ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 23, פרוטוקול מספר 140, 2021-01-25 09:30

רם שפע: בוקר טוב לכולם.

רם שפע: אני שמח ומברך את חברי הכנסת שהצטרפו לפה בתקופת הבחירות, וגם את הנהגת ההורים הארצית שמכבדת אותנו בנוכחותה.

רם שפע: לפני שנתחיל לדבר על הנושאים החשובים שאליהם התכנסנו, אני אגיד שאני שמח מאוד לראות פה את יהודית, מנהלת הוועדה, שהייתה מאומתת לקורונה.

רם שפע: היא הכניסה גם אותי לבידוד, אבל העיקר שאת פה, מרגישה טוב, וחזרת אלינו במלוא כוחך.

יהודית גידלי: תודה.

רם שפע: זה חשוב יותר מכל שאר הדברים, נכון?

רם שפע: מרגישה טוב?

יהודית גידלי: ברוך השם, תודה רבה.

מאיר כהן: וועדת ההסכמות דחתה.

רם שפע: וועדת ההסכמות דחתה חלק מהבקשות שלנו.

רם שפע: נציג האופוזיציה בוועדת ההסכמות - -

מאיר כהן: - - הסכים לכל הבקשות.

רם שפע: - - למרות שלקחו לו כמה ימים להשיב, הסכים לכל הבקשות.

רם שפע: מיקי זוהר, כמובן כנציג הקואליציה, בחר לא לאפשר לנו לקיים דיונים בנושא האכיפה במוסדות החינוך, אלא רק בנושא הבגרויות ותקופת המבחנים.

רם שפע: אבל אני כן אגיד שאני חושב שבבוקר הזה, ובכלל אחרי הימים האחרונים, כשאנחנו רואים מה קורה במוסדות החינוך, לצערי בעיקר במגזר החרדי – אני חושב שאנחנו לא יכולים לחמוק מביקורת קשה גם על שר החינוך, יואב גלנט, שקולו פשוט לא נשמע בנושא הזה.

רם שפע: במקום להבין שהתפקיד שלו זה להגביר את האמון הציבורי ולהילחם בכל מוסד חינוכי שנפתח בניגוד להנחיות, הוא כנראה מפחד להתעסק בזה, לא רוצה להתעסק בזה.

רם שפע: יש לו סמכויות גם לבחון אפשרות של שלילת תקצוב, שזה דבר מאוד משמעותי, גם בחלק מהפעמים אולי לזמן את מי שהחליט לפתוח את המוסד, וזה לא נגד אף אחד, זה בעד אמון ציבורי, שמתערער, שלא לומר מתרסק אל מול מה שכל אחד ואחת מאתנו רואה בימים האחרונים.

רם שפע: בשבוע שעבר סיירתי בעיר יחד עם חברתי, חברת הכנסת תהלה פרידמן.

רם שפע: הסתובבנו פה בעיר, ראינו מה קורה פה, ראינו מוסדות פתוחים, הלכנו למשל"ט – ראינו כמה מנסים בתוך העירייה לנהל את המשבר הזה בצורה הכי טובה שאפשר, ואיך משרד החינוך מקשה עליהם לנהל את זה, כי הוא רוצה לשלוט, במקום לאפשר להם לעשות את זה בצורה מקומית, כמו שאנחנו אומרים פה כל כך הרבה פעמים.

רם שפע: אני מודה שיש לי תסכול ענק על זה שאנחנו בוועדת החינוך מנסים לעשות הכול כדי לוודא אכיפה – כמובן שהממשלה לא מאפשרת לנו, כי היא לא רוצה; אבל שר החינוך – במקום לעשות כל מה שהוא יכול בנושא הזה, מתעסק בזימון לשימוע של מנכ"ל בית הספר הריאלי, כאילו זה הנושא עכשיו הכי קריטי במדינת ישראל, איזה ארגון מזמינים לעשות שיחת זום לתלמידים.

רם שפע: אנחנו מיד נתחיל את הדיון.

רם שפע: חברת הכנסת פרידמן, בבקשה.

רם שפע: נתחיל בבגרויות, ואחרי זה נעבור לתקופת המבחנים.

תהלה פרידמן: אדוני היושב-ראש, השאלה היא לא רק אמון ציבור.

תהלה פרידמן: כרגע בימים האחרונים נפתחה מחלקת קורונה לילדים.

תהלה פרידמן: אנחנו מדברים על מוטציה שפוגעת גם בילדים ובבני נוער, ואנחנו מדברים לפחות בירושלים על סדר גודל של 4,000 ילדים חולים.

תהלה פרידמן: הצורך לשלול תקציבים מבתי ספר שפתוחים ולאכוף אכיפה, אולי להעמיד לדין מנהלי בתי ספר שפותחים, סמכויות שמצויות בידי במשרד החינוך, ומשרד החינוך – למרות שבוועדה הזו העלינו אותו ושאלו עוד פעם ועוד פעם, מדוע הם לא עושים שימוש בסמכות שלהם, משרד החינוך מסרב.

תהלה פרידמן: מה שאנחנו רואים בימים האחרונים – השוטרים והמכת"זיות זה פירוטכניקה של אכיפה, זה סתם, זאת תעמולת בחירות זולה.

תהלה פרידמן: מי שרוצה להציל ילדים, לא אמון ציבורי, מי שרוצה להציל חיים של אימהות יולדות, של ילדים, של זקנים – אוכף סגירה של בתי ספר; לא שולח מכת"זיות ושוטרים לעשות מהומות, אלא שולל תקציבים, מעמיד מנהלים לדין, מנתק חשמל, עושה דברים אפקטיביים.

