר לפתוח עוד עסקים, אנחנו כמובן שלא נתנגד, אבל אנחנו יוצאים מנקודת הנחה שהאמירה הבריאותית היא שאנחנו רוצים לצמצם למינימום את הפתיחה.

שלומי אלקיים: משרד הבריאות חושב שחנויות האלכוהול הן מאוד חיוניות ושהן כן יישארו פתוחות?

שלומי אלקיים: משרד הבריאות חשב שכל חנויות האלכוהול יישארו פתוחות כי הן מאוד חיוניות, ואפילו יותר מצעצועים – ממש.

לילך וגנר: לגבי החשיבה הזו איך אנחנו יכולים ליצור רשימות של מוצרים – זו בדיוק הייתה הדילמה שלנו שהצגנו בפני בג"ץ – האם לעשות רשימות באמת או קטגוריות.

לילך וגנר: אני בהחלט מקשיבה למה שהוועדה אומרת, וכמו שאמרתי, אני מאוד שמחה על הדיון.

קרן ברק: בג"ץ החליט אחרת מכם, התקדמנו משם.

קרן ברק: האם תיצרו איתם קשר היום ותיקחו מהם רשימות?

קרן ברק: האם תוכלו לעשות את זה?

לילך וגנר: אנחנו כמשרד משפטים פחות מצויים בענייני רשימות, אנחנו דרך משרד הכלכלה מנסים ליצור את הקטגוריות הכי טובות שייגרמו לכך שלא יימכרו מוצרים שלא צריכים להימכר.

קרן ברק: האם תוכלו לחרוג ממנהגכם וכן לפנות אליהם?

קרן ברק: זה לא דרך משרד הכלכלה.

קרן ברק: כפי שאת רואה, יש פה פחות נציגים של משרד הכלכלה.

קרן ברק: בשולחן קבלת ההחלטות צריכים לשמוע את נציגי המגזרים.

קרן ברק: האם אתם עושים טוב או לעשות וי ועוד וי בצ'ק ליסט?

קרן ברק: אם אתם רוצים שזה באמת ייפתר, אני מבקשת ממך לדבר איתם היום ותבקשי מהם לשלוח לך רשימות – זו הקריאה שלי, בסדר?

לילך וגנר: בסדר גמור.

קרן ברק: תודה רבה.

אילן דיין: הדיון הוא כל הזמן על: אתם תעשו.

אילן דיין: אנחנו בחרנו ממשלה, אתם הממשלה.

אילן דיין: אתם אלה שצריכים לדאוג לנו.

אילן דיין: כל השרים ביחד צריכים לצאת בקריאה ולדאוג שהחבר'ה האלה, שהם בפיקוח שלכם, יעשו את תפקידם.

אילן דיין: את רואה איך - - - אותנו.

קרן ברק: זה מה שאני עושה.

קרן ברק: איריס קלינגר, בבקשה.

איריס קלינגר: אני מאוד מברכת אותך על קיום הדיון הזה.

איריס קלינגר: מאז פרוץ הקורונה אני מסקרת עשרות עסקים גוססים מכל הענפים: מסחר, מסעדות.

איריס קלינגר: אנחנו כבר בישורת האחרונה של הסגר השלישי, ומי יודע מה יהיה בעתיד.

איריס קלינגר: אנחנו פה בשביל להסיק קצת מסקנות על הדברים והמחדלים, והחלק המקצועי שלי הוא במה שלא נעשה נכון.

איריס קלינגר: קחו שוב את ענף המסעדות, בבקשה, ושימו לב לדבר האבסורדי, וכמה פפרצ'י פרסמתי ועשיתי, על מי אוכף, מה אוכף.

איריס קלינגר: למשל, אדון בחנות פלאפל, שלגביו ראינו תמונות קשות על המעצר שלו, שלכאורה עשה טייק אווי, לעומת מצב בו אני מזמינה באפליקציה, בטלפון או בנייד, בצורה פשוטה מאוד, פיצה האט מנחלת יצחק 19 ומוציאים לי את המשלוח מנחלת יצחק 18.

איריס קלינגר: כותבים לי בהודעה: מחכים לך בנחלת יצחק 18 בתל אביב.

איריס קלינגר: אותו דבר רשת מקדונלדס , אפשר להזמין לרכב.

