ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 23, פרוטוקול מספר 132, 2020-12-22 11:00

יוסף ג'בארין: שלום לכולם, בוקר טוב וסאבח אלח'יר, אני פותח את הדיון המשותף של הוועדה לזכויות הילד ושל ועדת החינוך בכנסת בנושא:

יוסף ג'בארין: קידום הקמת מועצה פדגוגית ערבית.

יוסף ג'בארין: אנחנו מקיימים את הדיון הזה גם לציון יום השפה הערבית בכנסת.

יוסף ג'בארין: אני מודה לכל המשתתפים בדיון, גם הנוכחים כאן בישיבה, וגם לאורחים שביקשנו את התייחסותם לנושא הזה.

יוסף ג'בארין: אפתח במילים קצרות ואומר שהציבור הערבי מעלה באופן היסטורי ובצדק את הדרישה להקמת גוף מקצועי ערבי שינהל את מערכת החינוך הערבית.

יוסף ג'בארין: זאת בדומה, לפחות, למה שקיים בממלכתי דתי, שם יש מועצה פדגוגית, מועצה חינוכית ממלכתית דתית.

יוסף ג'בארין: אפשר גם לראות מה שקורה גם בחינוך החרדי מבחינת האוטונומיה שהקהילה החרדית זוכה לה בתחום החינוך.

יוסף ג'בארין: הדרישה הזו עלתה באופן היסטורי והדרישה הזו הלכה והתחזקה עם התגברות השיח על זכויות של קבוצות מיעוט.

יוסף ג'בארין: הציבור הישראלי בישראל הוא מיעוט לאומי, מיעוט לשוני, מיעוט אתני, מיעוט תרבותי ומיעוט ילידי מקורי.

יוסף ג'בארין: (אומר מילים בשפה הערבית) ולכן יש לו זכות לנהל את התחומים הייחודיים שלו ובתוך התחומים הייחודיים אין ספק שנושא החינוך והתרבות – הוא נושא מוביל מאוד.

יוסף ג'בארין: כמו גם נושאי דת ותקשורת המונים.

יוסף ג'בארין: אנחנו היום רוצים לבחון, לא רק את השיח סביב הנושא, אלא גם את העמדה של משרד החינוך, של משרד המשפטים בתחום החשוב מאוד הזה.

יוסף ג'בארין: אני רוצה שהדיון הזה יהיה ברור: בכותרת הדיון אנחנו מדברים על הקמת מועצה פדגוגית ערבית.

יוסף ג'בארין: אני מודע לכך שהחוק מקים או דורש להקים מועצה מייעצת לחינוך הערבי, אבל כשמה כן היא: המועצה המייעצת היא מייעצת.

יוסף ג'בארין: היא מעוגנת בתקנות של חוק חינוך ממלכתי, אין למועצה הזו סמכויות מהותיות אלא יותר סמכויות לייעץ לשר החינוך מבחינת מדיניות החינוך הערבי.

יוסף ג'בארין: הדרישה וההסדר שאנחנו מעלים כאן, זה הסדר שהוא הרבה יותר חזק, הרבה יותר מהותי, שמדבר על הקמת גוף מקצועי.

יוסף ג'בארין: לא רק מייעץ, אלא גם גוף מוביל וקובע מדיניות שמעמדו יעוגן בחוק.

יוסף ג'בארין: לגבי המועצה המייעצת לחינוך הערבי, עם בחירתי לכנסת התחלתי לקדם את איוש המועצה המייעצת, שבמשך שנים ארוכות לא אוישה.

יוסף ג'בארין: לא נתקלתי בשיתוף פעולה מצד השר.

יוסף ג'בארין: אז היה השר בנט, ולכן גם הגשתי בג"ץ כדי לחייב את משרד החינוך לאייש את המועצה.

יוסף ג'בארין: בג"ץ קיבל את העתירה וכששר החינוך רצה לאייש ולמנות את חברי המועצה המייעצת – הכנסת התפרקה.

יוסף ג'בארין: ומאז אנחנו כל הזמן בתקופת בחירות.

יוסף ג'בארין: לצערי בחודשים האחרונים – שלא היו תקופת בחירות – גם השר הנוכחי לא אייש את המועצה ולכן הנושא עדיין תלוי ועומד.

יוסף ג'בארין: אנחנו כמובן נרצה לשמוע את התייחסות המשרד לנושא הזה.

יוסף ג'בארין: אני מודה לכל המשתתפים, ולפני שנעבור למשתתפים בדיון, אני נותן את זכות הדיבור לחברת הכנסת אורלי פרומן, שמנהלת את הדיון הזה לידי מטעם ועדת החינוך.

אורלי פרומן: תודה רבה, חבר הכנסת ג'בארין, בוקר טוב לכולם.

אורלי פרומן: ברכות על יום השפה הערבית בכנסת, אם כי אנחנו לומדים מכם במהלך השוטף, אתם מתבלים את נאומיכם בערבית ולאט לאט אנחנו - - -

יוסף ג'בארין: אנחנו נדבר בערבית היום בדיון.

יוסף ג'בארין: יהיה תרגום.

אורלי פרומן: כדי שאני אבין.

אורלי פרומן: אהה, יהיה דיבוב.

יוסף ג'בארין: כן.

יוסף ג'בארין: יהיה תרגום סימולטני, זה ייחודי ליום הזה.

יוסף ג'בארין: אנחנו מקווים שזאת תהיה גם השגרה בכנסת.

אורלי פרומן: בכל אופן, לשפה הערבית יש מעמד מיוחד.

אורלי פרומן: השפה העברית היא השפה הרשמית, והשפה הערבית יש לה מעמד מיוחד.

אורלי פרומן: אני רוצה לחזור לנושא הדיון, ודווקא כן להתרכז באותה מועצה מייעצת שהוחלט בתשנ"ו.

יוסף ג'בארין: לגבי ההערה שלך – השפה הערבית היא שפה רשמית לפי החוק עד היום.

אורלי פרומן: אני יודעת, במונחים שלה זה שאחת שפה רשמית ואחת שפה במעמד מיוחד.

יוסף ג'בארין: אני בדיוק מגיע מהדיון בבג"ץ על חוק הלאום.

יוסף ג'בארין: חוק הלאום פוגע במעמדה של השפה.

יוסף ג'בארין: אני מקווה שבג"ץ יתערב כדי להגיד שהפגיעה הזו לא חוקתית.

יוסף ג'בארין: אבל זה כבר לדיון של היום.

אורלי פרומן: אוקיי.

אורלי פרומן: כמו שציינת, בשנת תשנ"ו, 1996, אושרו תקנות חינוך ממלכתי שלפיהן אמורה לקום מועצה מייעצת לחינוך הערבי שתייעץ לשר החינוך.

אורלי פרומן: לפחות בחמישה נושאים מרכזיים מאוד שחלקם נוגעים בוודאי לנושא הפדגוגי.

אורלי פרומן: נושאים כמו גיבוש של מדיניות חינוכית ופדגוגית לשלבי הגיל השונים במוסדות החינוך שתבטיח את מעמדם – אני מצטטת מתוך מה שכתוב בתקנות – השווה של אזרחי ישראל הערבים תוך התחשבות בייחודם הלשוני, התרבותי ובמורשתם.

אורלי פרומן: נקודה שנייה הייתה התווית מדיניות לפיתוח תוכניות לימודים שיבטאו את צרכיו ואת תרבותו של הציבור הערבי על פי מדיניות המשרד.

אורלי פרומן: הכשרה של כוחות ההוראה בקרב המשכילים הערבים לקידום מערכת החינוך הערבי.

אורלי פרומן: נקודה רביעית הייתה עניינים שנודעת להם חשיבות ציבורית בתחום החינוך הערבי.

אורלי פרומן: הנקודה החמישית: נושאים חינוכיים ופדגוגיים שונים שבהם יבקש השר את חוות דעתה של המועצה מעת לעת.

אורלי פרומן: זאת אומרת, אנחנו מדברים על פיתוח תוכניות לימודים, על הכשרת כוחות ההוראה, כל מה שמקיף בעצם, מה שצריך התלמיד במערכת או המורים.

אורלי פרומן: השאלה שלי ופה אני מקווה שאנשי משרד החינוך יתנו לנו את התשובה – חברי המועצה התכנסו פעם אחת בשנת 1996, ומאז התפטרו כי שר החינוך דאז, פרופ' אמנון רובינשטיין לא קיבל את המלצתם להקים את אותו נושא שאתה היום מדבר עליו – מנהל פדגוגי נפרד לחינוך הערבי.

אורלי פרומן: ומאז המועצה לא אוישה מחדש.

אורלי פרומן: בדיון שנערך בכנסת, בדצמבר 2018, נמסר על ידי נציג משרד החינוך שהם בעצם מגבשים מועצה מחדש.

אורלי פרומן: הוגשו רשימות מועמדים, והמועצה הייתה אמורה לקום מחדש עד ינואר 2019.

אורלי פרומן: אני חושב שמי שאז ייצגה את המשרד – עורכת הדין בלה רדונסקי – נמצאת איתנו גם היום פה מטעם משרד החינוך.

אורלי פרומן: השאלה הראשונה שלי היא למה קמה אותה מועצה מייעצת שיש לה הרבה מאוד תפקידים?

אורלי פרומן: ואתה יודע, אדוני היושב-ראש, אנשים עושים את התפקיד.

אורלי פרומן: מועצה מייעצת יכולה להיות משמעותית מאוד, דומיננטית מאוד, בתוכניות לימוד, בקביעת כוחות עובדי ההוראה.

אורלי פרומן: היא יכולה להיות דומיננטית מאוד כלפי שר, כלפי מנכ"ל, ומשמעותית מאוד.

אורלי פרומן: והשאלה שלי חברים היא מה קרה מאז 1996?

אורלי פרומן: למה זה לא קם?

אורלי פרומן: בואו נתחיל עם מה שקיים כבר בתקנות, זה הכי הגיוני לי והכי זמין, קודם כל לחדש את מה שיש.

אורלי פרומן: תודה.

יוסף ג'בארין: כן.

יוסף ג'בארין: את אומרת אם המועט שקיים בחוק לא מקוים.

אורלי פרומן: השאלה היא למה?

אורלי פרומן: אני באמת שואלת למה זה לא קם?

אורלי פרומן: ואני רוצה רגע להתעלם מעניינים פוליטיים, אני רוצה מקצועית לדעת.

אורלי פרומן: אם יש תקנות או שאי אפשר להפריד את זה - - -

יוסף ג'בארין: אני רואה שמטעם משרד החינוך, נמצאת גם עורכת הדין, בלה רדונסקי, היועצת המשפטית למחוזות חיפה והצפון.

יוסף ג'בארין: וגם ד"ר ראויה בורבארה שהיא מנהלת תחום דעת שפת אם ערבית בחינוך הערבי.

יוסף ג'בארין: תכף ניגש אליהן.

יוסף ג'בארין: הצטרף אלינו חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה, ד"ר שרף חסן, יושב-ראש ועדת המעקב, אני רואה שאתה צריך לדבר בהתחלה, אז תכף אתן לך.

יוסף ג'בארין: בינתיים נשמע את חבר הכנסת עסאקלה.

ג'אבר עסאקלה: בוקר טוב לכולם, בשנות ה-90, הייתה ממשלה שניסתה – בוא נקרא לזה – לקדם את השוויון הפיזי למערכת החינוך באותן שנים.

ג'אבר עסאקלה: הייתה התקדמות משמעותית מאוד בבניית כיתות, בתקנים.

ג'אבר עסאקלה: לוויתי מאבקים, לוויתי אז את המאבק למען חינוך חינם מגיל שלוש.

ג'אבר עסאקלה: בעניינים המטריאליים הייתה עבודה יפה מאוד, אבל בכל מה שקשור לתוכן, לתוכניות לימודים – גם השרים שבאו מהשמאל והיו פתוחים – הם נזהרו מאוד.

ג'אבר עסאקלה: המועצה המייעצת שהוקמה אז הייתה רעיון טוב.

ג'אבר עסאקלה: הטובים מחברינו היו חברים בה, אבל הם גילו מהר מאוד שהם לא באמת מתכוונים, ששר החינוך לא באמת מתכוון, שהם יפתחו מטרות לחינוך הערבי, תוכניות לימודים וכולי.

ג'אבר עסאקלה: לכן הם התפטרו באופן מחאתי, אני זוכר את הימים ההם.

ג'אבר עסאקלה: היום אנחנו בשלב של הזנחה של תחום התוכן ותוכניות הלימודים של שנים רבות.

ג'אבר עסאקלה: הגיע הזמן שאנשי חינוך ערבים יפעלו תחת המטרייה של משרד החינוך, בהגדרה של מועצה פדגוגית או הגדרה אחרת, השמות לא חשובים כרגע.

ג'אבר עסאקלה: כן לפתח מטרות ייחודיות לחינוך הערבי שלוקח בחשבון את הייחודיות, את הזהות של התלמידים הערבים, ושל האוכלוסייה הערבית בכלל.

ג'אבר עסאקלה: כן לפתח תוכניות לימודים מותאמות לחברה הערבית, ולהוציא משם את הפן הפוליטי, כי בהתנהלות של משרד החינוך יש את הפן הפוליטי, אי אפשר לעשות את ההפרדה הזאת.