תהלה פרידמן: ובהקשר הזה, צודקים חז"ל שאומרים שמי שמרחם על אכזרים, מתאכזר לרחמנים, כי זה בדיוק מה שאנחנו רואים בעיניים שלנו עכשיו.

משה טור פז: אדוני היושב-ראש, נפגשתי אתמול עם פורום הצעירים של יש עתיד ובתוכם גם תלמידי תיכון.

משה טור פז: שאלתי אותם איך הם מרגישים לקראת הדיון הזה.

משה טור פז: אמרה לי תלמידה בשם נועה אלטמן את הדברים הבאים: במקום לחפש רק להחזיר אותנו לכיתות, אנחנו מבקשים שתחשבו איך נגיע מוכנים ובעלי ידע למבחני הבגרות, ולא רק כדי לעבור אותם, אלא כדי שנדע באמת.

משה טור פז: אני חושב שהוועדה הזו חשובה, כי היא יושבת על המדוכה בשתי נקודות עיקריות שנוגעות ל-2.4 מיליון תלמידים: ראשית זה הנושא של הדיון שלנו, כיצד נכבד אותם בתוך התהליך הזה של מבחני הבגרות, וכיצד נמצא פתרונות יצירתיים לא לרדוף אחריהם עם זכוכית מגדלת, אלא להתייחס אליהם כאנשים בוגרים, בעלי אמון וקשר משמעותי אל מדינת ישראל; הדבר השני, כיצד תלמידי ישראל נמצאים במקום הראשון בסדר העדיפות הלאומי, וכאשר אנחנו נדבר על חזרה, התחלה של חזרה לשגרה, נראה את התלמידים ראשונים בסדר העדיפויות, ולו לטובת שלומם וביטחונם.

משה טור פז: תודה.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להצטרף לדברים של תהלה ולדבר על כך שיש לנו דוגמה מצוינת למשמעותה של משילות במדינת ישראל.

מאיר כהן: אנחנו זועקים על זה הרבה שנים.

מאיר כהן: מסתבר שזה לא התחיל עכשיו.

מאיר כהן: עכשיו אי-המשילות בולטת במלוא כיעורה.

מאיר כהן: אין שום סיבה שבעולם, שום סיבה שבעולם שילד בתל אביב או ילד בדימונה או ילד ברהט או ילד בצפון יישב בבית, כי ככה אמרה המדינה, כי ככה ציוותה הממשלה, ובסקטור מסוים הרב אמר אחרת.

מאיר כהן: יש לזה משמעות, שהיא הרבה מעבר לוויכוח כן חרדים, לא חרדים, חילוניים – זאת משמעות נוראה כלפי התלמידים שעליהם אנחנו מדברים היום, שבגללם אנחנו כאן.

מאיר כהן: מה אנחנו אומרים לתלמידים?

מאיר כהן: גם אני עשיתי זום עם קבוצות, עם שכבת י"ב שלמה, היו 220 תלמידים, והופתעתי מכך שהם היו כל השעה, וזה חוזר על עצמו – למה אצלנו אסור ושם מותר?

מאיר כהן: והיה באמת רצוי ששר החינוך ישמיע את קולו, לגמרי ציפיתי שהוא באמת יהיה משמעותי.

מאיר כהן: חבריא, יש אגף לחינוך תורני – המנהלים לא מדברים שם עם המפקחים, הם מדברים עם הרבנים, לא עם האגף.

מאיר כהן: לאגף אין משמעות, הם מדלגים מעליו.

מאיר כהן: נראה מנהל בית ספר בקריית שמונה, שמדלג על המפקח שלו.

מאיר כהן: שערו בנפשכם, שהיום מנהל בית ספר, חילוני, החליט שגם הוא עושה לו רב, והוא לא רוצה לסגור את בית הספר, איזה אנרכיה תהיה במדינה הזאת.

מאיר כהן: לגבי כל הפעילות שלנו מול התלמידים, מול משרד החינוך והבגרויות, נמצאים כאן נציגי ההורים.

מאיר כהן: היושב-ראש, אני הייתי מציע שנשמע אותם, כי בסופו של דבר אני חושב שרצוי שניישר קו עם ההורים, שבעיניי הגיעו להישגים יפים מאוד בחודשים האלה.

מאיר כהן: היינו צריכים קורונה כדי לדעת שיש לנו מורים מצוינים; היינו צריכים קורונה כדי לדעת שיש לנו מערכת בריאות עם אנשים מצוינים, אבל מערכת שמתקשה מאוד; וכנראה שהיינו צריכים גם קורונה כדי לדעת שיש לנו גם ועדי הורים והנהגות הורים, שהרבה שנים לא לקחו אותם בחשבון, ולמרות שלא לקחו אותם בחשבון, מספר מנשה לוי יושב-ראש ועד המנהלים וההורים שהחלטות מתקבלות אצל השר כנראה בארבע עיניים או בשש עיניים.

מאיר כהן: זה שאתם לא נמצאים שם בכל החלטה, וזה שאתה לא נמצא שם, יושב-ראש ועדת החינוך, בכל החלטה, זאת כנראה תעודת עניות, וחבל מאוד שזה ככה.

מאיר כהן: לא פלא שאנחנו מגיעים לסיטואציות הקשות האלה.

מאיר כהן: תודה.

רם שפע: תודה רבה, חבר הכנסת מאיר כהן.

רם שפע: חברת הכנסת פרומן ביקשה לדבר, ואז נשמע את ההורים ונחזור.

אורלי פרומן: בוקר טוב.

אורלי פרומן: אני רוצה להתייחס לשני נושאים בקצרה.