איריס קלינגר: הגעתי למק דרייב בלי אוטו, ברגל, וזה אפשרי.

איריס קלינגר: אפשר להגיע לגן סיפור בגן סאקר ולהזמין באפליקציה לאוטו – איזה הפלצה כזו שהמציאו כי רוצים להתפרנס שעובדת להם.

איריס קלינגר: למה רשתות גדולות כמו: מקדונלדס או פיצה האט יכולות לקבל אפשרות תחת האיסור הזה של אין טייק אווי?

איריס קלינגר: אנחנו צועקים את זה בשמם של בעלי העסקים כל כך הרבה שבועות ובסגר שלישי: לפחות תנו להם את הטייק אווי, מה הבעיה?

איריס קלינגר: אבל אף אחד לא מקשיב.

איריס קלינגר: קחו את זה קדימה, אנחנו רגע לפני.

איריס קלינגר: תעלו את זה.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: את צודקת במיליון אחוזים.

קרן ברק: שוב, אני מקווה שאנחנו הולכים לצאת מזה.

קרן ברק: עו"ד יאיר מתוק, נציג משרד הבריאות, העיניים נשואות אליך.

קרן ברק: תן לנו בשורה, בבקשה.

יאיר מתוק: כמו שנאמר פה, ניתן אתמול בג"ץ.

יאיר מתוק: הבג"ץ בחן את האפשרויות שניתנה בעמדת המדינה.

יאיר מתוק: כמו שכתוב גם בעמדת המדינה, השר, שר הבריאות, שקל בחיוב לקבל את אחת מהמלצות בית המשפט.

יאיר מתוק: בדיון שניתן לאחר צו על תנאי, השופטת וילנר ציינה שאולי כדאי להחריג ולמנוע את מכירת צעצועים, בגדים ובשמים, למיטב זכרוני.

יאיר מתוק: הדברים נשקלו כאמור בעמדת המדינה העדכנית שניתנה גם, לאור היבטים משפטיים הדבר לא עלה לידי ביטוי ובג"ץ פסק כפי שפסק.

יאיר מתוק: כפי שציין עו"ד שי סומך ממשרד המשפטים, אנחנו בוחנים את האפשרויות.

יאיר מתוק: בג"ץ בהחלטתו הסביר מדוע לדעתו הנימוקים המשפטיים שעמדו לנגד היועץ המשפטי לממשלה לא משפיעים על ההחלטה וייתכן והשר יכול לשקול בחיוב את הדברים.

יאיר מתוק: כמו שנאמר פה, האופציות הקיימות זה בין רשימה שתכתוב או את הדברים שצריך או את הדברים שלא צריך או לפרט, כמו הצעת בג"ץ, דברים בסיסיים שנמנע ממכירה.

יאיר מתוק: אני מזכיר, כמו שהזכיר גם עו"ד שי סומך, שלאור החלטת הממשלה שאמורה להיות בכלל האם להאריך את הסגר או לא - זה גם כמובן משפיע.

יאיר מתוק: אבל בכל מקרה כמו שנאמר, אנחנו - - -

קרן ברק: אנחנו לא רוצים שתחכו ותראו האם הסגר ממשיך או לא.

יאיר מתוק: לא.

יאיר מתוק: אני אומר, אנחנו בכל מקרה בממשק עם המשרדים ושוקלים את האופציות הרלוונטיות כדי באמת ליישם את החלטת בג"ץ - אלו פני הדברים.

קרן ברק: אני חוזרת ואומרת לך מה שאמרתי לילך ממשרד המשפטים.

קרן ברק: אנחנו בחרנו להתייחס מאוד ברצינות לנציגי המגזר העסקי, לבעלי החנויות הקטנות, ליושבי ראש האיגודים, לרועי שהיה פה, החבר'ה שמדברים פה.

קרן ברק: אנחנו חושבים, ואנחנו נמצאים במערכת הזו הרבה זמן, שחייבים לקחת אותם בחשבון ושאתם לא יכולים לדבר האחד עם השני – משפטים עם בריאות, בריאות עם משפטים - ולגלגל את זה מהאחד לשני.

קרן ברק: הם צריכים להיות חלק מתהליך קבלת ההחלטות.

קרן ברק: הם צריכים לעשות שיעורי בית ולהעביר אליכם חומרים, ואתם צריכים לקרוא להם ולדבר איתם.

קרן ברק: האם אתה מבין את זה?