ג'אבר עסאקלה: הפן הפוליטי של משרד החינוך היא למעשה בהתנהגות, לא בהחלטה, ואין החלטות מהסוג הזה של להיזהר ולא לתת לאוכלוסייה הערבית לנהל בעצמה את החינוך של עצמה.

ג'אבר עסאקלה: ולכן הגיע הזמן להעלות את זה מחדש.

ג'אבר עסאקלה: ואני יודע שוועדת המעקב לענייני חינוך מאז 2001 מעלה את הדרישה הזו של מנהל חינוך עצמאי לחברה הערבית או לחינוך הערבי.

ג'אבר עסאקלה: הגיע הזמן שמשרד החינוך ייקח את העניין הזה ברצינות ונקדם אותו.

ג'אבר עסאקלה: יש מספיק אנשי מקצוע, מספיק הוגי דעות שיכולים לפתח גם תוכניות ראויות – לא פחות ראויות מאשר בחברה היהודית, כדי לקדם את החינוך הערבי גם בתחום התוכן.

ג'אבר עסאקלה: תודה רבה.

יוסף ג'בארין: שוכרן, חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה, יַעְטִיכּ אֵלְ-עַאפְיֵה, אתה גם היית שותף ליוזמות זה שנים רבות לקדם את הנושא הזה.

יוסף ג'בארין: אגב, אני גם מפנה את תשומת לבך כמי שעוסק בנושא הזה: לא רק שאין גוף מקצועי שמנהל את תחום החינוך הערבי, אלא גם שהייצוג של אנשי מקצוע ערבים בכלל במשרד החינוך, הוא ייצוג – הייתי אומר – כמעט שולי בדרגים הבכירים.

יוסף ג'בארין: בדרג קבלת ההחלטות.

אורלי פרומן: לא, אבל מבחינת גוף מקצועי יש אגף בכיר שיש לו ממונה שזה התפקיד שלו בתוך המזכירות הפדגוגית.

אורלי פרומן: זה לא שאין בכלל.

יוסף ג'בארין: כמובן שיש עובדים ערבים, אנחנו תכף גם נשמע ואפילו אפשר להפנות שאלות, אבל אני אומר שספרתי יותר מ-200 עובדים בכירים במשרד החינוך, מהעובדים הערבים, אנשי המקצוע הערבים – אינם עולים על 5%.

יוסף ג'בארין: נשמח את התייחסות המשרד גם לנושא הזה.

יוסף ג'בארין: ד"ר שרף חאסן, יושב-ראש ועדת המעקב לענייני החינוך הערבי.

יוסף ג'בארין: אתה בעצמך חוקר חינוך ועכשיו גם מוביל את ועדת המעקב לענייני חינוך, נשמח לשמוע את התייחסותך.

שרף חסאן: שלום לכולם ותודה רבה ד"ר יוסף ג'בארין על היוזמה לדיון.

שרף חסאן: אתה באמת מתמיד להעלות את הסוגיות המרכזיות והחשובות לחברה הערבית לאורך זמן, ודואג לציין את היום הבינלאומי לשפה הערבית.

שרף חסאן: הדיון הזה הוא דיון חשוב במובן זה שהוא מעלה סוגיה מרכזית ודרישה מרכזית של החברה הערבית לשינוי בחינוך.

שרף חסאן: החינוך מבחינת החברה הערבית הוא דבר מרכזי, אופק אסטרטגי, יש רצון רב בחברה הערבית להשקיע בחינוך, כי יש אמונה שחינוך הוא אולי הדבר היחיד שנותר להשקיע בילדים שלנו למען העתיד שלהם.

שרף חסאן: מערכת החינוך לאורך השנים כשלה לקדם את החינוך הערבי ולהוביל שינוי בחינוך הערבי.

שרף חסאן: המספרים מצביעים בעד עצמם, מבחינת תקציבים והשקעה חומרית, הפערים הם אדירים.

שרף חסאן: גם מבחינת תכנים – ותכף אתמקד בזה – אבל גם אם אנחנו רוצים לבחון את מערכת החינוך לפי ההישגים, איך שהיא בודקת את עצמה – הפערים הם אדירים.

שרף חסאן: לפחות על פי מחקרי הפיז"ה, לאורך שנים, מדובר על פער של לפחות שלוש-ארבע שנות לימוד.

שרף חסאן: הגיע הזמן לשאול מספר שאלות – למה המערכת נכשלה ונכשלת בקידום החינוך הערבי לרמה של החינוך היהודי?

שרף חסאן: זאת מסגרת ההשוואה כאן.

שרף חסאן: שאלה שנייה: למה הסטטוס קוו הקיים לא עונה על הדרישות ולמה לא הוא לא נותן מענה הולם לצרכים של החינוך הערבי?

שרף חסאן: כפי שצוין, לפני שני עשורים גובשה הדרישה של החברה הערבית להקמת מועצה פדגוגית, מזכירות פדגוגית, מנהל פדגוגי בתוך משרד החינוך כחלק מהחינוך הממלכתי.

שרף חסאן: זו לא המצאה של הגלגל מחדש, זה בדיוק מה שיש לחינוך הממלכתי-דתי.

שרף חסאן: למרות שכשמדברים על החינוך הערבי, יש לזה הצדקה משמעותית יותר, מדובר במיעוט לאומי, הוא לא חלק מקבוצת הרוב במדינה.

שרף חסאן: ואם כבר קיים במדינה הכרה לעצמאות בתוך מסגרת החינוך הממלכתית להקמת מנהל פדגוגי עצמאי, אז למה לא לחברה הערבית גם?

שרף חסאן: זאת מסגרת שיכולה לתת מענה הולם לצרכים החינוכיים של החברה הערבית.

שרף חסאן: אנחנו משלמים על המציאות כיום מחיר רב.

שרף חסאן: אין חינוך ערבי, יש חינוך לערבים.

שרף חסאן: יש מישהו שקובע את תוכניות הלימודים לחברה הערבית ובדרך כלל אנשי חינוך ערבים לא נמצאים או לא חלק מהתהליך הזה, ואני יכול לתת דוגמאות רבות על העניין הזה.

שרף חסאן: וגם כשיש ייצוג מסוים לפעמים לאנשי החינוך הערבים – אז יש מערכת של יחסי כוח מסוימת בתוך משרד החינוך, שבעצם מדכאת את הקול הערבי.

שרף חסאן: כי בדרך כלל קשה מאוד, אם אתה אחד מתוך 20, להביא את עצמך ולבטא את הזהות שלך ולהביא גישה אחרת לגישה ההגמונית בתוך החדר שקובע את עתיד התלמידים הערבים במדינה שהם כרבע מהתלמידים בישראל.

שרף חסאן: זה לא מיעוט זניח.

שרף חסאן: ולכן מה שקורה בסופו של דבר – התוצאה במציאות הקיימת שתוכניות הלימוד בעיתיות.

שרף חסאן: לא רק תוכניות הלימוד, גם תוכניות הלימודים שנגזרות ממטרות החינוך בישראל, מטרות החינוך בישראל ברובן המכריע לא מדברות לחברה הערבית, הן לא קשורות לחברה הערבית.

שרף חסאן: וכך הן יוצרות מציאות שהחברה הערבית, התלמידים הערבים, לומדים על החברה היהודית, לומדים את הנראטיב הציוני, את הנראטיב ההגמוני שמשרד החינוך רוצה לקדם ברגע הזה, כי כל הזמן זה זז לכיוון פוליטי מסוים.

שרף חסאן: הם לא לומדים על עצמם, הם לא לומדים על הזהות שלהם.

שרף חסאן: ובמציאות כזאת, אם ניקח בחשבון שמשרד החינוך לוחץ לכיוון מערכת יותר הישגית, ומודד אותה לפי ההישגים והבחינות, זה הופך את בתי הספר הערבים לבית חרושת לציונים יותר מאשר כל מקום אחר, בגלל הריקנות הערכית, זהותית, וההתעסקות בתכנים שהם לא רלוונטיים להיסטוריה, לזהות, לתרבות של החברה הערבית.

שרף חסאן: זה גורם לניכור בקרב תלמידים, וזה גם גורם לניכור בקרב המורים שהם בדרך כלל לומדים חומרים שהם לא מאמינים בהם.

שרף חסאן: רוצים אותם להיות סתם בורג במערכת כדי להעביר את החומרים ולהכין את התלמידים האלה לבחינות.

שרף חסאן: חומרים שהם לא מאמינים בהם והם לא רלוונטיים לחברה שהם חיים בתוכה ועובדים בתוכה.

שרף חסאן: את המציאות הזו צריך לשנות.

שרף חסאן: דרך אגב, אתמול החברה הערבית יצאה במחאה בנושא של האלימות.

שרף חסאן: ונושא האלימות הוא צורך או דבר מרכזי לטיפול מבחינת החברה הערבית.

שרף חסאן: האם מערכת החינוך יכולה למשל להיות רלוונטית בשאלה הזאת של לטפל, לספק מענה, להתמודד בצורה חינוכית עם תופעות חברתיות שהחברה הערבית סימנה כצורך מרכזי לטיפול?

שרף חסאן: אני חושב שלא, כי אם מערכת החינוך לא יכולה לטפל, לא יכולה לחנך לשייכות, לא יכולה לדאוג לנושא של זהות, לא יכולה להיות רלוונטית ומשמעותית בבניית חוסן חברתי בחברה הערבית במציאות כזו בעייתית – היא לא יכולה לספק את הסחורה.

שרף חסאן: היא לא יכולה לעשות את המעשה החינוכי הנדרש בעת הזאת.

שרף חסאן: המציאות של ניכור בתוך בתי הספר הערביים ושל הלחץ לגבי הישגיות וציונים על פי תוכנית הלימודים הקיימת דוחפת יותר ממחצית מהתלמידים הערבים שבדרך כלל הם תלמידים ממצב סוציו-אקונומי קשה במיוחד, שני שליש מהילדים הערבים מתחת לקו העוני, חלקם הגדול גם נמצא בסיכון.

שרף חסאן: ילדים אלה אין להם בכלל את הפריבילגיה להיכנס למשוואה הזאת, ולמעגל התחרות על הציונים, ולכן הם לפעמים לא ירגישו שייכים לא לבית הספר ולא לחברה.

שרף חסאן: בית הספר לא נותן להם מענה הולם לשום דבר, וזה מגביר את הניכור במיוחד בקרב התלמידים האלה וזה דוחף אותם לכיוונים אחרים.

שרף חסאן: בין היתר גם להיות טרף קל לארגוני פשע שמחפשים את הראשים שנפלטים ממערכת החינוך.

שרף חסאן: אסכם: המציאות הזאת היא מציאות בלתי נסבלת.

שרף חסאן: הרבה שנים ועדת המעקב לענייני חינוך ערבי, שזה דרך אגב, גוף מקצועי שמייצג את החברה הערבית בנושא של חינוך.

שרף חסאן: גוף שמורכב מאנשי אקדמיה, אנשי חינוך בשטח, כולל הרשויות המקומיות ובמערכת החינוך.

שרף חסאן: אנחנו מושיטים יד ותובעים, מציגים אלטרנטיבות, אבל משרד החינוך מתעלם לגמרי.

שרף חסאן: הוא לא רוצה לשתף פעולה והוא נכשל, כולל בקורונה שלקח להם הרבה זמן עד שהקשיבו למה שאנחנו אמרנו מהרגע הראשון, כי אנחנו מכירים את החברה שלנו ויודעים מה צריך לשנות בתוך החברה שלנו.

שרף חסאן: משרד החינוך צריך לשנות כאן כיוון.

שרף חסאן: וועדת המעקב בגלל אי שיתוף הפעולה הזה, יזם לפני כעשור הקמת מועצה פדגוגית ערבית בתוך ועדת המעקב שמורכבת מאנשי אקדמיה מבריקים.

שרף חסאן: אחד מהם משתתף בדיון, ד"ר איימן אגבאריה, שהיה מרכזי ביוזמה הזאת.

שרף חסאן: הוא הוביל אותה, והוא יוכל להרחיב על הנושא הזה.

שרף חסאן: אנחנו דורשים כן להקים את המועצה הזאת.

שרף חסאן: אנחנו רואים במועצה הזאת חלק מהפתרון לסוגיות הקשורות לחינוך הערבי.

שרף חסאן: תודה רבה לכם.

יוסף ג'בארין: תודה שרף.

יוסף ג'בארין: רק לגבי המועצה פדגוגית: זו הייתה מעין יוזמה וולנטרית של הציבור הערבי, מעין מועצת צללים פדגוגיות כזו, שבעצם מסמלת את הדרישה עצמה.

ג'אבר עסאקלה: מערכת החינוך אמורה לחנך לזהות.

ג'אבר עסאקלה: המבנה הארגוני של מערכת החינוך הערבית כפי שהוא מופיע היום וכבר שנים רבות בתוך המערכת: זה חינוך לערבים, חינוך לדרוזים, חינוך לבדואים.

ג'אבר עסאקלה: עצם המבנה הארגוני, מטרתו – בוא נאמר – לפגוע בגיבוש הזהותי של האוכלוסייה הערבית וזה בא ממטרה פוליטית.

ג'אבר עסאקלה: מי שקורא את הדברים שנחשפים אחרי 30 שנה יודע שהשב"כ היה מעורב בזה, יודע שהדבר הזה – המצאת מה שנקרא: החינוך לדרוזים, החינוך לבדואים, בא במטרה לפרק ולרוקן את הזהות של האוכלוסייה הערבית.