אורלי פרומן: אנחנו דנים בוועדת החינוך במערכת חינוך, שמנהיגים של כולם צריכים לשמש דוגמה לדור הצעיר, ואנחנו פוגשים פה דור צעיר, שמזלזל בחוקים, בהנחיות – למה אנחנו מחנכים?

אורלי פרומן: מה, אלה לא אותם ילדים שגדלים בארץ ישראל איש איש על פי אמונתו?

אורלי פרומן: אני בוודאי מברכת על זה, אבל למה אנחנו מחנכים?

אורלי פרומן: לאיש הישר בעיניו יעשה?

אורלי פרומן: זאת הדוגמה שרואים ילדי ישראל אל חלק אחר של ילדי ישראל וההנהגה שלהם?

אורלי פרומן: אני חושבת שיש פה בעיה מהותית ערכית, מוסרית מאוד מאוד קשה.

אורלי פרומן: בעניין האחר של בחינות הבגרות, הבחינות הן בדרך לקבלת תעודת בגרות, ואסור לנו לשכוח מה המשמעות של תעודת הבגרות והשימוש שלה להמשך הדרך לצעירים האלה, לתלמידי י"א-י"ב.

אורלי פרומן: כבר דיברנו בעבר על דור אבוד, דור הצעירים, דור ה-C, דור הקורונה.

אורלי פרומן: כן, חברים, הם הולכים לצאת עם תעודת בגרות, לפחות של חלק מהם, שתהיה פגומה, אם לא יעשו פה התאמות אמיתיות – אמיתיות, כיוון שלא כל ילדי ישראל מוכנים לבחינת בגרות שתתקיים בעוד מספר שבועות.

אורלי פרומן: אנחנו יודעים שהמוכנות היא דיפרנציאלית, כי יש ילדים שלא למדו בזום, יש ילדים שאולי לא היו להם מחשבים, כי לא כל הילדים מסוגלים ללמוד ולהיות במיטבם באמצעים הטכנולוגיים שהועמדו לרשותם.

אורלי פרומן: ובסוף אלה הציונים שירכיבו להם את תעודת הבגרות, ומי יתחשב בהם בעוד שלוש, ארבע, חמש שנים, כשהם ירצו להתקבל ללימודים גבוהים, ללימודים באוניברסיטה, במכללות, להמשך דרכם?

אורלי פרומן: מה הם יגידו, שהייתה אז קורונה והם לא יכלו ללמוד כמו שצריך?

אורלי פרומן: חברים, יש פה אחריות כבדת משקל לגבי דור שלם ועתידו, ושם צריכים להיות השיקולים של ראש הממשלה, של שר החינוך, של כל ההנהגה והצמרת, ולחבר את זה למציאות שהילדים יפגשו בעתיד הקרוב ובעתיד הרחוק.

אורלי פרומן: תודה.

רם שפע: תודה רבה, חברת הכנסת פרומן.

רם שפע: נעבור להנהגת ההורים.

רם שפע: אני מוודא שכולם יודעים, כי אני מניח שיש אתנו בזום גם הרבה אנשים שהגיעו בהקשר לתקופת המבחנים, אז בגלל שאנחנו בשני נושאים שונים נתחיל בבגרויות ואז נעבור לתקופת המבחנים.

רם שפע: בבקשה, מירום שיף, יושב-ראש הנהגת ההורים הארצית.

מירום שיף: בוקר טוב, לפני שניכנס למתווה הבגרויות, אני רוצה רק לציין את נתוני התלמידים המאומתים נכון לבוקר זה.

מירום שיף: על פי נתוני משרד החינוך, כיום יש 18,700 מאומתים והנתונים בירידה מהימים האחרונים.

מירום שיף: רק לפני יומיים היו קצת מעל 22,000 – רק שנכיר את הנתונים.

מירום שיף: אני רוצה להתחיל דווקא בברכות למתווה שהוצג לנו, בראש ובראשונה לרונית תירוש, יושבת-ראש הוועדה, ולמסקנות למתווה הבגרויות שניתן פתרון מקיף לכלל תלמידי ישראל, לשר החינוך ולמנכ"ל המשרד על אימוץ מידי של הפתרון.

מירום שיף: הנהגת ההורים בדו-שיח של מספר חודשים עם המשרד, ואני שמח שהגענו סוף כל סוף לפתרון כמעט מלא, למעט שתי בעיות, בנושא של הבגרויות עצמן.

מירום שיף: השיפוי הרטרואקטיבי, שאפשר ל-867 תלמידים לקבל בגרות בתש"ף הוא חשוב מאוד, ובימינו כל תלמיד שמקבל בגרות, צריכים לברך אותו על הדבר הזה.

מירום שיף: הביטול בשימוש בשק"ד קורונה בתהליכי ליווי ובקרה, והחלפתו במתווה של ליווי ובקרה שייתן יציבות למערכת הוא גם חשוב.

מירום שיף: הוא ייתן יציבות לכלל הילדים.

מאיר כהן: ל-23,000 תלמידים תיקנו את הציון, וזה חשוב מאוד, וזה התחיל כאן בוועדה.

מירום שיף: נכון, זה מאוד חשוב.

מירום שיף: זה היה פה בוועדה – אני חושב שזה אחד הדברים הראויים שנעשו.

מירום שיף: תוספת מועדים לבגרות בעל-פה באנגלית והפיכת מועד חורף לשני מועדים, כשהתלמיד יכול לגשת לשניהם, הם חשובים ונותנים מגוון של דברים.

מירום שיף: נותרו שתי בעיות מרכזיות במתווה שהוצג עד עכשיו.

מירום שיף: נתנו במתווה בפתרון 25% תוספת זמן לכלל ילדי ישראל שסובלים מבעיות רגשיות.

מירום שיף: זה פתרון ראוי ונכון.