יאיר מתוק: לא סתם כולנו נמצאים פה בוועדה, ובאופן כללי גם משרד הבריאות - - -

קרן ברק: אבל הם כרגע לא אמרו שום דבר פרקטי.

קרן ברק: אנחנו צריכים שתצאו מפה ותבקשו מהם דברים פרקטיים.

יאיר מתוק: אני אעלה את הבקשה לשוחח עם הגורמים העסקיים לידי הגורמים מעליי.

יאיר מתוק: אני אגיד שזה לא דבר שהוא לא קורה.

יאיר מתוק: אנחנו, במשרד הבריאות, בין אם זה פרופ' אש, המנכ"ל או השר, בממשק הרבה פעמים עם כל מיני מגזרים.

יאיר מתוק: וכמו שהוצג במהלך הבג"ץ, הרבה פעמים זה לימוד תוך כדי תנועה.

יאיר מתוק: החריג שהיה בהתחלה בתקנה שהתייחס למוצרים לתחזוקת הבית גם תוקן בהמשך.

יאיר מתוק: כלומר, אנחנו כמובן קשובים לדברים שנאמרים ולדברים שעלו, אני כתבתי את הדברים.

קרן ברק: אבל גם המחשבה להפוך את הסדר.

קרן ברק: כלומר, במקום לשים ניילונים על מוצרים ולהוציא אותם מהברקוד ברשתות המזון, יש לאפשר להם להיות פתוחים, כמו חנויות אופטיקה.

יאיר מתוק: בסופו של דבר, אין לדבר סוף.

יאיר מתוק: כל דבר יכול להיות חיוני במקרים מסוימים בסופו של דבר.

יאיר מתוק: בסופו של יום, עמדת משרד הבריאות לאור נתוני התחלואה, ונמצא פה גם ד"ר רועי סינגר אם תרצו גם להתייחס לנתוני תחלואה והוא יכול להסביר מדוע כרגע גם עמדת משרד הבריאות לא לפתוח בצורה כל כך רחבה את המסחר.

יאיר מתוק: שוב, הדברים שעלו כרגע במהלך השיח זה נושא הצעצועים, הבגדים והספרים.

יאיר מתוק: נשקול את הדברים.

יאיר מתוק: אני מזכיר שדווקא הצעת בית המשפט העליון למנוע את המכירה שלהם.

יאיר מתוק: כלומר, למיטב זכרוני, הצעת השופטת וילנר הייתה להשאיר את התקנה כפי שהיא, וצעצועים - - -

קרן ברק: בואו נהיה פרקטיים.

קרן ברק: מה שעמד לפניה זה האם לעשות רשימת מוצרים סגורה, האם לסגור.

קרן ברק: היא לא יכולה להיכנס לשיקולי משרד הבריאות בשאלה איזה עסק לפתוח ואיזה לא, זה שלכם נטו.

קרן ברק: היא לא יכולה להגיד את זה.

קרן ברק: תאמין לי שאם זה היה עומד בפניה ואתם הייתם אומרים: בין האופציות, אני בטוחה שהיו בוחרים באופציה הזו, אבל זה פשוט לא היה שם.

יאיר מתוק: היו עוד כמה אפשרויות, חלק מהאפשרויות הוצגו גם בבג"ץ.

יאיר מתוק: אנחנו נשקול את הדברים ונראה איך ליישם את החלטת בג"ץ בצורה - - -

קריאות: מתי תהיה תשובה?

קריאות: אנחנו שנה בקורונה.

קריאות: לא היה להם זמן עד היום לעשות את הרשימה, שנה זה מעט מדיי זמן.

דן אלחרר: אנשים קורסים, איזה שנה קורונה?

דן אלחרר: אנחנו עם מלאים, הכול נגמר.

דן אלחרר: בינתיים קונים שם.

דן אלחרר: יש פה חשיבות גם לזמן – 12 חודשים.

יאיר מתוק: עד לנכון לאתמול, הייתה עמדה קצת שונה יחסית.

יאיר מתוק: לאור ההחלטה, אנחנו כמובן נכבד את ההחלטה וניישם אותה.

יאיר מתוק: אנחנו כמובן שוקלים את האופציות.

יאיר מתוק: האופציה היא לא רק רשימה, יש כל מיני אופציות כפי שהוצגו גם בעתירה עצמה.