יוסף ג'בארין: תודה חבר הכנסת עסאקלה.

שרף חסאן: ד"ר יוסף, אני רוצה להתנצל כי כפי שהודעתי קודם, אני נמצא במסגרת אחרת ברגע הזה ואני נאלץ לצאת.

יוסף ג'בארין: בסדר, יש איתנו עוד נציגים מוועדת המעקב, תודה לך.

יוסף ג'בארין: ד"ר איימן אגבאריה מאוניברסיטת חיפה, יַעְטִיכּ אֵלְ-עַאפְיֵה, איימן.

איימן אגבאריה: יַעְטִיכּ אֵלְ-עַאפְיֵה, ד"ר יוסף.

יוסף ג'בארין: קודם כל, אני מודה לך על ההשתתפות שלך.

יוסף ג'בארין: כחובת גילוי נאות, אני ואתה שיתפנו פעולה במחקר וגם כתבנו ופרסמנו מאמר שהתפרסם בגילוי דעת בנושא הספציפי הזה.

יוסף ג'בארין: זה נושא שאתה מלווה שנים ארוכות כחלק מהמחקר שלך בתחום החינוך.

יוסף ג'בארין: הובלת גם פרויקט שד"ר חסאן התייחס אליו, של הקמת מועצה פדגוגית ערבית.

יוסף ג'בארין: שוב תודה והבמה שלך.

איימן אגבאריה: תודה, אהיה ממש קצר כי אין הרבה מה להוסיף על הדברים שלך, של ג'אבר ושל שרף, הם ממצים את העניין.

איימן אגבאריה: חשוב שנשמע את משרד החינוך על מנת להבין את המורכבות ואיפה החסמים הקיימים בפני קידום היוזמה הזאת או קידום הרעיון של הקמת מנהל, מועצה מייעצת פדגוגית על כל הגרסאות של הרעיון הזה, ויש לו גרסאות שונות.

איימן אגבאריה: רק אציין שהקול של לתת יותר self-estives

יוסף ג'בארין: ד"ר אגבאריה, אתה מרצה בכיר באוניברסיטת חיפה ובבית ספר מנדל למנהיגות חינוכית.

יוסף ג'בארין: בין המודל של הממלכתי דתי, מועצה חינוכית ממלכתית דתית, לבין המודל של החינוך החרדי – תוכל להתייחס איפה עומדת הדרישה של ההנהגה הערבית או של דרישת החוקרים בתחום?

איימן אגבאריה: המודל החרדי שונה מהמודל של החינוך הממלכתי דתי, אלו שני מודלים שונים, ואלו הסדרים חוקתיים או חוקיים שונים.

איימן אגבאריה: מבלי להיכנס להבדלים כי זה לא דיון אקדמי, אני חושב שאנחנו צריכים לפתח את המודל המתאים לחברה הערבית.

איימן אגבאריה: המודל המתאים שיעניק את הזכות של החברה הערבית, יממש את הזכות של החברה להשפיע על התוכן של החינוך שניתן לבנים שלה.

איימן אגבאריה: איך מממשים את הזכות הזאת, הזכות לחינוך, הזכות לחינוך מותאם תרבותית – איך מאפשרים את הדבר הזה?

איימן אגבאריה: יש פה שאלות.

איימן אגבאריה: מועצה פדגוגית או מועצה מייעצת לצורך העניין הזה, היא צעד חשוב בכיוון הזה.

איימן אגבאריה: צעד בכיוון של מימוש הזכות לחינוך מותאם תרבותית.

איימן אגבאריה: יכול להיות שנצטרך לפתח את המודל המתאים לחברה הערבית מתוך האילוצים הפוליטיים, האילוצים הארגוניים והתקציביים הקיימים, אבל לפחות שיהיה כיוון.

איימן אגבאריה: זה מה שצריך.

איימן אגבאריה: כי בינתיים, אפשר להציע כל מיני הצעות, כל עוד אנחנו לא יודעים מה באמת עמדת משרד החינוך, חוץ מהשתיקה או ההתעלמות מהנושא הזה.

איימן אגבאריה: אנחנו זקוקים לאמירה של כן או לא.

איימן אגבאריה: או: שאנחנו רוצים לעשות א' ולא ב', ואז אנשים דנים.

איימן אגבאריה: ברגע שאתה שם את זה על השולחן אז הנושא הופך להיות בר משא ומתן.

איימן אגבאריה: אנשים יכולים להתווכח על זה, להגיד את דעתם, אבל כל עוד אין עמדה ברורה בנושא הזה – אז מאוד קשה.

איימן אגבאריה: אפשר עכשיו להפליג איך זה צריך להראות.

איימן אגבאריה: אני בינתיים מעדיף לראות מה קורה במשרד החינוך, מהן התוכניות שלו על מנת להגביר את הקול הזה, הקול של השיתוף, הקול של המעורבות, הקול של השפעה על התכנים, הקול שנותן יותר self-estives

יוסף ג'בארין: תודה רבה ד"ר אגבאריה, בהחלט הערות מאוד חשובות ותורמות לדיון הזה.

יוסף ג'בארין: יישר כוח ובהצלחה במחקר ובעשייה הציבורית.

יוסף ג'בארין: תודה, ד"ר אגבארייה.

יוסף ג'בארין: ד"ר יוני מנדל מאוניברסיטת בן גוריון, תכף מתחילים שם כנס לרגל יום השפה הערבית.

יוסף ג'בארין: נרצה לשמוע אותך.

יוסף ג'בארין: ואחר כך נתחיל לשלב את נציגי משרד החינוך שמשתתפים בדיון הזה וגם נוכחים כאן באולם.

יוסף ג'בארין: ד"ר יוני מנדל, בבקשה.

יוני מנדל: שלום לכולם, מרחבא, אני שמח מאוד להיות כאן אתכם, שוכרן ד"ר יוסף, טוב לראות שבמשך השנים המוטיבציה לקיים את האירועים האלה בהקשר של יום השפה הערבית בכנסת ממשיכים וגם לראות כל כך הרבה חברים טובים כאן.

יוני מנדל: אני רוצה לציין שתי נקודות אור בהקשר הזה של השפה הערבית והדיון על הערבית, ואחר כך להתייחס בצורה מסוימת גם לדיון שנמצא כאן על סדר היום.

יוני מנדל: שתי נקודות האור הן שבשבוע שעבר וגם השבוע צוין יום השפה הערבית – באוניברסיטה העברית בשבוע שעבר והיום באוניברסיטת בן גוריון.

יוני מנדל: שתי האוניברסיטאות האלה שינו לחלוטין את דרך הוראת השפה הערבית במחלקות למזרח תיכון בתוכניות נפרדות ששתיהן קיימות כבר מעל לשנה.

יוני מנדל: אני לא יכול לדבר בשם האוניברסיטה העברית, אבל כן אני יכול להגיד שזה משמח לראות שחשיבה מחדש בתחום הזה – ולהערכתי ולדעתי ולפי המחקר שלי – שהיה הרבה מאוד זמן קפוא למדי.

יוני מנדל: עכשיו נכנסת חשיבה - - - מובילים את התחום הזה, גם באוניברסיטת בן גוריון וגם באוניברסיטה העברית.

יוני מנדל: לגבי הנושא של המועצה הפדגוגית הערבית, היום כשאנחנו מדברים על מחקר, המחקר על שפה קשור גם במחקר על דוברי השפה.

יוני מנדל: באיזשהו מקום, לא ניתן להתעלם מהקשר האינהרנטי של שניהם.

יוני מנדל: מורי ורבי, פרופ' יאסר סולימאן, טוען ששפה היא proxy, היא מנבא של מציאות חברתית ופוליטית.

יוני מנדל: על ידי זה שאנחנו מדברים על שפה, אנחנו בעצם מדברים גם על היחס לדוברי השפה ועל מעמדם.

יוני מנדל: לכן כל עוד המועצה הפדגוגית הערבית לא קיימת – שמתקיימת בערבית בצורה אוטונומית וכולי – אנחנו יכולים להבין גם הרבה מאוד על היחס של המדינה אל האוכלוסייה הערבית, אל המקום שלה בתוך הארץ ובכלל.

יוני מנדל: חשוב לציין עוד דבר, כשמדברים על ערבית, ובמקרה היום זה על המועצה הפדגוגית הערבית, אנחנו צריכים לדבר גם על הנושאים הכלליים שנושקים לסיפור הזה.

יוני מנדל: וזה לדוגמה, המעמד של הערבית במרחב הציבורי בישראל.

יוני מנדל: אנחנו יודעים שמדובר במעמד נמוך ונחות.

יוני מנדל: רק לאחרונה, אני חושב בעמותות סיכוי, הוציאו דוח על הערבית במוזיאונים וערבית בשדה התעופה.

יוני מנדל: המעמד של הערבית בחברה היהודית.

יוני מנדל: היום אחת העתירות לבג"ץ היא גם של יהודים מזרחים נגד ביטולה של השפה הערבית, אבל עדיין חשוב מאוד לציין שבאופן כללי, ידיעת ערבית בקרב יהודים – המצב הוא לא טוב עד רע מאוד.

יוני מנדל: אחוזים בודדים, 2.4%, 1.4% דיווחו על יכולות של כתיבת דוא"ל בערבית, או יכולת לקרוא טקסט קצר בערבית.

יוני מנדל: בחוק, ואתה ד"ר יוסף יודע הרבה יותר ממני על הנושא הזה, על מעמדה המשפטי של הערבית ומה שקרה לו בעקבות חוק הלאום.

יוני מנדל: במערכת החינוך, בנוף הלשוני, לפעמים אנחנו יכולים לראות שלטים שעל כל שלוש מילים בערבית יש איזה חמש טעויות.

יוני מנדל: להערכתי כל הדברים האלה גם יחד קשורים.

יוני מנדל: מה שאומר ששינוי מסוים במשרד החינוך, בהקשר של הוראת ערבית בחברה היהודית או שינוי מסוים בהקשר של מועצה פדגוגית ערבית הם מבורכים וטובים.

יוני מנדל: מבורכים וטובים עד כמה שלא יהיו – חייבים לדבר עליהם בתוך המסגרת הכללית והם היחס של המדינה אל השפה הערבית, ואל האזרחים הערבים ועד כמה ניתן ללמוד בקשר הדיאלקטי הזה שבין השניים.

יוני מנדל: אני מאוד שמח להיות כאן אתכם ובעוד חמש דקות מתחיל אצלנו יום השפה הערבית, אז זאת הזדמנות להגיד לכם חג שמח או לפחות לזכור שזה חג שמצד אחד משמח, אבל הוא מזכיר לנו בכל שנה כמה עבודה עוד נותרה לנו.

יוסף ג'בארין: יוני, תודה רבה לך, בהצלחה לכם בכנס ותמשיך את העשייה המבורכת בתחום.

יוסף ג'בארין: אמנם אנחנו מדברים על מועצה פדגוגית הערבית, זו גם השיחה שהייתה לי עם אורלי פרומן לפני הדיון, אבל כמובן בתוך מועצה כזו יוכלו להיות אנשי מקצוע מהחברה היהודית ואתה משמש גם דוגמה.

ג'אבר עסאקלה: אתה המועמד.

יוסף ג'בארין: כן.

יוסף ג'בארין: אתה מועמד גם לחברות במועצה הפדגוגית.

יוסף ג'בארין: תודה יוני, יַעְטִיכּ אֵלְ-עַאפְיֵה.

אורלי פרומן: תודה יוני, בוא נפנה בבקשה למשרד החינוך, מירי שליסל, יושבת-ראש המזכירות הפדגוגית.

אורלי פרומן: מירי, שמעת את הדברים עד עכשיו.

אורלי פרומן: היינו רוצים לשמוע את ההתייחסות של המשרד.

אורלי פרומן: למה שקורה בפועל וגם על נושא המועצה המייעצת שבעצם לא קמה מזה הרבה שנים.

אורלי פרומן: בבקשה, מירי.

מירי שליסל: ברשותכם, אני חושבת שנכון לחלק את הסיפור של המועצה לכמה היבטים אחרים, משפטיים, ובלה נמצאת כאן והיא תוכל לפרט לגביהם.

מירי שליסל: אני חושבת שנכון לשמוע את עבדאללה שהוא הממונה על המגזר הערבי, הוא עומד בראש המערך של העבודה למגזר הערבי.

מירי שליסל: אני כן רציתי לייחד את הדיבור דווקא לחלק מהדברים שנאמרו כאן, גם ביחס לתפקידים של אותה מועצה, וגם ביחס לחומרים שד"ר אגבאריה דיבר עליהם.

מירי שליסל: בכל תחום תוכנית לימודים שמתייחסת למגזר הערבי, העומד בראשה שייך למגזר.

מירי שליסל: ועדות המקצוע של התוכניות הן ועדות מקצוע אוטונומיות שתפקידן לייעץ למזכירות הפדגוגית באותה רמה, בחמ"ד, בחברה הערבית, בחברה הדרוזית וגם בחברה הממלכתית.

מירי שליסל: בכך אין שום הבדל.

מירי שליסל: נמצאת איתנו ד"ר ראויה בורבארה שהיא מפמ"רית לשפה הערבית מכיתה א' עד י"ב בכל המרחבים של המגזר.