מירום שיף: עכשיו צריך לתת 25% זמן נוסף לילדים שקיבלו מראש 25% תוספת, ילדים עם לקויות למידה וקשב וריכוז.

מירום שיף: חייבים לתת גם להם את אותם 25%, שנתנו לאותם ילדים שאין להם בעיות קשב וריכוז.

מאיר כהן: כלומר, אם מראש קיבלתי הארכת זמן של 25%, ברגע שכולם קיבלו – אני צריך לקבל 50%.

מירום שיף: בדיוק, לזה אנחנו מתכוונים.

מירום שיף: אנחנו בדו-שיח עם המשרד.

מירום שיף: אני מקווה שיהיה לזה פתרון ביום, יומיים הקרובים ושהם יקבלו את העמדה שלנו, שחייבים להיות 50% לאותם ילדים.

אורלי פרומן: רק תשימו לב כמה שעות יכול וצריך ילד לשבת במבחן.

מירום שיף: המבחן הארוך ביותר הוא במתמטיקה, שלוש שעות וחצי.

מירום שיף: אני חושב שעיקר הסיפור פה, וגם ב-25% הראשונים, שזה נותן שקט נפשי לתלמידים.

מירום שיף: אני מניח שרוב התלמידים לא ינצלו את כל הזמן שיינתן להם, אבל הביטחון, הרוגע, השקט כשניגשים למבחן, הם לא פחות חשובים מהשימוש עצמו.

מירום שיף: אני מניח שאחוזים בודדים ישתמשו בו, אבל גם בשביל אותם בודדים שיקבלו בגרות, זה גם ראוי שייעשה הדבר הזה.

מירום שיף: אני מאוד מקווה שתתקבל ההחלטה הנכונה ביום, יומיים הקרובים.

אוסאמה סעדי: חשוב מאוד לתת את הביטחון הזה לתלמידים שהם בעלי מוגבלות או שיש להם קשיים ולקויות, אבל אני שואל אותך לגבי הסטודנטים והתלמידים הערבים.

אוסאמה סעדי: אנחנו יודעים שיש גם בעיות של שפה וגם חלק גדול מהיישובים הערביים הם בכלל יישובים אדומים.

אוסאמה סעדי: תקופות ארוכות לא היו לימודים.

אוסאמה סעדי: אפילו כשהיו לימודים פרונטליים, גם הם למדו בזום וכמעט שלא היו לימודים פרונטליים.

אוסאמה סעדי: אתם מייצגים את כלל ארגון ההורים, לא?

מירום שיף: הפתרון ניתן קודם כל לכלל ילדי ישראל ללא הפרדה, 25% הראשונים.

אוסאמה סעדי: זה ה-25%?

מירום שיף: כן.

אוסאמה סעדי: אתה מדבר על עוד 25%.

מירום שיף: ה-25% זה לילדים עם לקויות למידה, שדרך אגב עברו אבחונים – זה לכלל ילדי ישראל שעברו אבחונים.

מירום שיף: ההחלטה על ה-25% הראשונים לילדים עם לקויות למידה היא בהחלטת בית ספר, זה לא עובר ועדה במשרד החינוך.

מירום שיף: אני מניח שמנהלי בתי הספר בכלל מדינת ישראל נתנו למי שצריך מראש את ה-25% האלה.

מירום שיף: כרגע אנחנו מבקשים שייתנו 25% נוספים, כמובן לכל מי שכבר ניתן לו, זאת אומרת: שיאפשרו עכשיו 50%, ושלא ישוו את המצב עם ילד שלא היה צריך את ה-25% - ואנחנו סומכים על מנהלי בתי הספר, שנתנו למי שצריך.

מירום שיף: דרך אגב, בתוך המתווה הזה נתנו מועדי חורף, שילד יוכל לגשת גם למועד פברואר וגם למועד אפריל-מאי, שזה מועד חורף מאוחר, ואז יש אפשרות שמי שעדיין לא מוכן, יוכל להתכונן לבחינה באפריל-מאי ולגשת אליה.

וליד טאהא: מי צריך לתת?

וליד טאהא: זו החלטה בית ספרית או החלטת המשרד?

מירום שיף: ה-25% הראשונים הם החלטה בית ספרית לילדים עם לקויות למידה, וזה כבר בוצע.

מירום שיף: לגבי ה-25% הנוספים הייתה החלטת משרד.

מירום שיף: אנחנו ביקשנו שמי שבית הספר החליט שהוא יקבל תוספת זמן של 25%, הוא יקבל 50%.

וליד טאהא: אתה מבקש מבתי הספר?

מירום שיף: לא, אני מבקש ממנכ"ל משרד החינוך, שיקבל החלטה גורפת לכל מי שמנהלי בתי הספר נתנו לו 25% - שיהיו לו 50%, כמו שלכל ילדי ישראל יש 25%.

אודליה שינדורף: למעשה יש כאן שתי שכבות.

אודליה שינדורף: השכבה הראשונה אומרת שכל ילדי ישראל היום זכאים בגלל לחצים וחרדות, בגלל המצב, לתוספת זמן של 25%.

וליד טאהא: אז מי שהיה לו מקודם, זכאי - -

מירום שיף: בדיוק, בדיוק.

אודליה שינדורף: - - זה נדבך נוסף, שכל מי שאובחן וקיבל.

וליד טאהא: אני חושב שזאת צריכה להיות החלטה של בית הספר ולא של המנכ"ל.

מירום שיף: אין מנגנון שבית ספר יכול להחליט על ה-50%, אבל אני חושב שפה צריכה להיות החלטה מלמעלה.

וליד טאהא: זו החלטה אוניברסלית של כולם, אז מה אכפת לו מה בית הספר צריך לעשות ספציפית?