יאיר מתוק: נשקול את הדברים ונבחן כיצד ניתן ליישם את זה בצורה הטובה ביותר.

חיים סגל: בשביל מה צריך להכין רשימה אם יודעים בוודאות שסוגרים אותנו, את הצעצועים, הבגדים, הנעליים והאוכל, כי אנחנו לא חיוניים?

חיים סגל: למה לאפשר לסופרים לעשות את זה?

חיים סגל: למה אתם נצמדים להכנת רשימה כדי להגיד לכם מה אסור למכור בסופר?

חיים סגל: אם לי אסור למכור ולהיות פתוח כי אני לא חיוני אז גם לו אסור – איפה הבעיה פה?

יאיר מתוק: אנחנו שוב חוזרים לטיעונים בבג"ץ, לא אכנס לזה שוב.

יאיר מתוק: כרגע יש את ההחלטה של בג"ץ מאתמול - - -

קרן ברק: האם אתם לוקחים בחשבון את האופציה להסתיר מוצרים אסורים ולהוריד אותם מהברקוד כך שלא ניתן יהיה לשלם עליהם?

קרן ברק: אני חושבת שזה יותר משרד המשפטים כי הוא צריך לתקן, אבל אני שואלת אותך כדי שתבין על מה אני מדברת.

יאיר מתוק: אם אני זוכר, גם רועי כהן מארגון לה"ב הציג את האופציה הזו באחד הדיונים בנוגע להיעדר האפשרות למכור אלכוהול בשעות מסוימות.

יאיר מתוק: הדברים יישקלו והאם הם פרקטיים ומעשיים.

יאיר מתוק: אני לא יכול לתת תשובה מה תהיה העמדה כי ההחלטה אתמול ניתנה והדברים החלו להיות במגעים, והממשלה אמורה להחליט היום לגבי הארכת הסגר – כן או לא.

קרן ברק: יאיר, אני מקווה שהייתה מרוכז כל הדיון הזה והבנת מה שאנחנו חוזרים ואומרים.

קרן ברק: זה לא רק עניין של לשקול את הדברים, אנחנו ממש מבקשים ודורשים שזה גם ייאכף.

בני גרינאפל: קרן, זה הדובר השני של המדינה שמדבר על זה שהם מחכים להחלטת ממשלה כדי להכין את התקנה – זו שערורייה.

בני גרינאפל: זה צריך להיות תוך שבוע.

בני גרינאפל: זו דרישה של בג"ץ ושאף אחד לא יתכסה בשום שמיכה.

קרן ברק: נכון, גם את זה יודעים.

קרן ברק: עודד בבאי מהשולמנים, בבקשה.

קרן ברק: יש לך בדיוק שתי דקות.

עודד בבאי: שלום לך.

עודד בבאי: קודם כול, תודה רבה שהזמנת אותי.

עודד בבאי: אני לא נציג השולמנים.

קרן ברק: אתה כתוב לי כנציג השולמנים.

עודד בבאי: אז יש לך טעות, אני כבר לא עובד שם.

עודד בבאי: אני לא קשור אליהם, הם לא רצו שאייצג אותם.

עודד בבאי: אני מועמד מספר 5 במפלגה חדשה וברשימה שנקראת עולם חדש – מותר לי להציג את עצמי.

עודד בבאי: אני יוזם מחאת הקמעונאים לפני שלוש שנים בנושא 75 דולר.

עודד בבאי: לפני שבוע הבנתי שיש בעיה עם הסופרים הגדולים ונסעתי לחצי חינם והסרטתי סרטון שהפך להיות ויראלי – מעל מיליון צפיות.

עודד בבאי: השתתפתי גם בתוכנית חיסכון של גדעון אוקו.

עודד בבאי: אני יזמתי הפגנה ביום ראשון האחרון.

עודד בבאי: הזמנתי את כל נציגי העצמאים וכמעט כולם באו.

עודד בבאי: תנחשי מי לא בא? רועי כהן היה, דן אלחרר היה פה, אילן דיין היה פה - אנשים טובים שאכפת להם היו.

עודד בבאי: ביקשתי מכולם לבוא.

עודד בבאי: הגיעו לשם ספרים והם סיפרו אותי.

עודד בבאי: איך התספורת?

עודד בבאי: כי שם מותר.

עודד בבאי: אנחנו חיים מדינה בתוך מדינה.