מירי שליסל: היא עומדת בראש התחום וזאת אוטונומיה מלאה שלה בעבודה.

מירי שליסל: תפקידנו במזכירות הפדגוגית הוא לסייע לה ולאחרים בדיוק כמו שאנחנו מסייעים לכל אחד מהמפמ"רים האחרים בתחומי הדעת שלו.

מירי שליסל: יש תחומי דעת שהם ייחודיים, כמו שפת האם, היסטוריה, ספרות והעולמות של המורשת, שהם תוכניות לימודים ייחודיות לכל מגזר.

מירי שליסל: אני לא ממש בטוחה שאני עד הסוף שמחה בזה, אבל יש תוכנית לימודים ייחודית בספרות למגזר הממלכתי, למגזר הממלכתי דתי, למגזר הערבי ולמגזר הדרוזי.

מירי שליסל: בכל אחד מהם באים לידי ביטוי ההיבטים של הספרות שמתאימים לאותו מגזר.

מירי שליסל: אנחנו כן מנסים לייצר חלקים לפחות מהתוכנית שהם אחידים, שהם משותפים, כדי ליצור גם אחדות, כדי ליצור גם חיבור.

מירי שליסל: עם זאת, תוכניות הלימודים הן תוכניות ייחודיות שמותאמות לכל מגזר.

מירי שליסל: כך גם ביחס להיסטוריה, תוכנית הלימודים בהיסטוריה במערכת שאותה התלמידים לומדים ועליה הם נבחנים היא תוכנית ייחודית לכל מגזר – היא מדברת בשפתו, בעולם הערכים שלו, בהתאמה שלו.

מירי שליסל: ולכן יש חלקים שהם דומים ומחוברים, אבל יש גם את העולם הייחודי.

מירי שליסל: אנחנו מקפידים על זה.

מירי שליסל: מעבר לכך יש מקצועות שבהם תוכנית הלימודים היא כללית לכל המערכת.

מירי שליסל: ואין בה הבדלים מגזריים, לא במגזר הממלכתי, לא במגזר חמ"ד, לא בערבי ולא בדרוזי.

מירי שליסל: אתן לכם דוגמאות, למשל, מקצועות הליבה: מתמטיקה, אנגלית, מדעים, גיאוגרפיה, ללא שום ספק המקצועות הללו הם מקצועות שבכל ועדת מקצוע יש נוכחות למגזר הערבי ובשטח יש מדריכים ומפקחים של המגזר הערבי שפועלים בכל אחד מהתחומים.

מירי שליסל: ולכן מורה שמלמדת מתמטיקה והיא מהמגזר הערבי, היא מקבלת הדרכה שמתאימה לה ולאתגרים של תלמידיה, מתוך אותה תוכנית לימודים ואותו סף של דרישות לכל קבוצה בכל מחוז.

מירי שליסל: במחוזות שיש בהם תלמידים ממגזרים שונים, אנחנו דואגים שתהיה הדרכה מגזרית מותאמת.

מירי שליסל: כך שאנחנו מדברים על מערך שלם.

מירי שליסל: יש לנו גם מקצועות שלומדים אותו דבר, המקצוע הנפיץ מכולם, כולנו מכירים, זה האזרחות.

מירי שליסל: מתוך 12 חברי ועדת המקצוע באזרחות, שניים הם מהמגזר הערבי, אחד הוא מהמגזר הדרוזי.

מירי שליסל: אנחנו תמיד נהיה שם במקום שאנחנו מנסים להכיל את השלם שהוא הרבה יותר גדול מסך חלקיו, אבל התמונה הכללית – לכן כשציטטת ד"ר אגבאריה, את הנושא של שתי הוועדות, הוועדה האחת שעסקה בתוכניות לימודים – של היוזמה – והוועדה השנייה שעסקה במיומנות ה-S.E.L.

מירי שליסל: אני רוצה להגיד גם בשפ"י שאחראי על השירות הפסיכולוגי הייעוצי, והיום מאוד מרכזי בתחום של המענה הרגשי-חברתי במיוחד בזמן הקורונה, יש עולם שלם של אנשי מקצוע מתוך המגזר שנותנים מענה שהוא מותאם תרבותית למגזר.

מירי שליסל: אני מבינה את מה שאתה אומר על ה-TIMSS, אבל אני מעדיפה להסתכל גם על הסיפור של השיפור שצמצמנו את הפערים ב-10%, אנחנו יודעים שזה שיש לנו התקדמות זה כבר חשוב.

מירי שליסל: אני מבינה את מה שאתה אומר, לכן אמרתי מראש, אני לא הנציגה של המשרד המוסמכת לדבר על המועצה.

מירי שליסל: אבל כשאתם תיארתם, כשחברת הכנסת פורמן תיארה קודם את המרכיבים של עבודת המועצה – אז לגבי המדיניות החינוכית הפדגוגית, לגבי מדיניות תוכניות הלימודים, ולגבי הכשרה של כוח אדם בהוראה, אני מבינה את הרצון והצורך שתהיה מועצה שמפקחת על הדברים האלה.

מירי שליסל: כאמור, נעביר את זה תכף למישור המשפטי, אני רק רוצה להגיד שבפועל, במציאות של השטח, הדברים האלה כל הזמן מטופלים.

מירי שליסל: אני מבינה את הרצון שיהיה מי שיפקח על זה, אבל בפועל – וד"ר מנדל שעכשיו דיבר – אנחנו עובדים גם עם עמותת סיכוי על ספרי לימוד לוודא שאנחנו מוצאים בהם – גם בספרי הלימוד שפונים לכל האוכלוסיות – ילדים שונים.

מירי שליסל: אנחנו מוצאים בהם ילדים מגוונים מכל המגזרים.

יוסף ג'בארין: אוקיי, אוכל לשאול אותך – בעניין ההיבטים המשפטיים תכף נשאל את היועצת המשפטית – בואי ניקח את המזכירות הפדגוגית שאת עומדת בראשה: כמה חברים יש במזכירות?

מירי שליסל: השאלה היא למה אתה קורא חברים במזכירות.

מירי שליסל: בהנהלת המזכירות הפדגוגית יש כעשרה אנשים.

מירי שליסל: בתוך הנהלת המזכירות הפדגוגית נמצא גם עבדאללה ח'טיב שהוא הממונה על המגזר.

מירי שליסל: הוא עושה הרבה מעבר רק למזכירות הפדגוגית, אבל הוא שותף שלנו.

מירי שליסל: יושבת שם איה חיראלדין שהיא אחראית על המגזר הדרוזי.

מירי שליסל: יושבת שם רות אלמליח האחראית על המגזר החרדי.

מירי שליסל: בתוך הנהלת המזכירות הפדגוגית נמצאים אנשים מכל המגזרים כי הם מייצגים את כל המגזרים.

יוסף ג'בארין: את אמרת שכעיקרון את מבינה את הדרישה והבקשה.

מירי שליסל: לגמרי.

יוסף ג'בארין: היות ויש מועצת חינוך ממלכתית דתית, מדוע לא לקדם רעיון – זה אגב לצד המזכירות הפדגוגית – שיהיה במקביל גם מועצת חינוך ממלכתית ערבית?

אורלי פרומן: אתה יודע, בזה אנחנו לוקחים את עצמנו לשאלה הרבה יותר רחבה, לגבי החינוך הממלכתי בכלל שהוא רב זרמי.

אורלי פרומן: יש בו הרבה מאוד זרמים.

יוסף ג'בארין: נכון, הוא רב זרמי, יש הכרה בייחודיות.

אורלי פרומן: האם אנחנו רוצים פילוג אל מול אחדות וייחודיות?

אורלי פרומן: זאת שאלה כבדת משקל.

ג'אבר עסאקלה: אבל הפילוג כבר קיים.

יוסף ג'בארין: זאת שאלה הגיונית, אבל כרגע - - -

אורלי פרומן: אגב, היא לא רק לגבי המגזר הערבי.

יוסף ג'בארין: אבל הייחוד מתקיים.

יוסף ג'בארין: כרגע המציאות היא שהייחוד הזה מתקיים.

יוסף ג'בארין: יש מועצת חינוך ממלכתית דתית, יש חינוך אוטונומי.

אורלי פרומן: זה משהו שנקבע ב-1954, אני לא יודעת אם היו חוזרים על זה היום.

יוסף ג'בארין: מה ההתייחסות שלך, מירי.

מירי שליסל: את הפיקוח המקצועי שלנו, את העבודה המקצועית שלנו אנחנו עושים גם אם המפמ"רים שנמצאים בחמ"ד.

מירי שליסל: כלומר גם הממונים על תחומי הדעת בחמ"ד נמצאים תחת המזכירות הפדגוגית בדיוק כמו הממונים על תחומי הדעת במגזרים האחרים.

יוסף ג'בארין: אוקיי.

יוסף ג'בארין: אבל זה רק מחזק מה שאני אומר:

יוסף ג'בארין: שאין גוף - - -

מירי שליסל: לא.

מירי שליסל: לכן בעיני אין הבדל בהקשר הזה מבחינת היחס של המערכת אל כל אחד מתחומי הדעת ותוכניות הלימודים.

יוסף ג'בארין: ההבדל הוא שיש לך גוף מקצועי שהוא קולקטיבי, שיושב וחושב ומתכנן.

יוסף ג'בארין: זה קורה בממלכתי דתי, זה לא קורה בחינוך הערבי.

יוסף ג'בארין: כגוף, לא כאינדיבידואלים שאני מעריך את העבודה שלהם.

מירי שליסל: כפי שאמרתי, אני יכולה להבין את הרצון והצורך, לי מאוד חשוב להבהיר זה שזה חלילה לא אפילו כרוך בכך שהמגזר הערבי לא יקבל את המעמד הראוי והנכון לו, ושהילדים לא יקבלו את הטיפול שלהם כי אין מועצה.

מירי שליסל: היעדר המועצה הוא עניין פרוצדוראלי מסוים שתכף תדבר עליו היועצת המשפטית משום שהוא לא התחום שלי.

מירי שליסל: אני רוצה להגיד שכל הדברים שאתם שמתם, ואמרתם: אלה הם תפקידי המועצה – הם מטופלים.

מירי שליסל: המערכת עסוקה מאוד בכל המגזרים באופן שוויוני ונותנת למגזרים שיש בהם יותר קשיים גם יותר כדי להשלים.

יוסף ג'בארין: כן, אבל אנשי הביקורת יגידו לך, לדעתי בצדק, שהם מטופלים, אבל מטופלים על ידי בעיקר אנשי חינוך יהודים ולכן יש הרגשה של הכתבה.

יוסף ג'בארין: יש הרגשה של חוסר שותפות.

יוסף ג'בארין: ולכן הקמת גוף יכולה לשחק תפקיד חשוב בשיתוף אנשי מקצוע ערבים בקבלת ההחלטות.

מירי שליסל: אני רוצה להגיד שהם מטופלים על ידי אנשים שמכירים את עבודתם ויודעים את הצרכים שלהם ומטפלים בהם.

מירי שליסל: רוב המטפלים של המגזר הם אנשים שבאים מהמגזר.

מירי שליסל: אבל כמו שאתה מקודם דיברת על ד"ר מנדל, שאתה אומר שאם יש לנו מומחים שמגיעים ממגזרים אחרים אז גם איתם נכון לעבוד.

מירי שליסל: אז גם בהקשר הזה, כשאנו עוסקים בנושא של שפה באגף שפות, אנחנו עובדים בגדול על עברית, ערבית ואנגלית, ושואלים את עצמנו: איך מקנים שפות לילדים?

מירי שליסל: והמפמ"רית לערבית, ד"ר ראויה, עוברת ביחד עם ד"ר ציונה שהיא המפמ"רית לאנגלית ויחד עם תומר שהוא המפמ"ר לעברית.

מירי שליסל: יש שווין מלא בין העבודה של שלושת המפמ"רים בשאלה איך אנחנו מטמיעים שפות?

מירי שליסל: זה עניין מקצועי, זה לא עניין מגזרי.

מירי שליסל: המגזריות דואגת להתאמה של אותם יעדים לתלמידים על מנת שכל מגזר יצליח להגיע כמה שיותר להישגים ולעמוד ביעדים.

אורלי פרומן: מירי תודה רבה.

אורלי פרומן: עורכת הדין בלה רדונסקי איתנו, ואחר כך עבדאללה ח'טיב, נשמח לשמוע גם אותך.

אורלי פרומן: שלום בלה.

בלה רדונסקי: שלום וברכה לכולם.

יוסף ג'בארין: בלה, שמעתי את הנושא הפדגוגי.

יוסף ג'בארין: אם תוכלי אולי להתמקד בשתי השאלות המאוד קונקרטיות: הראשונה, מדוע משרד החינוך עד היום לא מקיים את הוראות החוק בדבר הקמת מועצה מייעצת לחינוך הערבי?

יוסף ג'בארין: תרשי לי לומר שזה באמת שערורייתי, זה 20 שנה שאין מועצה כזאת למרות שהחוק מחייב את הקמתה.

יוסף ג'בארין: שניים, מדוע אין הסדר ארגוני בתחום החינוך הערבי שעונה על הייחוד של התלמידים הערבים בדומה לזה שקיים בממלכתי דתי?