מירום שיף: אני חושב שכרגע אין פשוט פתרון טכני כזה, אבל אני מסכים שעדיף היה ככה.

מירום שיף: לגבי ההחלטה על צמצום באשכול הטכנולוגי, המדעים והמתמטיקה, אודליה תרחיב.

מירום שיף: כדי שהמתווה הזה, שהוא מתווה באמת מצוין, יהיה ישים וילדים יוכלו באמת לגשת לבחינות הבגרות ולקבל בגרות בשנה מאוד מורכבת לכולנו, צריך בסוף הסגר הזה להחזיר את תלמידי י"א ו-י"ב למתווה שיאפשר יותר משש עד שמונה שעות למידה פיזית בבית הספר.

מירום שיף: שאף אחד לא יחשוב שבאמת אפשר דרך הזום הזה ללמוד בצורה רצינית למתווה, שהוא טוב מאוד ונעשה בצורה רצינית.

מירום שיף: אני לא אומר מתי צריכים להחזיר את הילדים, אבל עם סיום הסגר, חייבים קודם כל להחזיר את החינוך, ובראש ובראשונה את תלמידי י"א-י"ב, כי אנחנו באמת ברגע האחרון של הבגרויות, אין כבר לאן לדחות את הדבר הזה.

מירום שיף: צריכים לזכור, שעל פי סקר של הסתדרות המורים, כ-80% מהמורים התחסנו או בתהליך מתקדם של התחסנות.

מירום שיף: צריך לזכור שביום שבת האחרון נפתחה התחסנות לתלמידים בשכבות י"א-י"ב, ויחד עם פרויקט "מגן חינוך", שעושה בדיקות פעם בשבוע, שמוריד את מקדם ההדבקה לפי משרד החינוך, אפשר להחזיר את הילדים ללמידה שונה.

מירום שיף: המשמעות היא לאפשר למורים לעבור בין יותר קפסולות, והילד ילמד פיסית הרבה יותר שעות בתוך בית הספר.

מירום שיף: בלי זה, הצד השני של המתווה הזה לא יתקיים.

מירום שיף: בסוף צריך מתווה ראוי עם למידה ראויה, ואם לא נייצר את המשוואה הזאת, שילדים יוכלו ללמוד לבגרות, לא השגנו שום דבר, ולזה כולנו צריכים להתכוונן עכשיו.

רם שפע: בבקשה אודליה.

רם שפע: יישר כוח על ההעמקה.

אודליה שינדורף: אני מרכזת את הצוות העל-יסודי בהנהגת ההורים.

אודליה שינדורף: אנחנו חדשות לבקרים כמובן מדברים עם התלמידים, עם ההורים, עם המנהלים וגם עם משרד החינוך.

אודליה שינדורף: אני רוצה ברשותכם, שתעמיקו טיפה בכמה דברים, שבסוף הם לב לבו של המתווה הזה.

אודליה שינדורף: כולנו נמצאים כאן בנקודה של איזון עדין בין זילות של תעודת הבגרות לבין המצב הבלתי נורמלי והמשברי הזה שקיים.

אודליה שינדורף: כולנו ביחד הולכים על אותו קו דק, ומנגד עומדות האוניברסיטאות, לפעמים כמו צל מאיים, נמצאות שם וצריכות לתת את ידן ולהבין שכרגע זאת שעת משבר.

אודליה שינדורף: הן לא יכולות לעמוד מנגד, זה החוסן של מדינת ישראל.

אודליה שינדורף: אלה הילדים שיאיישו את האקדמיה, והם ייתנו את המענה הכלכלי והאקדמי של מדינת ישראל בשנים הבאות, ולכן אין מה לעשות, מי שמכיר את עולם המשפט, אומר שבעיות קשות מביאות לתוצאות קשות?

אודליה שינדורף: מציאות קשה מביאה לפתרונות קשים.

אודליה שינדורף: אין מה לעשות, גם אם בשנים רגילות לא היינו צריכים את זה, השנה כולם צריכים איכשהו להתגמש, אבל לשמור שתעודת הבגרות לא תהפוך לזולה.

אודליה שינדורף: כולנו צריכים להבין שהתלמידים באמת במצוקה קשה.

אודליה שינדורף: כשאנחנו מדברים על צמצום של 30% מהחומר, וגם הוא נעשה – ולא נעים לי להגיד – בשלבים ואחרי בדיקות וחזרות, זה לא שבאמת אמרו 30% ולמחרת כל המפמ"רים יישרו קו ובאמת פרסמו 30%.

אודליה שינדורף: זה היה בשלבים, אבל טוב מאוחר מאשר מוקדם.

אודליה שינדורף: גם ה-70% הזה, כשכולנו יודעים ששעות הלמידה בפועל בזום קוצצו, כי אין אפשרות ללמד כל כך הרבה שעות.

אודליה שינדורף: , אי-אפשר להתרכז כל כך הרבה שעות.

אודליה שינדורף: מאחר שהמתווה התבסס על יומיים בשבוע למידה פרונטלית בבית הספר, כשכולנו יודעים שהילדים למדו בממוצע כ-20 ימים מהאחד בספטמבר, ולכן כבר אחרי ספטמבר, כשאמרו לנו שתיכף מכניסים את מבחני הבגרות לכספת, כבר אז התחלנו לדבר עם המשרד והצגנו את כל הדברים האלה.

אודליה שינדורף: אני רוצה להודות לחבר הכנסת מאיר כהן, שקצת נתן לנו מחמאות בפנים, אבל לפעמים צריך להגיד: את ההורים לא אוספים מהרחוב.

אודליה שינדורף: יושבים בהנהגת הורים אנשים משכמם ומעלה לפעמים.