עודד בבאי: יש לנו מדינה של חצי חינמים ושם מותר הכול, המשטרה שלי לא אוכפת שם.

עודד בבאי: אבל אני כבעל חנות של 100 מטר - - -

קרן ברק: אנחנו כבר אחרי נציגי הממשלה.

קרן ברק: עודד, האם יש לך משהו פרקטי מעכשיו למחר?

קרן ברק: אנחנו חייבים לסגור את הדיון הזה.

עודד בבאי: מעניין – כשמגיע התור שלי לדבר, פתאום אין זמן.

עודד בבאי: אני רוצה להגיד לך דבר אחד, קרן.

עודד בבאי: אנחנו, העצמאים, השחקנים הכי חלשים במשק.

עודד בבאי: ג'ון מיינרד קיינס אמר:

עודד בבאי: אתם חייבים לעזור לשחקנים החלשים - זה מה שאני דורש מהממשלה שלי, תעזרו לנו, אנחנו קורסים.

קרן ברק: בשביל זה הדיון הזה מתקיים.

עודד בבאי: העסקים הקטנים קורסים, אין לנו כיסים ארוכים, בניגוד לגדולים.

עודד בבאי: אנחנו רוצים לא לשלם ארנונות.

עודד בבאי: למה אני צריך לשלם עכשיו ארנונה של 6,500 שקלים לחודשיים כי לא הייתה לי ירידה של 95%?

עודד בבאי: ואם הייתה לי ירידה של 90% אז אני יכול לשלם?

עודד בבאי: אני אומר לך, אין לי כסף לשלם, וכמוני יש עוד אלפי בעלי עסקים.

עודד בבאי: אני אומר להם שאי אפשר לשלם.

עודד בבאי: תעזרו לנו, אין לנו כסף לשלם.

עודד בבאי: אני בענף האופנה ויש לי מלאי אישי של 400,000 שקל.

עודד בבאי: אני לא מאמין במערכת, אני לא הולך לקנות ולייצר עוד סחורה כי אני לא מאמין לכם.

עודד בבאי: אתם תכניסו אותי מחר ומוחרתיים עוד פעם לסגר.

עודד בבאי: אתם חכמים על חלשים, כך לא בונים חומה.

קרן ברק: הדיון הזה מתקיים בגלל הדברים שאתה אומר.

קרן ברק: אתה לא יכול להגיד שאנחנו לא שומעים.

קרן ברק: שמענו את הזעקה הזו וכל הדיון הזה הוא סביב מה שאתה אמר.

קרן ברק: תודה רבה לך.

קרן ברק: אמרת דברים מהלב, זה מאוד חשוב, אבל לא לבוא בטענות כי בגלל זה קיימנו את הדיון.

קרן ברק: אני חייבת לסיים את הדיון כי הזמן קצוב.

קרן ברק: הגר יהב מהמגזר העסקי, בבקשה.

הגר יהב: תודה רבה, קרן.

הגר יהב: אני מנכ"לית נשיאות המגזר העסקי.

הגר יהב: אני רק רוצה להביע את החשש מפני המקום שהדיון הזה הלך.

הגר יהב: העניין של הגדרת רשימות הוא די מטריד כי אז אנחנו שוב נהיה באיזשהו כאוס מי כן ומי לא.

הגר יהב: אני רוצה להתחבר למה שאמרת, קרן.

הגר יהב: את דיברת על חנות אופטיקה.

הגר יהב: כללי התו הסגול הוטמעו לחלוטין בכל העסקים מהרגע שהם הותוו על ידי המדינה.

הגר יהב: כרגע יש התקהלויות רבות במרכולים שכן מאפשרים להם לפתוח, וזה הרי אבסורד.

הגר יהב: ככל שיפתחו יותר חנויות יהיה ביזור אוכלוסייה בין העסקים, וזה הדבר הנכון לעשות.

הגר יהב: מה עוד שחנות אופטיקה לא שונה כרגע מחנות שמוכרת בגדים לילדים שנמצאת ברחוב סוקולוב בהרצליה.

הגר יהב: אין שום הבדל ביניהן.

הגר יהב: שתיהן יכולות להקפיד על כללי התו הסגול ואין שום סיבה לייצר את האפליה הזו.