בלה רדונסקי: אתייחס לחלק הראשון של השאלה, לחלק השני אתן לעבדאללה ח'טיב להתייחס לכל הסוגיות הללו ואני חושבת שחשוב שהוא יציג את הנושא.

בלה רדונסקי: קודם כל חשוב לי להגיד שהמגזר הערבי הוא חלק בלתי נפרד מהחינוך הממלכתי.

בלה רדונסקי: וכמו שנאמר לפני ובצדק, ההתייחסות היא מקצועית וההתייחסות היא רבת היקף, גם למגזר הערבי.

בלה רדונסקי: לעניין המועצה המייעצת, נכון שב-2018 היה דיון, אולם מאז – כמו שאתם יודעים – נכנסנו לכמה וכמה מערכות בחירות, וגם אנחנו נמצאים בתקופת קורונה שצריכים לתת מענים להמון המון נושאים.

בלה רדונסקי: בימים האלה משרד החינוך פועל במרץ למינוי של ועדת חינוך.

בלה רדונסקי: לאחר שנקבל את השמות של המועמדים המומלצים ונתחיל בהליך המינוי, כחלק מוועדת החינוך, ימונו גם נציגים מהמגזר הערבי.

בלה רדונסקי: ובסיום מינוי ועדת חינוך, בהחלט נתפנה למינוי של ועדות נוספות.

בלה רדונסקי: למרות שחלפו שנתיים, זה בגלל המציאות ולא בגלל דבר אחר.

אורלי פרומן: בלה, התקנות שהורו על הקמת מועצה מייעצת לחינוך הערבי היו כבר ב-1996, אם יש לך איזושהי תמונה אפילו, אנחנו מדברים על 24 שנים אחורה.

אורלי פרומן: אני מבינה את המציאות הפוליטית של השנתיים האחרונות, אני לא יודעת אם מה שקורה היום יעזור ויקדם את ההקמה של המועצה, אבל בכל אופן, אנחנו מדברים על 24 שנים שלא הייתה מועצה.

יוסף ג'בארין: נכון, 20 שנה לא הייתה מועצה.

יוסף ג'בארין: אחרי שבג"ץ חייב זאת לפני כשנתיים, אנחנו שומעים על שמות שמוצגים, אבל בלי שזה באמת מתקדם בכיוון של ממש לכונן את המועצה.

בלה רדונסקי: הנושא הזה בהחלט נבחן כבר תקופות מסוימות.

בלה רדונסקי: אני לא יודעת להגיד 24 שנה אחורה.

בלה רדונסקי: בהחלט היה ניסיון לקדם את הנושא, אבל בגלל שמיד אחרי הדיון שלנו, כמו שאמרתי, נכנסנו ללופים של מערכות בחירות.

בלה רדונסקי: כל הנושא של ועדת חינוך טרם מונה.

בלה רדונסקי: אני מקווה מאוד שבימים אלה, לאחר מינוי ועדת חינוך ימונו ועדות נוספות.

ג'אבר עסאקלה: - - - שאלה פוליטית - - -

אורלי פרומן: יש לך איזשהו צפי ללוח זמנים למינוי המועצה המייעצת?

בלה רדונסקי: אני יודעת שפועלים במרץ בכיוונים האלה.

בלה רדונסקי: בוחנים את כל המועמדים.

בלה רדונסקי: זה בהחלט נמצא גבוה בסדר העדיפויות של השר.

אורלי פרומן: בלה, אני רק יכולה לייעץ, אם אנחנו אכן נכנסים שוב לתקופת בחירות, את יודעת שבתקופת בחירות אי אפשר למנות מועצות, אבל כן אפשר להכין את כל התשתית כך שכשייכנס השר הבא הוא ימשיך, השר הנוכחי – אני לא יודעת מה המציאות תהיה.

אורלי פרומן: בעצם כל העבודה המנהלית תהיה כבר מאוחר כי גם היא לוקחת זמן.

אורלי פרומן: הרי אנחנו יודעים לאתר אנשים.

ג'אבר עסאקלה: ברור שהעניין הוא עניין פוליטי.

ג'אבר עסאקלה: כשהיו שרים שהיו מעוניינים להקים את המועצה, הם הקימו אותה.

ג'אבר עסאקלה: מאז 1996 אנחנו נמצאים במציאות ששרי החינוך לא מעוניינים לקדם את התחום הזה.

ג'אבר עסאקלה: לא את המועצה המייעצת, ולא שום מועצה פדגוגית.

ג'אבר עסאקלה: זה עניין פוליטי לחלוטין.

ג'אבר עסאקלה: ואי אפשר שעניין פוליטי יקבע את התוכן של הלימודים.

אורלי פרומן: זה כבר חוזר לעניין הפוליטי, זה לא עניין לא של בלה ולא של אנשי המקצוע, שבמהלך השלוש-ארבע השנים האחרונות התחלפו שלושה או ארבעה שרי חינוך.

ג'אבר עסאקלה: התחלופה עצומה.

יוסף ג'בארין: אבל לבלה אני אומר, אגב כגילוי נאות אני עתרתי נגד משרד החינוך על אי מינוי המועצה המייעצת.

יוסף ג'בארין: הייתי מצפה שהיועץ המשפטי יבהיר לשר החינוך ולצוות המשרד שהנושא הזה כבר עבר כל גבול וצריך לאייש את המועצה.

יוסף ג'בארין: אישית אני חושב שאפשר לעשות את זה בשבועיים-שלושה הקרובים, למרות התפזרות הכנסת, כי אחרת זה יידחה לעוד כמה חודשים.

יוסף ג'בארין: אשמח להתערבות

יוסף ג'בארין: כם בכיוון הזה.

בלה רדונסקי: בסדר גמור, אשמח שעבדאללה ח'טיב - - -

יוסף ג'בארין: עבדאללה, אנחנו תכף נשמע אותך.

יוסף ג'בארין: רציתי כדי שתוכל גם להגיב, נמצא איתנו בישיבה מר אחמד ג'בארין, יושב-ראש ועד ההורים הארצי.

יוסף ג'בארין: לפני שעבדאללה ידבר, אשמח אולי שתתייחס לנושא כדי שמר ח'טיב יוכל גם להתייחס לדברים שלך.

יוסף ג'בארין: וכמובן אני מודה לך שבאת כל הדרך לכאן לוועדה

אחמד ג'בארין: תודה לך ד"ר יוסף על ההזמנה ותודה על קיום הישיבה הזאת, ועל העבודה באופן ממושך ועקבי להקמת יום השפה הערבית, ועל הבקשה שלך להקמת מועצה חינוכית.

אחמד ג'בארין: אני מודה לך ולכל הנוכחים על הישיבה הזו ועל ההתמדה והעקביות שלך בכל שנה וזה דבר בכיוון הנכון.

אחמד ג'בארין: אנחנו חושבים כאנשים מהשדה שחיים את החברה, שאתם באתם ואמנם זה הרבה שנים – אבל עכשיו בתקופה הזו, הדרישה הזו היא כל כך חיונית, היא כל כך במקום, והיא צריכה למצוא את האוזן הקשבת כשהיא מוצעת על השולחן של ועדת החינוך והשולחן של הוועדה לזכויות הילד.

אחמד ג'בארין: זה המקום הראוי כדי שתעבור בו הבקשה הזו כדי שתאושר וכדי שהדבר הזה ימומש בפועל.

אחמד ג'בארין: ועל כמה וכמה שאנחנו צריכים את זה, רק אתמול, אדוני היושב-ראש, עשיתם את הסיור והמחאה בנושא האלימות.

אחמד ג'בארין: וכשמדברים על אלימות, אנחנו יודעים שזה בא דרך החינוך.

אחמד ג'בארין: דרך החינוך על שולחנות בתי הספר שם אנו יכולים לגמור את התופעה המוזרה הזאת מהחברה שלנו ולעקור אותה מהשורש.

אחמד ג'בארין: כמו שמישהו אמר פעם, אם אתה רוצה להעלים אומה, אז תמציא לה תרבות זרה ואז היא תיקח אותה ותשכח את התרבות שלה והיא תתפזר, לא יהיה לה שום דבר שהוא ערכי ומורשתי.

אחמד ג'בארין: אנחנו פה כי אנחנו מדברים כוועד הורים ארצי המייצג את ההורים הערבים בחברה הערבית בבתי ספר בארץ.

אחמד ג'בארין: אם רוצים אפילו להסתכל על הנושא הזה, במבט של הממשלה ושרי הממשלה, על נוסחת רווח והפסד, אני חושב שהממשלה והממסד פה בארץ צריכים להשקיע בה ולהקים את הדבר הזה.

אחמד ג'בארין: דבר שמביא את כל הנושא של האלימות והילדים שנזרקים לעולם הזה, שם אנחנו כל כך הרבה משקיעים וגם המדינה משקיעה, ואנחנו מפסידים את זה בזה שאנחנו לא מקבלים את החינוך כמו שצריך ובסוף מקבלים את התוצאות האלה שאנחנו מדברים עליהם.

אחמד ג'בארין: לצערי אני שומע, כשדיברה עכשיו ממשרד החינוך, כשאני מבקר בבתי הספר ומסייר ברחבי הארץ, ואני הולך לנגב, הייתי רוצה מאוד לשמוע שזה אמיתי שאנחנו תחת אותו חינוך ממלכתי אחד.

אחמד ג'בארין: אם נלך לנגב ונסתכל שם, ונלך לצפון תל אביב ונסייר בבתי ספר, נדע שאנחנו כמעט במדינה אחרת.

אחמד ג'בארין: לא באותה מדינה.

אחמד ג'בארין: מי שיעשה את הסיורים האלה, ואנחנו מדברים על דברים - - -

יוסף ג'בארין: שתי מדינות שונות.

אחמד ג'בארין: ממש שתי מדינות שונות.

אחמד ג'בארין: חוץ מזה, אנחנו מדברים שם על דברים בסיסיים.

יוסף ג'בארין: אני אעלה את אותו סרטון של הילדים שצריכים לחצות את הביצה, את הוואדי, כדי להגיע לבית הספר שלהם.

אחמד ג'בארין: אם מישהו בארץ פה מקופח בכל צורה זה החינוך הערבי, ובמיוחד בחברה הבדווית ובמיוחד בפזורה.

אחמד ג'בארין: אנחנו צריכים מהישיבה הזאת לחשוב איך להקים את הדבר הזה, שתהיה מועצה פדגוגית מתוך החברה הערבית שמבינה שאנחנו צריכים ללמד את הילדים שלנו את הדברים שמביאים אותם להיות קשורים למורשת באופן ערכי, לשפה ולכל הדברים האלה.

אחמד ג'בארין: אני מקווה מאוד שתהיה אוזן קשבת לדבר הזה, ואנחנו נצא מפה, לא כמו כל פעם שרק יהיה דיון על זה.

אחמד ג'בארין: אמנם זה צעד טוב ששמים את זה על תחילת הדרך, אבל שאנחנו נתחיל את זה בפועל.

אחמד ג'בארין: תודה.

יוסף ג'בארין: שוכרן, אחמד, תודה רבה לך וישר כוח על הפעילות שלך.

יוסף ג'בארין: נפנה למר עבדאללה ח'טיב.

אורלי פרומן: עבדאללה ח'טיב ממשרד החינוך, מנהל אגף בכיר של המגזר הערבי.

אורלי פרומן: שלום עבדאללה.

עבדאללה ח'טיב: אהלן אורלי, קודם כל שלום לכולם, אני רוצה להודות ליושב-ראש, לחברי הכנסת ולחברי הוועדה.

עבדאללה ח'טיב: אני רוצה להודות לידידי איימן ולמען הגילוי הנאות, אני ואיימן למדנו באותה שכבה, באותו בית ספר תיכון.

עבדאללה ח'טיב: איימן, אני מודה לך מאוד גם על ההערות וההארות שלך.

עבדאללה ח'טיב: אני קודם כל רוצה לברך על היוזמה של ציון יום השפה הערבית, במיוחד בכנסת.

עבדאללה ח'טיב: השפה הערבית היא שפת האם והשפה הלאומית של האזרחים הערבים בישראל.

עבדאללה ח'טיב: והיא נלמדת כשפה ראשונה בכל בתי הספר הערביים ובמכללות הערביות ואני תמיד אומר:

עבדאללה ח'טיב: השפה היא הזהות עבור התלמידים הערבים וחשוב לנו מאוד שהתלמידים הערבים ידעו ויכירו ויהיו בקיאים גם בשפת האם שלהם – בשבילי זה הנושא של הזהות האישית שלהם.

עבדאללה ח'טיב: אגף בכיר חינוך ערבי יושב בלשכת המשנה למנכ"ל, ומשם הוא מתכלל את כל מה שקשור לנושא של החברה הערבית.

עבדאללה ח'טיב: כולל הנושאים הקשורים לנושא של המזכירות הפדגוגית, אני עובד יום וליל עם מירי ואנחנו מתאמים הרבה מהלכים, במיוחד עבור הנושאים הייחודיים לחברה הערבית.

עבדאללה ח'טיב: תמיד האמנתי שבתוך המזכירות הפדגוגית צריך לשלב אנשים מהמגזר הערבי בוועדות המקצוע השונות.

עבדאללה ח'טיב: מירי ואני וזה סוכם בינינו, שאנחנו הולכים לשלב אנשי אקדמיה מהמגזר הערבי בכל ועדות המקצוע.