אודליה שינדורף: מה לעשות, גם הם מלומדים ומשכילים וגם מנהיגים, גם הם עם תואר ראשון ושני, לפעמים מנהלי חברות ובתפקידים בכירים במשק, ולפעמים הם גם באמת יודעים עד לרמה של הפסיק באיזה נושא נבחנים בכל שנה ותת-נושא.

אודליה שינדורף: לכן לא צריך להתייחס להורים כאל גוף ביקורתי לעומתי מאיים, אלא גוף שרוצה לתת יד ולעזור בפתרון בעיות, ומי שמבין את זה, רק אז המערכת תוכל לפרוח.

אודליה שינדורף: כל הילדים האמיצים האלה ששרדו בזום, גם המתקשים וגם החזקים, המסר שנשלח בשבוע האחרון זה שהם על הקצה – הם על הקצה מבחינה נפשית, הם על הקצה מבחינה לימודית.

אודליה שינדורף: כל הילדים, יש לי אחד שסיים י"ב בשנת קורונה, ויש לי ילד בי"א, וכמו שאני אומרת, אצלי בבית לצערם יש דיקטטורה חינוכית, אין דמוקרטיה חינוכית, צריך ללמוד גם כשקשה.

רם שפע: אין אפשרות כזאת, חינוך חייב להיות בדמוקרטיה, אבל בסדר, אנחנו מבינים את ה-reference.

תהלה פרידמן: הוא אומר את זה רק כי הילדים שלו נורא קטנים.

תהלה פרידמן: ..

אודליה שינדורף: בדיוק, מה לעשות, גם כשקשה צריך ללמוד, אבל חברים, אגלה לכם סוד, יש שיעורים פרטיים מאחורי הקלעים במאסות לילדי ישראל, המורים עושים כל מה שהם יכולים והמורים נותנים שעות תגבור, מה ששנים הם לא נתנו, אבל צריך לדעת שגם הילדים הטובים האלה שנאחזים, הם על הקצה; ואם לא נבוא עם הבשורה "הנה ויתרנו לכם" – אלא הם רוצים לראות את המורה שמגיש אותם לבגרות.

אודליה שינדורף: תבינו שיש מורים שמגישים לבגרות השנה, שלא ראו את הילד, איפה נשמע דבר כזה שמורה לאנגלית שמגיש לבגרות, לא ראה את התלמיד מפסח, כי הוא מורה בסיכון?

אודליה שינדורף: ואפשר להבין למה הוא לא פגש אותו.

מאיר כהן: בכמה תיכונים יש 15 יחידות טכנולוגי מדעי?

אודליה שינדורף: תיכף אני אגיע לסעיף הזה ואני אסביר לך בדיוק.

קטי קטרין שטרית: לפני כן אודליה, אני לא מבינה את סדר היום.

קטי קטרין שטרית: כמה זמן נותר עד סיום הוועדה?

קטי קטרין שטרית: ומתי מתחילים בנושא השני?

רם שפע: אמרתי בהתחלה, יש לנו עדיין הרבה מאוד זמן.

רם שפע: אני מניח שב-11:00, 11:30, ככל שאתם תהיו פה, אין שום בעיה להמשיך, הרי המליאה מתחילה רק ב-12:00.

רם שפע: אמרנו שנתחיל עם הבגרויות, נקדיש לזה את הזמן הראוי, ואחרי זה נעבור לתקופת המבחנים, שאני מניח שתיקח פרק זמן יותר ארוך מהבגרויות.

קטי קטרין שטרית: יש סיכוי שנדבר היום על הסטודנטים או שאין סיכוי לדבר על הסטודנטים?

רם שפע: אמרתי עכשיו ואמרתי בתחילת הדיון, שכמובן שנדבר - - -

קטי קטרין שטרית: מה לעשות, קשה לי להבין לפעמים.

קטי קטרין שטרית: ..

אוסאמה סעדי: ניתן לך תוספת זמן של 25%...

רם שפע: אמרתי שאנחנו כמובן נדבר על תקופת המבחנים.

רם שפע: אין שאלה, זה הנושא שדיברנו עליו בהתחלה והוא חלק עיקרי מהדיון.

קטי קטרין שטרית: אוקי, אתה קורא לזה תקופת המבחנים?

קטי קטרין שטרית: כי תקופת המבחנים של הסטודנטים התחילה לפני שבועיים, רציתי לדעת למה אתה מתכוון.

רם שפע: הבנתי, בסדר גמור.

רם שפע: בבקשה, אודליה.

אודליה שינדורף: שתבינו שהזכאות לבגרות בישראל היא כ-70%.

אודליה שינדורף: משרד החינוך מדבר על נשירה סמויה.

אודליה שינדורף: כשמדברים על נשירה סמויה, מדברים על סדר גודל של 30%, שהוא לא יודע עדיין.

אודליה שינדורף: תחשבו מה זה 30% מתוך 70% - אם תעשו את המתמטיקה, זה אומר שבערך רק ל-51% תהיה זכאות לבגרות.

אודליה שינדורף: אני לא חושבת שמדינת ישראל יכולה להתמודד עם דבר כזה – לא יכולה.

אודליה שינדורף: אני אצלול לשתי נקודות קריטיות במתווה הזה, מלבד ההתאמות, כשחייבים לשמור על ההתאמות לכל הילדים.

אודליה שינדורף: סעיף 8 במתווה מדבר על מתמטיקה, מדעים ואשכול טכנולוגי.

אודליה שינדורף: במדינת ישראל זה לא סביר שבתקופה הזאת של השנה, משרד החינוך אומר: לכשאני אחזיר את התלמידים, המפמ"רים יעבדו מול המורים, ולמעשה יגלו איפה הם בחומר, איזה קשיים.