הגר יהב: אתם שומעים כבר מהשטח את הקריאות שאנשים כבר לא מסתכלים למעלה מה המדינה תחליט וביום שישי יפתחו את העסקים.

הגר יהב: אנחנו באמת רואים שאין שום סיבה להמשיך את הסגר על העסקים.

הגר יהב: הם יודעים לשמור, הם חפצי חיים.

הגר יהב: אם תלכו למקום של רשימה אז שעד היום לא מכר ספרים יניח ספרים וימכור ספרים, ותיצרו פה כאוס ואפליה לא הגיונית.

הגר יהב: תנו לאנשים שרוצים לשרוד את האפשרות לפתוח.

הגר יהב: הם יקפידו על ההנחיות ולא תהיה פה בעיה של אכיפה.

הגר יהב: תנו להם לעבוד.

קרן ברק: זה בדיוק מה שאמרנו.

הגר יהב: אבל דיברתם פה על רשימה.

קרן ברק: לא, אמרנו וביקשנו מכל אחד לאמץ את המצב האופקי.

קרן ברק: אמרנו את זה מאה פעם.

קרן ברק: אומרים לי פה, ובצדק, שנציגי רשתות השיווק עדיין לא דיברו וכדאי שנשמע גם אותם.

קרן ברק: נמרוד הגלילי, בבקשה.

נמרוד הגלילי: שלום ובוקר טוב, ותודה רבה.

נמרוד הגלילי: ראשית, אני רוצה להבהיר שרשתות השיווק פועלות בהתאם לדיני הגבלת הקורונה.

נמרוד הגלילי: הן לא פעלו ולא עשו שום דבר שאסור להן לעשות.

נמרוד הגלילי: הרשתות לא ניצלו את תקנות הקורונה, כפי שכביכול נטען פה.

נמרוד הגלילי: הרשתות באופן קבוע גם מוכרות מוצרים אחרים שהם לא מזון כמו: קצת צעצועים, קצת מוצרי חשמל, קצת מוצרי טקסטיל.

נמרוד הגלילי: זה ממש לא נכון להגיד שהן ניצלו את המצב.

נמרוד הגלילי: יכול להית שהיה עסק אחד כזה או אחר שעשה פה דברים שלא לעניין, אבל ככלל, הרשתות מוכרות באופן קבוע מגוון רחב של מוצרים שהם גם לא מוצרי מזון, ולרשתות מותר לפעול כי עיקר עיסוקם הוא במכירת מזון.

קריאות: איזה רשת - - -?

קרן ברק: תנו לו לדבר, שעתיים שמענו צד אחד.

קרן ברק: הוא אחראי על רשתות המזון בלשכת המסחר.

נמרוד הגלילי: לכן, הפתרון הוא להגביל את רשתות המזון, אלא לאפשר לכל העסקים האחרים, שבצדק זועקים, לפתוח בהתאם לתו הסגול ושכולם יקפידו על זה וכך לא יהיה עומס.

נמרוד הגלילי: המסחר הוא לא הגורם שמייצר את התחלואה.

נמרוד הגלילי: צריך גם לאפשר לעסקים אחרים לפתוח, אם זה לרשתות האופנה או לרשתות הצעצועים בקניונים ובכל חנויות הרחוב.

נמרוד הגלילי: אני לא יודע איזה חלופה תיבחר, אבל החלופה צריכה להיות ברורה ופשוטה כדי שיהיה קל ליישם אותה.

נמרוד הגלילי: זה נשמע מאוד קל להגיד כרגע לכסות את כל המוצרים או לסגור את הברקוד של המוצרים בקופה, אבל לא כל עסק יכול לעשות את זה.

קריאות: מה אתם עושים בפסח?

קריאות: זה קורה בכל אירופה.

קרן ברק: בני הוא נתן לך לדבר.

קרן ברק: אף אחד מכם לא קורא קריאות ביניים.

קרן ברק: הוא ישב פה שעתיים והקשיב לדיון ומותר גם לו להגיד את דעתו.

קרן ברק: אתם צריכים לקבל ולשמוע את הצד השני.

קרן ברק: נמרוד, תמשיך לדבר.

קרן ברק: לא יפריע לך.

נמרוד הגלילי: כמו שאמרתי, אנחנו סבורים שצריך לאשר ולפתוח לכל העסקים.