עבדאללה ח'טיב: אני רוצה להתייחס לעוד סוגיה, עשיתי מיפוי מכלל האקדמאים הערבים במדינת ישראל נכון לשנת 2020, יש לי היום מאגר של כלל האקדמאים הערבים שקיימים במדינת בישראל.

עבדאללה ח'טיב: בתחום השירותים, בתחום המחקר וגם בתחום ההוראה במכללות הערביות.

עבדאללה ח'טיב: במזכירות הפדגוגית קיימים המקצועות הייחודים של החברה הערבית, במקצועות הייחודיים קיימת אוטונומיה כללית בוועדות המקצוע, בכל מה שקשור לקביעת המדיניות והוראת המקצוע.

עבדאללה ח'טיב: אתן לכם תחום אחר כדוגמה: אם אנחנו מדברים על הנושא של ספרות ערבית - - -

יוסף ג'בארין: עבדאללה, לגבי הנקודה הזאת, גם יושב-ראש המזכירות הפדגוגית התייחסה אליה.

יוסף ג'בארין: אתם מתארים מצב שבו יש צוות כאן ויש צוות כאן ויש צוות כאן.

יוסף ג'בארין: אנחנו מדברים על משהו אחר: אנחנו מדברים על גוף מקצועי אבל קולקטיבי, שיושבים בו אנשי מקצוע מתחומי הידע השונים ודנים ביחד ומתייעצים ומקדמים מדיניות, זה הגוף שחסר.

עבדאללה ח'טיב: ד"ר יוסף - - -

יוסף ג'בארין: אם לצערי, סליחה, המינימום שקיים בחוק.

יוסף ג'בארין: המינימום שאינו עולה על הדרישות של הציבור הערבי, מועצה מייעצת לחינוך.

יוסף ג'בארין: על זה הייתי צריך לעתור לבג"ץ, ועד היום עדיין משרד החינוך מתמהמה בנושא.

יוסף ג'בארין: אם את זה לא עושים – אז כנראה שיש כאן לצערי החלטה פוליטית לא לקדם את זה.

עבדאללה ח'טיב: ד"ר יוסף, כשהוקמו, כשהיו שתי וועדות שישבו גם נציגים של החברה הערבית.

עבדאללה ח'טיב: קודם כל הייתה ועדת אתגרים שתכללנו אותה במסגרת לשכת המשנה למנכ"ל שישבו בה ועד ראשי הרשויות הערביות, נציגים של חלק מהאקדמאים הערבים.

עבדאללה ח'טיב: שיתפתי גם את ועד ההורים הארצי.

עבדאללה ח'טיב: והייתה ועדת ההישגים הלימודיים שהשתתפו בה נציגים מהמגזר הערבי, כולל למשל ד"ר ח'אלד אבו עסבה.

עבדאללה ח'טיב: יש ועדות בתוך המשרד שמשתתפים בהם נציגים של המגזר הערבי.

עבדאללה ח'טיב: לגבי הדרישה שלך – קודם כל אני ומירי, אין בינינו שום מחלוקת על כך שאנחנו צריכים לעשות הכול על מנת לקדם את הצרכים של התלמידים בחברה הערבית.

עבדאללה ח'טיב: את הרעיון של פעם בחודשיים נשב כל חברי ועדות המקצוע מהחברה הערבית אצל מירי על מנת לבחון סוגיות הקשורות לחינוך הערבי.

עבדאללה ח'טיב: אני ומירי יכולים לעשות את המהלך הזה.

עבדאללה ח'טיב: פעם בחודשיים להזמין את כל חברי הוועדות המקצוע לחינוך הערבי.

יוסף ג'בארין: עבדאללה זה טוב ויפה, אנחנו מעריכים את העשייה שלך.

יוסף ג'בארין: כל חברי הכנסת כמעט בקשר יומי איתך, אנחנו גם מעריכים את העבודה של מירי.

יוסף ג'בארין: שוב, אנחנו מדברים על גוף, כמו שיש מועצה ממלכתית דתית, הרצון שלנו שיהיה גוף שמתכלל את כל המאמצים, שרואה ראייה קדימה, צופה פני עתיד.

יוסף ג'בארין: מתכנן מדיניות.

עבדאללה ח'טיב: ד"ר יוסף, אני יושב בתוך המזכירות הפדגוגית בעבר, ולחינוך הממלכתי דתי יש נציגות בתוך המזכירות הפדגוגית.

יוסף ג'בארין: יפה.

יוסף ג'בארין: אז גם וגם, זה לא במקום.

עבדאללה ח'טיב: אני לא ראיתי שום שינוי, חס וחלילה, במגמה שהיא הטבה עם החינוך הממלכתי דתי לעומת החינוך הערבי.

עבדאללה ח'טיב: בתוך המזכירות הפדגוגית יש את התחומים הייחודים של החברה הערבית, ואנחנו מדגישים בהם גם עצמאות.

עבדאללה ח'טיב: ומירי פה תעיד, כל ראשי הוועדות, כולל חברי ועדות המקצוע, הם מהחברה הערבית, הם שקובעים את המדיניות של הוראת המקצוע.

יוסף ג'בארין: אבל מה דעתך שאחרי שנים של עבודה במשרד החינוך, שמענו את מירי שליסל שאומרת שהיא מבינה את הדרישה הזו וכעיקרון זה יכול לקדם את החינוך הערבי.

יוסף ג'בארין: מה אתה חושב?

עבדאללה ח'טיב: אני קודם כל מסכים עם כל מה שמירי אמרה.

עבדאללה ח'טיב: ואני רוצה להתייחס גם למה שאמרה בלה: אנחנו בעתירה, ודיברנו אני ואתה ד"ר יוסף, על העתירה שהוגשה בזמנו לעדאלה ב-2018, הייתה שם תשתית שהיא תשתית מוכנה ואנחנו יודעים מה החלוקה במסגרת המועצה המייעצת של נציגי אקדמיה, של נציגי ציבור, של נציגי משרד, ואנחנו עשינו את העבודה.

עבדאללה ח'טיב: בזמנו הייתה התנגדות בגלל הנושא של הבחירות, אמרו: אתם לא יכולים למנות ועדות במסגרת תקופת הבחירות ולכן זה יתעכב.

עבדאללה ח'טיב: מבחינת תשתית שהיא התשתית - ובלה יכולה להגיד שאנחנו - - - הכנו את התשתית.

יוסף ג'בארין: אז למה לא מונה בחצי השנה אחרונה?

יוסף ג'בארין: התקופה היחידה שלא היו בחירות, לצערי זה לא קרה.

עבדאללה ח'טיב: בלה הציגה את הנושא, אנחנו עכשיו בתהליך של מינוי הוועד המנהל של המשרד והנושא הזה של המועצה המייעצת גם נמצא על סדר היום של המשרד.

עבדאללה ח'טיב: הנושאים שלא רק קשורים למזכירות הפדגוגית, גם ליחידות המשרד השונות – למשל אם תיקח את הנושא של האלימות.

עבדאללה ח'טיב: כאשר פיתחנו יחידות הוראה, פיתחנו אותם בשפה הערבית, לא תרגמו מהשפה העברית.

עבדאללה ח'טיב: ולכן מה שאנחנו עושים עם כלל יחידות המשרד, וזה חשוב לי מאוד להגיד שאני התחלתי בתהליך של מינוי נציגים מתוך החברה הערבית ביחידות המשרד השונות.

עבדאללה ח'טיב: החל באגף הבחינות, באגף שפ"י, באגף שח"ר.

עבדאללה ח'טיב: אני מתחיל להכניס רפרנטים למגזר הערבי בכל יחידות המשרד השונות.

עבדאללה ח'טיב: והמטרה היא להביא את הקול של החברה הערבית לאותן ישיבות שמתקיימות באותן יחידות.

עבדאללה ח'טיב: התחלנו בזה, ואני מעריך מאוד את העבודה של האנשים שנכנסו לאותן יחידות.

עבדאללה ח'טיב: אני רוצה להגיד לך עוד משפט ד"ר יוסף, ולחברי הוועדה: אני רואה חשיבות בשיתוף אקדמאים ערבים בתוך יחידות המשרד ובתוך המזכירות הפדגוגית.

עבדאללה ח'טיב: ולכן בסיכום שלי עם מירי סוכם שאנחנו הולכים לשלב אנשי אקדמיה מהחברה הערבית בכל ועדות המקצוע, לא רק ועדות המקצוע הייחודיים לחברה הערבית, אלא גם ועדות המקצוע השונות של המשרד – ועדות מתחום המדעים, המתמטיקה וכולי.

עבדאללה ח'טיב: אני אישית, פניתי לד"ר מועאד אלי וביקשתי ממנו להיות שותף ולהיות שותף מוביל בתוך ועדת מקצוע האזרחות.

עבדאללה ח'טיב: אני מאמין שיש צורך בשילוב אקדמאים ערבים בוועדות השונות של המזכירות הפדגוגית.

עבדאללה ח'טיב: וגם לפעמים לעשות להם מפגשים עם מירי בכדי להביא את הקול הערבי למזכירות הפדגוגית.

עבדאללה ח'טיב: זה בגלל שמירי בסוף היא שקובעת את המדיניות וחשוב מאוד שמירי תתכלל את הסוגיה הזאת.

אורלי פרומן: עבדאללה, יש לי שאלה: הרי בסופו של דבר, אם אני מביטה רק על הנושא המקצועי, המטרה של כולנו פה, של חברי הכנסת, בסוף לקדם את הילדים בחברה הערבית.

אורלי פרומן: להביא אותם מבחינת רמת הישגים ורמה ערכית, לאן שאנחנו נציב את היעד.

אורלי פרומן: זה האתגר מבחינתי ולא נצטרך תוכניות למזעור אלימות ולא תוכניות להאצה.

אורלי פרומן: זה מבחינתי היעד שהוא נכון לכל ילדי ישראל, קל וחומר לילדי המגזר הערבי.

אורלי פרומן: ואם אני מסתכלת על השנים האחרונות, אז הייתה החלטת ממשלה 922 שדיברה על פיתוח בכל אוכלוסיות המיעוטים.

אורלי פרומן: הייתה החלטת ממשלה 2397 אדוני יושב-ראש ועד ההורים, שדיברה בדיוק על קידום הבדווים בדרום.

אורלי פרומן: על תוכנית אתגרים שגם אתה הזכרת, שהיא נוגעת גם בחינוך הבלתי פורמאלי.

אורלי פרומן: ואלו תוכניות עתירות תקציבים שעדיין רצות ובאוקטובר האחרון אפילו האריכו לעוד שנה את תוכנית החומש הזו.

אורלי פרומן: בסופו של דבר, ישב הרי צוות והגה את התוכניות האלו.

אורלי פרומן: אני משערת שאתה היית בין מובילי הצוות.

עבדאללה ח'טיב: אורלי, אני הייתי מרכז הוועדות, תכללתי את ועדת אתגרים, את החלטת ממשלה 922.

עבדאללה ח'טיב: תכללתי את עשרת הצוותים המקצועיים שעבדו בתוך המשרד.

עבדאללה ח'טיב: דאגתי לשלב בכל ועדות המשרד נציגים מתוך החברה הערבית – הן בחינוך הבלתי פורמאלי, הן בנושא של קידום ההישגים הלימודיים והתקצוב הדיפרנציאלי.

עבדאללה ח'טיב: בנושא של איכות ההוראה, שילבתי את פרופ' פייסל עזאיזה באותה ועדה על מנת לתת את המענה של החברה הערבית.

אורלי פרומן: השאלה היא האם מה שהועלה פה על ידי חבר הכנסת ג'בארין, מועצה פדגוגית – האם בכלל מבחינה מבנית המענה הנכון?

אורלי פרומן: אני בתפיסה שכבר הוחלט פעם בחוק ובתקנות על הקמת מועצה מייעצת.

אורלי פרומן: קודם כל בואו נקים את המועצה המייעצת.

אורלי פרומן: יש אנשי מקצוע כמוך ואיתך ותחתיך, צריכים בוודאי להיות יותר, כמו שאתה ומירי אומרים, יותר אנשי מקצוע מעורבים בוועדות השונות.

אורלי פרומן: האם באמת צריך מועצה פדגוגית?

אורלי פרומן: בעיני זאת שאלה הרבה יותר רחבה לגבי החינוך הממלכתי הרב זרמי.

אורלי פרומן: מחר זה יהיה החברה הערבית, אחר כך החברה הבדווית, אחר הדרוזים והצ'רקסים – האם אנחנו רוצים את הפילוג הזה או אנחנו רוצים את האחדות והייחודיות?

אורלי פרומן: והייחודיות הזאת תבוא לידי ביטוי באמת באותם אנשי מקצוע מהמגזר, ושמענו פה כמה אנשים נפלאים מבחינת התפיסות שלהם, אבל שיהיו יותר אנשים כאלו משולבים במשרד ובהחלטות.

ג'אבר עסאקלה: אני רוצה להוסיף הערה, שיתייחס אליה גם עבדאללה: תשמעו, לא באמת מעניין המסגרות והשמות.

ג'אבר עסאקלה: השאלה היא התוכן.

ג'אבר עסאקלה: המועצה המייעצת, העובדה שהוקמה ואנשיה התפטרו מיד כשראו שרוצים להשתמש בהם כדמי.