אודליה שינדורף: במחצית השנה כל מפמ"ר אמור לדעת איפה נמצא כל בית ספר שניגש לבגרות בתחום הזה, מה הקשיים שלו, מה הוא לא הספיק ומה נלמד.

אודליה שינדורף: זה ה-money time, אי אפשר לקחת עכשיו עוד שלושה שבועות, עוד חודש, ואז להגיד: אוקי, התלמידים לא הספיקו, עכשיו אני אתחיל להודיע מה הצמצום.

אודליה שינדורף: עכשיו צריך להודיע, זה לב לבה של תעודת הבגרות, המדעים, הטכנולוגי והמתמטיקה.

אודליה שינדורף: לכן אנחנו מבקשים מהוועדה לבקש תוך שבועיים ימים עדכון מה צומצם ומה שונה במתווה הבגרות בנושא הזה.

אוסאמה סעדי: יש למשרד החינוך תכנית כזאת, מה לומד, מה הספיקו ומה לא הספיקו?

אודליה שינדורף: הם ביקשו, הם אמרו שהם ביקשו מהמפמ"רים לחזור אליהם - - -

מירום שיף: הם ביקשו מהמפמ"רים, החבר'ה צריכים קצת יציבות היום.

אוסאמה סעדי: זה בדיוק מה שחשוב.

מירום שיף: זה הזמן לקבל החלטות ולא להמתין שבועיים.

אודליה שינדורף: זה מה שאני מבקשת מכם.

אוסאמה סעדי: למען הגילוי הנאות, אני אבא לתלמיד בכיתה י"ב שאוטוטו צריך לגשת לבגרות, והוא לא יודע כלום.

אוסאמה סעדי: אני אומר לכם שמאז מרץ, לא רק השנה אלא גם שנה שעברה, הם למעשה הפסידו שנתיים.

אוסאמה סעדי: עם כל הכבוד, אני רואה איך הלימודים בזום.

אוסאמה סעדי: איך אפשר להכין תלמידים כאלה לבגרות, כשלמעשה זה כל החיים שלהם?

קטי קטרין שטרית: רגע, הוא התחסן?

אוסאמה סעדי: הוא יכול להתחסן?

קטי קטרין שטרית: הוא יכול להתחסן.

קטי קטרין שטרית: אתמול ראיתי חבר'ה בגילאי 17-16 מתחסנים בהמוניהם.

קטי קטרין שטרית: שלח אותו לעשות חיסון מהר.

וליד טאהא: אבל הוא דיבר על משהו אחר.

קטי קטרין שטרית: לא, אבל אז הם יחזרו מהר.

אוסאמה סעדי: כדי לתת לתלמידים האלה יציבות ולדעת בדיוק מה הם ילמדו, מה המתווה, מה צומצם, מה לא צומצם, איך אפשר להגיד שיש בגרות בתחילת פברואר, כאשר התלמידים בכלל ב-out?

אודליה שינדורף: גם המורים זקוקים לזה.

וליד טאהא: לא, היא שאלה מתי מחליטים מה מצמצמים.

וליד טאהא: זה מזכיר לנו את הנרמול של הציונים.

וליד טאהא: אם הם משאירים את זה פתוח, אללה יוסטור.

אודליה שינדורף: אז אנחנו מבקשים מכם לקבוע דד-ליין למשרד החינוך, לחזור ולעדכן בנושא.

אודליה שינדורף: עכשיו אני רוצה להגיע לנושא הכי חשוב – סעיף שמדבר על המקצועות המדעיים והטכנולוגיים.

אודליה שינדורף: יש שני מסלולים במדינת ישראל, שנקראים 5-5-5 - 5 אנגלית, 5 מדעי, 5 טכנולוגי, שזאת העתודה המדעית של מדינת ישראל.

אודליה שינדורף: היא זאת שכובשת את האקדמיה והצבא צריך, ומשרד החינוך אומר:

אודליה שינדורף: אני כאן אקבע כשהם יחזרו, מה יהיה הצמצום במקצועות האלה.

אודליה שינדורף: מי שעוד לא הבין שאי-אפשר לעשות בזום מעבדה בפיסיקה או מעבדה בכימיה, כנראה לא נפגש עם לימודי הפיסיקה ולמד כנראה מקצוע אחר.

אודליה שינדורף: שתבינו שהמקצועות האלה הכי קשים ללמידה בזום, בנוסף יש להם כמעט 15%-20% בגרות במעבדה, ולכן זה צריך להיפסק.

אודליה שינדורף: בנוסף לזה, יש נדבך יותר גבוה, שנקרא הסמכה 3.3, שמשמעותה 5 מתמטיקה, 5 אנגלית, 5 מדעי, 5 מקצוע מוביל בטכנולוגיה, ועליו עבודת פרויקט גמר.

מאיר כהן: שם הדברים האלה לא חלים?

אודליה שינדורף: מה שלא חל שם זה שאף אחד לא מכיר את הצמצום במקצועות הטכנולוגיים, ובנוסף מה שנקרא רוח המתווה מדבר על חמש בגרויות בלבד.

אודליה שינדורף: יש החרגה, שאני מבקשת שתשימו לב אליה – ההחרגה אומרת שלבית ספר שמגביר יותר משלושה מקצועות, וזה הרבה, מותר לו לעשות בגרות פנימית רק במקצוע אחד מוגבר, זאת אומרת שהילדים נשארים עם שבע בחינות.