נמרוד הגלילי: לא להתחיל לעשות עכשיו הגבלות על רשתות המזון או רשתות אחרות שמותר להן לפעול כי הן מוכרות מוצרים חיוניים וזה עיקר עיסוקם.

קרן ברק: הם השמיעו את דעתם בבג"ץ?

קרן ברק: זה טיפה מאוחר מדיי לא להיות צד בבג"ץ ולא להשמיע את זה, ואז לבוא אחרי החלטת בג"ץ ולהגיד.

קרן ברק: האם סמכתם על זה שזה לא יקרה ושלא תהיה החלטה?

נמרוד הגלילי: זה לא העניין.

נמרוד הגלילי: הטענה שניצלנו את המצב לרעה או ניצלנו את המצוקה של העסקים הקטנים לא נכונה כי הרשתות מוכרות באופן קבוע את המוצרים האלה.

נמרוד הגלילי: אף אחד לא הביא עכשיו מכולות מסין כדי למכור ברשתות.

נמרוד הגלילי: זה פשוט להשמיץ את כל רשתות המזון ואת כל רשתות הפארם או רשתות אחרות שמותר להן לפעול - זה לא נכון.

קרן ברק: חס וחלילה.

קרן ברק: אנחנו לא משמיצים.

קרן ברק: לא שמעת פה מילה אחת וגם לא נאמרו פה שמות של רשתות, לפחות לא מצדנו.

קרן ברק: אנחנו לא משמיצים, אנחנו באים בטענות לגורם שמחליט, לא אליכם, אם לא שמת לב.

נמרוד הגלילי: בהחלט שמנו לב.

נמרוד הגלילי: לכן, צריך לקבל כרגע החלטה לאפשר לפתוח את כל המסחר.

קרן ברק: נשמח שתהיו כוח עזר במאבק הזה.

נמרוד הגלילי: עמדת לשכת המסחר לאורך כל הזמן הייתה לפתוח את כל המסחר.

קרן ברק: אוקיי, אז אנחנו באותו עמוד.

קרן ברק: אנחנו צריכים לסיים.

קרן ברק: לסיכום, קודם כול, אני שמחה מאוד שהדיון הזה התקיים.

קרן ברק: הוא היה מאוד מאוד חשוב.

קרן ברק: כמו שאמרתי בהתחלה, יש לי יסוד סביר להניח שהחלטת בג"ץ התקבלה אתמול בעקבות סד הזמנים, שידעו שהיום מתקיים על זה דיון ורצו להגיע עם תשובות ברורות ועם עמדת בית המשפט שמרח את זה ארבעה חודשים שבעיניי הם מיותרים.

קרן ברק: התרומה המשמעותית של הדיון הזה שאתמול התקבלה החלטת בג"ץ ויש לנו כבר עם מה לעבוד, יש לנו חומר גלם שממנו אנחנו מתחילים, וזו תרומתו הגדולה של הדיון שנקבע להיום.

קרן ברק: לגבי ההחלטות שיוצאות עכשיו מהדיון באופן פרקטי - ראשית, אני קוראת לממשלה ולכל הנציגים שישבו פה לפנות לנציגי העסקים הקטנים והבינוניים, לחנויות האופנה, הצעצועים והספרים, ושהם יהיו חלק מתהליך קבלת ההחלטות הזה.

קרן ברק: אני גם קוראת לכם לפנות אליהם בצורה רשמית, לא ליד ולא בכאילו, ולשתף אותם בתהליך קבלת ההחלטות.

קרן ברק: אני גם קוראת לכם, פנו אליהם בחזרה ותגבשו מסמך אותו תעבירו אותו לכולם, גם למשרד הכלכלה, גם למשרד המשפטים וגם למשרד האוצר, גם למשרד הבריאות וגם למשרד לביטחון הפנים.

קרן ברק: תפנו, תעבירו אליהם מסמכים.

קרן ברק: אני דורשת מכל חמשת המשרדים האלה לשתף אתכם בתהליך קבלת ההחלטות.

קרן ברק: בנוסף, אני מבקשת ודורשת כן לבחון מאוד מאוד מאוד ברצינות להכניס לרשימת החנויות הפתוחות שמוכרות מוצרים חיוניים את המוצרים שדיברנו עליהם כאן:

קרן ברק: צעצועים, ביגוד, בוודאי לילדים, ואני לא מדברת עכשיו על מעצבי אופנה אלא על ביגוד בסיסי, וגם ספרים שהם מזון לנשמה שנדרש.