ג'אבר עסאקלה: ואני זוכר את המאבק שלנו להכניס למועצת מקרקעי ישראל נציג ערבי, אז הכניסו נציג ערבי חבר מרכז ליכוד.

ג'אבר עסאקלה: הסיפור הוא לא עניין מסגרת הנוכחות הפיזית.

ג'אבר עסאקלה: השאלה היא אם במסגרת משרד החינוך היום נוכל להגיע למשל למצב שיש תוכנית לימודים באזרחות, שמסתכלת באופן ביקורתי על חוק הלאום?

ג'אבר עסאקלה: האם במשרד החינוך של היום אפשר לפתח תוכנית לימודים לפיתוח הזהות של התלמידים הערבים?

ג'אבר עסאקלה: כמו שלוקחים את הילדים היהודים לחברון, אני יכול לקחת את הילדים הערבים למקומות שקשורים להיסטוריה ולזהות שלהם.

ג'אבר עסאקלה: זאת שאלה שקיימת, ואני לא בטוח שמשרד החינוך מתכוון בכלל לזה.

ג'אבר עסאקלה: משרד החינוך מתכוון למשהו הפוך מזה.

ג'אבר עסאקלה: ולכן ההפרדה הזאת של דרוזים, בדווים, ערבים, היא גם חלק מהעניין הזה.

ג'אבר עסאקלה: וזה משהו שתוכנן אסטרטגית.

ג'אבר עסאקלה: זה לא מקרה שבשביל לרצות מישהו עשו לו מחלקה נפרדת או משהו כזה.

אורלי פרומן: אבל אז יכול להיות שאנחנו מעבירים בכלל את הדיון למישור הפוליטי, כי אנשי המקצוע עושים בדיוק את מה שאנחנו פה מעירים.

ג'אבר עסאקלה: כי חינוך הוא פוליטי.

ג'אבר עסאקלה: מחנכים לאהבת הארץ – אני רוצה לראות שתוכנית הלימודים מחנכת לאהבת הארץ, שהארץ היא ארץ המולדת גם של הערבים ולא רק של עם אחד.

ג'אבר עסאקלה: אלו שאלות מהותיות שבתוכן ובתוכנית הלימודים צריך להתייחס אליהן, וזה לא קורה היום.

יוסף ג'בארין: נקודה מאוד חשובה לגבי תכני החינוך.

יוסף ג'בארין: והקשר כמובן בין תכני החינוך ומדיניות החינוך לבין מי מקבל את ההחלטות והגוף שמקבל את ההחלטות.

יוסף ג'בארין: ושוב, עבדאללה, אמרתי שאנחנו כאן מתמקדים ברמה הקולקטיבית הארגונית, פחות באנשי המקצוע ברמה האינדיבידואלית.

יוסף ג'בארין: אני רוצה שתשמע גם את ההתייחסות של חבר הכנסת אוסמה סעדי, ואחר כך תגובה קצרה כי אנחנו חייבים להמשיך הלאה.

אורלי פרומן: תודה רבה, עבדאללה, תישאר איתנו.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, יושבי-הראש, סבאח אל חיר, באנו היום ישר מבית המשפט העליון שדן בעתירות נגד חוק הלאום, זה אולי רק סמלי שבאותו יום שאנחנו מציינים את מעמדה של השפה הערבית, יש דיון בבית המשפט העליון שאחד מהסעיפים הוא הורדת המעמד של השפה הערבית משפה רשמית לשפה בעלת מעמד מיוחד.

אוסאמה סעדי: הייתי עכשיו בוועדת חוקה, אנחנו מכינים את חוק הבחירות, אולי היום האחרון של הכנסת ומתפזרים.

אוסאמה סעדי: ואמרתי, כבוד היושב-ראש, שהמכתב שהוציא יושב-ראש הכנסת לנשיאת בית המשפט העליון הוא חציה של כל קו אדום.

אוסאמה סעדי: לא יעלה על הדעת.

אוסאמה סעדי: זה מכתב איום.

אוסאמה סעדי: יש סוביודיצה, אתה יודע, אתה היית גם שם חברי יוסף, הכנסת מיוצגת, יש עורך דין שמייצג את הכנסת.

אוסאמה סעדי: התשובה של הכנסת בפני בית משפט.

אוסאמה סעדי: הטענות שם עולות, אבל לשלוח באותו יום, באותו בוקר של הדיון, מכתב איום על השופטים ולהגיד להם: תשמעו, תעשו מה שאתם רוצים, כאילו שאני מצפצף עליכם, פסק הדין שלכם נטול כל תוקף.

אוסאמה סעדי: מה זה?

אוסאמה סעדי: לעניינו, יום השפה הערבית שאתה העלית בכנסת ה-20 הוא חשוב מאוד.

אוסאמה סעדי: שפה היא זהות, אנחנו כל הזמן אומרים: שפתי – זהותי.

אוסאמה סעדי: מציינים את זה גם בבתי ספר, יושב כאן יושב-ראש ועד ההורים הארצי, ואני רואה שמדגישים היום בבתי ספר, ומלמדים ומציינים את היום הזה של יום השפה הערבית.

אוסאמה סעדי: אני רוצה להתייחס גם לזה שאבא שלי ז"ל, היה אחד מהמורים לשפה הערבית במשך עשרות שנים, ואפילו המורים היום שהתלמדו אצלו עדיין זוכרים איך הוא קשר כל הזמן בין הזהות לבין השפה ואיך שאמר ג'אבר: אי אפשר להפריד בין הדברים.

אוסאמה סעדי: ולכן חשוב מאוד שאנחנו מציינים את יום השפה הערבית ולא רק לציין ולתרגם ולדבר, אלא צריך גם ללמד בבתי הספר היהודים.

אוסאמה סעדי: אנחנו רואים את ההקצנה ואת התופעות הגזעניות אצל צעירים ובמיוחד בבתי ספר.

אוסאמה סעדי: ולכן חשוב מאוד ללמד את השפה, ואת העניין הזה של סובלנות ודו קיום ולהכיר את האחר, ולהכיר בעובדה שיש פה שני עמים שחיים כל אחד עם התרבות שלו, עם הזהות שלו.

אוסאמה סעדי: ולדעת ללמוד ביחד ולחיות ביחד.

אוסאמה סעדי: אני מברך את חברי על היום הזה שאנחנו מציינים, ונמשיך לציין אותו.

אוסאמה סעדי: תודה.

אורלי פרומן: תודה רבה, עבדאללה תכף יחזור אלינו, נמצאת איתנו ד"ר ראויה בורבארה ממשרד החינוך.

אורלי פרומן: שלום.

ראויה בורבארה: שלום וברכה, קודם כל אני מודה לד"ר יוסף ג'בארין על ציון יום השפה הערבית.

ראויה בורבארה: זה מנהג אצל ד"ר יוסף שבכל שנה הוא מקדיש יום מסוים לשפה הערבית בכנסת.

ראויה בורבארה: אני מעריכה את זה מאוד ואני שותפה לכל המתרחש.

ראויה בורבארה: אתחיל בזה שכעיקרון אני מבינה את הדרישה והבקשה להקמת מועצה פדגוגית.

ראויה בורבארה: ובאחריות מלאה על עבודתי מול החברה שלי אני מטמיעה ששפת האם היא הערך המוסף לכלכלה הלאומית ובמיוחד לכלכלה החברתית.

ראויה בורבארה: כאשר שרף דיבר על עניין האלימות – אנחנו מודעים לזה, אני כאחראית על התחום אני מודעת לזה שאם אנחנו נצליח להביא תלמיד למצב אוריין, אוריין בשפת האם, אז נפחית מאוד מכל הבלגן בחברה הערבית ובמיוחד בכל נושא האלימות.

ראויה בורבארה: אני מודעת לזה ששפת אם היא זהות ושייכות, לכן אנחנו עושים כל מאמץ, לא רק בציון יום אחד לשפה הערבית שציינו בכל בתי הספר.

ראויה בורבארה: בנינו מרחב פיזיקאלי בהשתתפות הרבה סופרים, משוררים ערבים, גם אומנים שהשתתפו איתנו, סיפרו סיפורים לתלמידים.

ראויה בורבארה: הכול מוקלט, הכול נמצא באתר שלנו לשפה הערבית, אתר אלמנטרי, יש לנו פייסבוק של כל בתי הספר שציינו את יום השפה הערבית.

ראויה בורבארה: הם שלחו את כל העשייה שלהם ואנחנו מפרסמים בפייסבוק שלנו.

ראויה בורבארה: מה שחשוב לי לציין הוא שאני בשיתוף פעולה מתמיד עם כל המייעצים וכל החוקרים – לא רק עם החברים שלי באגף שפות, ד"ר ציונה, ותומר בוזמן אלא גם עם הרבה חוקרים שעוסקים בשפה: פרופ׳ אלינור סאיג` חדאד מייעצת מתמידה, ד"ר בהאא מחול, ד"ר יסמין.

ראויה בורבארה: ביקשנו הרבה מחקרים דרך לשכת המדען הראשי.

ראויה בורבארה: יש לנו הרבה מחקרים לשפה.

ראויה בורבארה: התחלנו מחקר חשוב מאוד לניצני אוריינות בגני ילדים עם פרופ' אלינור סאיג` חדאד, המחקר הסתיים ואנחנו אמורים לקבל את התוצאות ואולי נפעל בהתאם ונשנה.

ראויה בורבארה: אנחנו מתייעצים הרבה, פותחים הרבה מחקרים, ולפיהם אנחנו משנים תוכניות לימודים וגם שיטות.

ראויה בורבארה: יש לנו עכשיו מחקר שמסתיים אוטוטו עם ד"ר יסמין ממרכז ספרא באוניברסיטת חיפה על שיטות ההוראה ביסודי.

ראויה בורבארה: יש לנו מחקר עם ד"ר בהאא ופרופ' עילית אולשטיין על רכישת אוצר מילים בחטיבות הביניים.

ראויה בורבארה: את כל הממצאים אנחנו לא רק אוספים, אנחנו לומדים ואנחנו משנים – משנים תוכניות לימודים, משנים ספרים, משנים הרבה דברים.

ראויה בורבארה: אני בתפקיד משנת 2010, כבר עבר עשור.

ראויה בורבארה: כאשר קיבלתי את המקצוע, השפה הערבית בנוסף למתמטיקה ואנגלית היוו מכשול לתלמיד הערבי.

ראויה בורבארה: היוו חסם לתלמיד הערבי לקבל את הזכאות.

ראויה בורבארה: בקיץ האחרון עמדנו על אחוז עוברים בשפה הערבית של 80.01% וזה לפי דעתי הישג אדיר.

ראויה בורבארה: השפה הערבית היום לא מהווה מכשול ולא מהווה חסם לזכאות לבגרות.

ראויה בורבארה: וזה בגלל כל הדברים, בגלל התמיכה שאני מקבלת בשינוי תוכניות הלימודים, בשינוי הספרים, גם בבניית יחידות הוראה מותאמות לתלמיד הערבי.

ראויה בורבארה: אנחנו עכשיו בונים יחידות הוראה לכל שכבות הגיל מכיתה ג' עד כיתה י'.

ראויה בורבארה: יש לנו מבדקים, מבדקי קריאה לכיתות א', ב', אנחנו עכשיו מכינים מבדק קריאה גם לכיתה ג'.

ראויה בורבארה: ומבדק עמי"ת לכיתה ז', ומבדק איתא"י לכיתה י'.

ראויה בורבארה: בכל שלב משלבי ההוראה אנחנו בודקים את רמת בקיאות התלמידים.

ראויה בורבארה: במקביל אנחנו עובדים עם רמת בקיאות המורים.

ראויה בורבארה: נקודת החולשה שלנו בחברה הערבית, ואני רוצה לציין את הנקודה הזו בפניכם, ואולי על זה אנחנו חייבים כולנו לעבוד ואתם תושיטו לנו יד – הבעיה העיקרית אצלנו היא איכות המורים.

ראויה בורבארה: איכות מורים בחינוך הערבי לא רק בהוראת השפה הערבית, אלא מעבר לזה.

ראויה בורבארה: לכן היינו בקשר עם המל"ג, התערבנו גם בסילבוסים שמלמדים במכללות, היו לנו ישיבות משותפות עם ראשי חוגי השפה הערבית לגבי מה אנחנו באמת צריכים.

ראויה בורבארה: איזה בוגר של מכללות אנחנו רוצים שיגיע למערכת החינוך אצלנו.

ראויה בורבארה: באופן אישי אני עובדת על פיתוח מקצועי רחב לכל מורי הערבית.

ראויה בורבארה: רק מתחילת ספטמבר עד אתמול קיימתי 33 מפגשים עם מאות – לא אגיד אלפים למרות שהם אלפים – מורי שפה ערבית.

ראויה בורבארה: מגני ילדים ועד כיתות י"ב, ואני מסיימת ומצטרפת לעוד מפגש.

ראויה בורבארה: אני בקשר מתמיד עם כל המורים, עם השדה.

ראויה בורבארה: אני יודעת את הבעייתיות שיש בשדה, ואת כל הדרישות של המורים.

ראויה בורבארה: ומה שאמר איימן אגבאריה אולי שרף, אני לא זוכרת, והזכיר את הפער בין התלמיד היהודי והערבי ברמת הבקיאות שלנו בבחינות הבינלאומיות וTIMSS- , PIRLS, ו-PISA.