קרן ברק: החנויות האלה צריכות להיפתח – זו הדרישה שלי.

קרן ברק: בתקופת סגר מוצרים חיוניים זה גם צעצועים וגם ספרים וגם בגדים לילדים.

קרן ברק: בדיוק כפי שנפתחות חנויות האופטיקה, צריך לתת גם לכם.

קרן ברק: זה חנויות קטנות עם התו הסגול, שאליהן נכנסים מקסימום שניים-שלושה אנשים.

קרן ברק: אני דורשת ממשרד המשפטים, מהמשרד לביטחון הפנים, וממשרד הפנים, שלא שמענו אותו, שתהיה אכיפה שוויונית, שיהיה נוהל ברור של אכיפה ושניתן יהיה גם לכבול במצב בו האכיפה היא לא שוויונית.

קרן ברק: ברגע שיש נוהל ברור ניתן לפנות אם זה לא נאכף שוויוני.

קרן ברק: שמענו פה שהמינהלת מתכללת את זה, אבל שגם במשטרה וגם ברשויות המקומיות צריכה להיות אכיפה שוויונית.

קרן ברק: אני מבינה שהמינהלת אחראית על פעולות האכיפה, ויש לנו לפחות כתובת, אבל המינהלת הזו צריכה להוציא נהלים ברורים.

קרן ברק: אני דורשת שהרשימה שביקש בג"ץ תהיה באמת סגורה וברורה – מהיום, לא ממחר.

קרן ברק: בג"ץ אמר אתמול שבעה ימים, ושבעת הימים החלו להיספר מאתמול, בלי הארכות.

קרן ברק: הרשימה צריכה להיות ברורה, וגם איך אוכפים את זה.

קרן ברק: אנחנו נתנו פה רעיונות: גם כיסוי אותם המוצרים, גם הוצאת המוצרים האלה מהברקוד.

קרן ברק: צריך להיות ברור שמי שלא עומד בתקנות האלה נדון לקנס כספי וגם צו סגירה.

קרן ברק: אני דורשת שיתחילו באופן מיידי, וכבר היום, את גיבוש התקנות.

קריאה: בלי קשר להחלטת הממשלה על יציאה מהסגר.

קרן ברק: אין קשר.

קרן ברק: בג"ץ לא אמר מילה על זה, וגם אני לא אומרת מילה.

קרן ברק: אנחנו נשמח ונברך.

קרן ברק: כיושבת-ראש הוועדה לעסקים קטנים ובינוניים אני רוצה שהמסחר ייפתח כמה שיותר מהר.

קרן ברק: אני מפרידה בין שני ההליכים.

קרן ברק: שבו כבר עכשיו ותקבעו נהלים ברורים.

קרן ברק: יחד עם זאת, אפשר לצאת מהסגר.

קרן ברק: יכול להיות שעוד חודש נשוב לסגר והנהלים האלה צריכים להיות ברורים מהיום הראשון של הסגר ולא שאז יתחילו.

קרן ברק: לכן, הנהלים צריכים להיות כתובים וברורים תוך שבוע ליום שבו נצטרך אותם, בלי שום קשר.

קרן ברק: אני מנתקת בין שני ההליכים האלה.

קרן ברק: אני תובעת מהמשטרה להחיל את האכיפה כמו שצריך, כמו שכתוב בחוק, בצורה שוויונית, בלי הקלות.

קרן ברק: כפי שאמרנו, גם קנסות, ואם אפשר גם סגירה מינהלית – זה גם כן ירתיע.

קרן ברק: אם זה יקרה פעם ופעמיים וזה ייפסק, ולכן זה חשוב להרתעה.

קרן ברק: שוב, הרשימה צריכה להיות מוכנה ממחר.

קרן ברק: הדרך לאכיפה, כפי שאמרנו, כיסוי והוצאה מהברקוד צריכה להיות מוכנה ממחר.

קרן ברק: אני קוראת לכל משרדי הממשלה: כלכלה, אוצר, משפטים, ביטחון פנים, פנים, בריאות, משפטים, לשבת יחד איתכם ולשתף אתכם בתהליך קבלת ההחלטות.

קרן ברק: תודה רבה לכם, תודה רבה על שיתוף הפעולה.

קרן ברק: ישיבה זו נעולה.