ראויה בורבארה: מצער מאוד, באמת מצער שהישגי התלמידים הערבים שלנו בבחינות הבינלאומיות הם מהלא טובים בכלל.

ראויה בורבארה: אבל אם תייעצו לנו, תהיה ועדה מייעצת שתקרא מחקרים, תדון בנושאים האלה, תייעץ לנו בשיטות, שיטות הוראה מסוימות.

ראויה בורבארה: אני אומרת לכם באופן אישי, אני מדברת כמנהלת תחום דעת ערבית, אני באופן אישי תמיד קוראת את המחקרים הבינלאומיים בהקניית שפת אם.

ראויה בורבארה: מחפשת איפה יש הצלחות בעולם ולומדת איך הם מצליחים.

ראויה בורבארה: מעתיקה את המודלים האלה לחברה שלנו ומקבלת תמיכה מלאה מאגף חינוך ערבי, ממר עבדאללה, ותמיכה מלאה מד"ר מירי שליסל.

ראויה בורבארה: שניהם תומכים בכל העשייה שלי, ובכל הבקשות ובכל הדרישות.

ראויה בורבארה: הם אומרים: אם יהיו לנו מזה תוצאות, אז בבקשה תקבלו.

ראויה בורבארה: עוד משהו שרציתי להגיד שב-2010 ממוצע הציונים בשפה הערבית עמד על 59.78 והיום אנחנו הגענו לממוצע של 74.7 ואחוז המצטיינים שהיה ב-2010 עמד על 7.72%, היום אנחנו עומדים על 16.48% מצטיינים בשפה הערבית.

ראויה בורבארה: כל ההישגים האלה לא באו מהחלל, הם באו מעבודה שיטתית, יומיומית, עם הכול – לא רק עם המורים והתלמידים, אלא גם עם חוקרים ומייעצים.

ראויה בורבארה: אולי כולכם, כל היושבים פה שותפים לעשייה שלי.

ראויה בורבארה: ואני מודה לך ד"ר יוסף על כל ההתחשבות בשפה הערבית שלנו.

אורלי פרומן: תודה רבה, ראויה.

אורלי פרומן: יש לך תפקיד משמעותי מאוד, אם אני מאמצת את המשפט שנאמר פה קודם, שהשפה שלי זאת הזהות שלי, אז ככל שהשפה תהיה יותר מבוססת בקרב הילדים בחברה הערבית, כנראה נשיג גם הרבה הישגים ערכיים אחרים.

אורלי פרומן: תודה רבה ויישר כוח.

יוסף ג'בארין: שוכרן ראויה, יַעְטִיכּ אֵלְ-עַאפְיֵה.

ראויה בורבארה: שוכרן.

אורלי פרומן: אני רוצה לשתף אותך באמירה שאמרה ראויה, לגבי הנושא של איכות המורים בחינוך הערבי, שזה אתגר בפני עצמו להביא יותר ויותר אנשים איכותיים לתוך מערכת החינוך הפורמאלית.

יוסף ג'בארין: ד"ר איימן אגבריה ביקש התייחסות קצרה לנושא.

איימן אגבאריה: גם עבדאללה וגם ראויה אמרו דברי טעם והצעה לכנס את חברי ועדות המקצוע השונים לפורום קבוע שייפגש עם מירי – אני חושב שזו החלטה ראויה וחשובה.

איימן אגבאריה: וחשוב להפוך את הפורום הזה לפורום קבוע.

איימן אגבאריה: אני מברך על ההצעה הזו.

איימן אגבאריה: יחד עם זה, הקשבתי בקשב רב לדברים של היועצת המשפטית גב' בלה רודנסקי, ולא הבנתי את התלות שהיא יצרה בין הקמת ועד החינוך והוועדה המייעצת.

איימן אגבאריה: התלות הזאת – אני חושב שאולי זו יכולה להתחיל, להגיד, מילה או שתיים על הקשר או התלות הזו שיצרה בין שתי הגופים האלה.

איימן אגבאריה: דבר שני – אני שומע קול חזק שאולי לא צריך מועצה פדגוגית, שאולי מבחינה פדגוגית הצרכים הפדגוגיים של השדה, יכול להיות, שלפחות אם הדברים מתקיימים, והדברים הנפלאים שנעשים במשרד החינוך ששמענו, אז יכול להיות שלא צריך מועצה פדגוגית לצרכים פדגוגים.

איימן אגבאריה: ועל זה אני יכול להתווכח, שכן יש צורך פדגוגי ולא רק וכולי – אבל יש גם צורך הכרתי.

איימן אגבאריה: הנושא הוא גם נושא ציבורי, הנושא הוא לא רק מה אנחנו עושים פדגוגית ומול מפמ"רים, ושל ההוראה, ושל המורים ותוכניות הלימודים.

איימן אגבאריה: יש לזה גם פן ציבורי במובן של הכרה בזהותו התרבותית והלאומית של המיעוט הערבי.

איימן אגבאריה: ולכן צריך לתת על זה את הדעת.

איימן אגבאריה: בינתיים, למרות כל היוזמות הטובות והמבורכות, עדיין התלמיד הערבי – לפחות פרופ' דן בן דוד מקפיד לציין את זה בצורה הזאת – עמוק בהישגים של עולם שלישי.

איימן אגבאריה: יש לו רמת הישגים של עולם שלישי, אל מול התלמיד היהודי, שיש לו הישגים של עולם ראשון.

איימן אגבאריה: על הפער הזה שאנחנו 20 שנה של יוזמות מבורכות ושל השקעה אדירה, הן של המפמ"רים והן של ראש אגף לחינוך לערבים.

איימן אגבאריה: כנראה שזה לא מספיק.

איימן אגבאריה: וצריך גוף, כפי שאמר ד"ר יוסף, לא מדובר על שילוב של פרטים, של אינדיבידואלים, של מומחים.

איימן אגבאריה: גם אם אני מחר מחליף את מירי שליסל כראש המזכירות הפדגוגית – זה לא יקרה – וגם אם חצי מחברי המועצה הפדגוגית יהיו ערבים, זה לא יפתור את הבעיה.

איימן אגבאריה: הבעיה היא לא בעיה של ייצוג ואנחנו מנסחים את הבעיה כבעיה של ייצוג והיא לא כזו.

איימן אגבאריה: הבעיה היא בעיה של הכרה.

איימן אגבאריה: יש לה גם ביטויים פדגוגים, אבל בעיקר היא בעיה של הכרה.

איימן אגבאריה: תודה רבה.

יוסף ג'בארין: בהחלט ד"ר אגבאריה, ואני חושב שהמילים שלך מתאימות מאוד לכיוון של הסיכום שלנו.

יוסף ג'בארין: אני צריך לסכם כי יש לי עוד דיון.

יוסף ג'בארין: אסמהאן יש לך דקה.

יוסף ג'בארין: תודה רבה ד"ר אגבאריה.

אסמהאן גבאלי: (תרגום מערבית) פחות מדקה לא אקח הרבה מזמנכם.

אסמהאן גבאלי: תחילה, אהבתי את היוזמה להתחיל עם פיירוז ואום כלתום.

אסמהאן גבאלי: היות וזה יום השפה הערבית, חשוב לי שיבינו את חשיבות העניין, שיבינו אותנו, ושהאוזן שלהם תתאמץ לתרגם, עדיף שנדבר בשפה הערבית.

אסמהאן גבאלי: אני רוצה להתמקד בנקודה, מדובר בחברה הערבית ולא במגזר הערבי, לכן אני מופתעת מאנשים שמשתמשים במונח מגזר הערבי ולא בחברה הערבית.

אסמהאן גבאלי: קשה מאוד שמישהו שמגיע מחוץ לחברה שלנו, שאינו מבין את השפה יבנה תוכנית עבודה ויבין את הצרכים שלנו.

אסמהאן גבאלי: כאשר הגיע הג'וינט ולקח מיליונים כדי שישים תוכנית לחברה הערבית – אף יהודי מהם אינו יודע את הצרכים של כל עיר.

אסמהאן גבאלי: צריך לעשות מיפוי צרכים, לכל מקום ולכל ילד וילד בכל שכונה ספציפית כדי שהכסף יחולק נכון ובצורה נכונה.

אסמהאן גבאלי: חשוב לי לשים דגש להבדל בין הסיסמאות לבין המציאות שבה ילדים גדלים.

אסמהאן גבאלי: ושאין אף תוכנית שעונה על הצרכים שלהם.

אסמהאן גבאלי: תודה.

יוסף ג'בארין: שוכרן, אסמהאן.

יוסף ג'בארין: היא מרגישה שאנשי מקצוע ערבים שחיים מהאוכלוסייה, מכירים אותה, מכירים את המצב הסוציו-אקונומי, את השכונות, את המתחים הפנימיים ואת האווירה – בוודאי הם במעמד הרבה יותר מתאים כדי להוביל את המדיניות.

יוסף ג'בארין: נוכל לסכם?

אורלי פרומן: אני רק רוצה לפני שאתה מסכם, חבר הכנסת ג'בארין, לדבר מצד זכויות הילד הערבי.

אורלי פרומן: אנחנו מדברים פה על כל הילדים הערביים כמקשה אחת.

אורלי פרומן: בואו לא נחטא, אתם כולכם אנשים ראויים מאוד שהם תוצר של מערכת החינוך בחברה הערבית.

אורלי פרומן: ונכון, יש אתגרים, יש הרבה מאוד אתגרים לגבי חלק מהאוכלוסייה.

אורלי פרומן: אבל לא הייתי ככה בהינף יד מדברת על כולם וחוטאת כך להרבה מאוד ילדים לומדים, מוכשרים, אנשי חינוך שמקדמים את המערכת.

אורלי פרומן: נכון, יש אתגר, כמו בכל חברה.

אורלי פרומן: זה בהיבט של זכויות הילד הערבי.

יוסף ג'בארין: תודה רבה לך חברת הכנסת אורלי פרומן על הדיון המשותף, אני רוצה להודות לכל המשתתפים, כמובן לא מיצינו את הדיון, כנראה שהכנסת הזו לא תאריך ימים אז אני מקווה שבכנסת הבאה אחר כך ניתן יהיה ללבן את הסוגיות הללו.

יוסף ג'בארין: תודה למשתתפים בזום, למשתתפים כאן בישיבה.

יוסף ג'בארין: אני מדגיש בהמלצות שלנו שהקמת מועצה פדגוגית ערבית היא זכות קבוצתית של הציבור הערבי כמיעוט לאומי ילידי לשוני.

יוסף ג'בארין: אבל היא גם צורך פדגוגי מקצועי.

יוסף ג'בארין: הקריאה שלנו למשרד החינוך, לקובעי המדיניות במשרד לקדם את הקמת המועצה בדומה למועצת החינוך הממלכתי דתי ולהסדרים שקיימים בתחום החינוך החרדי.

יוסף ג'בארין: הוועדה מביעה את דאגתה מכך שהחוק שמחייב הקמת מועצה מייעצת, שהיא עם סמכויות דלות יחסית ביחס למועצה הפדגוגית הערבית הראויה, שלמרות שהחוק מחייב הקמת מועצה מייעצת, עד היום זה לא קרה.

יוסף ג'בארין: רשמנו בפנינו את הצהרת נציגי המשרד שהנושא מקודם מול שר החינוך.

יוסף ג'בארין: אני מקווה שהבחירות המתקרבות ובאות לא יפריעו לאיוש המועצה.

יוסף ג'בארין: זה יותר מדי זמן שהמועצה המייעצת לא מאוישת.

יוסף ג'בארין: אני חושב שזה זלזול בוטה מאוד בזכויותיהם ובמעמדם של התלמידים הערבים.

יוסף ג'בארין: המעט שקיים בחוק אינו מיושם.

יוסף ג'בארין: הוועדה דורשת שמשרד החינוך ישלב יותר אנשי מקצוע מהחברה הערבית בהנהלת המשרד ובגופים קובעי מדיניות.

יוסף ג'בארין: ובו זמנית, כפי שאמרתי, לקדם הנהגה מקצועית קבוצתית של החינוך הערבי בתוך משרד החינוך.

יוסף ג'בארין: נמשיך לעקוב אחרי הנושאים הללו ולתרום לקידומם ככול הניתן.

יוסף ג'בארין: תודה רבה לכל המשתתפים.

אורלי פרומן: כיוון שזה סיכום משותף, אני רוצה בכל זאת הערה לפרוטוקול.

אורלי פרומן: אני כן חושבת שהמשרד צריך לקדם את הקמת המועצה המייעצת כפי שהיא בתקנות היום.

אורלי פרומן: ולשאלה או לבעיה או לרצון שאתה העלית – כן לקיים דיון רחב לגבי החינוך הממלכתי בכלל, פילוג אל מול אחדות וייחודיות.

אורלי פרומן: זה שיש היום מודל אחד בתוך הזרמים, אני אומרת שעברנו משהו במדינת ישראל משנת 1954, מאז שהחליטו על המודל הזה.

אורלי פרומן: וצריך לקיים שיח ודיון בנושאים הללו.

אורלי פרומן: תודה רבה.

יוסף ג'בארין: תודה רבה לכם.

יוסף ג'בארין: אני נועל את הישיבה.