אודליה שינדורף: תקשיבו טוב, כל התלמידים שהם העתודה המדעית של מדינת ישראל, שאנחנו רוצים אותה, הם ימשיכו להיבחן בשבע בחינות, כי הם יצטרכו להיבחן במתמטיקה, בלשון, באנגלית, אחד במקצוע הומני, ואחד במגמה שלו, אבל יש להם עוד שתי מגמות, יש להם עוד שני מקצועות של חמש יחידות.

אודליה שינדורף: תחשבו על החמ"ד שניגש לחמש תושבע, זאת אומרת שיש לכם כאן בממוצע 25% מתלמידי ישראל - - -

מאיר כהן: בחמש יחידות בתושב"ע של החמ"ד הם יכולים לצמצם ולהיבחן במבחנים פנימיים, נניח שלוש מתוך חמש.

אודליה שינדורף: מותר להם להיבחן רק בחמש יחידות אחד מוגבר כפנימי, ומי שיש לו עוד מגמות מוגברות, לא יכול, בית ספר מדעי וטכנולוגי חייב לקבוע אותן כחיצוניות.

קטי קטרין שטרית: מתמטיקה וכו' הם חייבים לעשות חיצוני?

אודליה שינדורף: כולם, המתווה מדבר על מתמטיקה, אנגלית, לשון, אחד הומני ואחד מגמה.

אודליה שינדורף: עכשיו יש המון בתי ספר שמגבירים בתנ"ך משלוש לחמש.

קטי קטרין שטרית: כשאתם אמרתם את זה לוועדה, האם ביקשתם שזה יהיה רשום כמסמך?

אודליה שינדורף: אני ביקשתי אישית.

קטי קטרין שטרית: לפני 100 שנים בערך, כך אני מרגישה, הייתי בתיכון.

קטי קטרין שטרית: הייתה איזושהי רפורמה שיצאו איתה בקולי קולות, שאפשר להמיר את המבחן במתמטיקה למקצוע מדעי אחר, אתה זוכר את זה מאיר?

מאיר כהן: כן, אבל אין.

עוזי דיין: אין מדעים בלי מתמטיקה.

קטי קטרין שטרית: זה היה טיפשי, אי אפשר לצפות מילד, במיוחד בדור שלנו שהיינו מאוד מאוד נאיביים ותמימים, שנותנים לו אפשרות להיבחן בשלוש יחידות ולא בחמש יחידות, כי הוא ייבחן בחמש יחידות בתחום אחר –כל הכיתה שלי קפצה על זה, ואני הייתי במגמה ביולוגית.

קטי קטרין שטרית: כל החבר'ה שלי אמרו: לא, ניבחן במתמטיקה בשלוש יחידות, במקום ניבחן בכימיה ובביולוגיה.

קטי קטרין שטרית: נבחנתי בכימיה ובביולוגיה בחמש יחידות, במתמטיקה שלוש, טראח, באוניברסיטה ישר אמרו בשום פנים ואופן ונאלצתי להתפשר בתואר הראשון שלי על מכללה – לא שחלילה אני חושבת שזה לא בסדר, היה לי כיף ונהדר וקיבלתי שם תואר ראשון בהוראה ובחינוך וכו', אבל זאת לא הנקודה.

קטי קטרין שטרית: הנקודה היא שמה שהיום מסכמים, האם בעוד שלוש שנים, כשהחבר'ה האלה יחזרו מהצבא, האם יכירו להם בזה?

מירום שיף: זאת האחריות של משרד החינוך.

קטי קטרין שטרית: לכן אני אומרת לכם כהורים, הדרישה שלכם צריכה להיות שמה שמחליטים היום, קביל גם לעוד שלוש שנים כשהחבר'ה האלה יחזרו מהצבא וירצו ללמוד לימודים גבוהים.

אודליה שינדורף: נכון, הבקשה שלנו הייתה שהמתווה של חמש יהיה מתווה של חמש.

אודליה שינדורף: לילדים אין פריבילגיה לזה שהם לקחו על עצמם – נכון, חלקם יותר מוכשר, חלקם מוכן יותר להתאמץ, אבל אם החלטנו על – מתווה של חמש, שבית הספר יוכל להחליט אם הוא עושה מדעי או טכנולוגי וייתן את זה בתור ציון פנימי, והאוניברסיטאות יאמינו במערכת החינוך ויאמינו במורים שמלמדים, ולכן זאת צריכה להיות הנקודה.

רם שפע: תודה, אודליה.

רם שפע: בבקשה, חבר הכנסת בוסו, ואז אנחנו ניתן למנשה לוי, שמייצג את ארגון המנהלים וננסה לעבור לנושא השני.

אוריאל בוסו: היושב-ראש, תודה רבה על הדיון החשוב והמקצועי הזה.

אוריאל בוסו: אני רוצה להגיד משפט אחד קצר ביחס לדברים שאמרו בתחילת הישיבה.

אוריאל בוסו: אני לא מעוניין שהוועדה תהפוך לפופוליסטית כרגע, אבל אי-אפשר שלא להתייחס לזה בכלל – דיברו על שלילת תקציבים למוסדות שפתוחים.

אוריאל בוסו: אני רוצה להרגיע את מי שדיבר כאן, באשדוד למשל יש 25,000 תלמידים ותלמידים שנמצאים בבית ולומדים בבית בדיוק כמו ילדי תל אביב, וכל התמונות מדברות על ישיבה של 300 תלמידים מהפלג הקיצוני, כמו שמוגדר, שגם ככה לא מקבלים תקציבים מהמדינה.

אוריאל בוסו: בירושלים רוב המוסדות לא מתוקצבים על ידי המדינה, אז זה בסדר.

תהלה פרידמן: הם מתוקצבים על ידי העירייה, אלה מוסדות פטור, ואתה יודע את זה כמוני.

אוריאל בוסו: הילדים שלי בבית, ורוב הילדים - - -

רם שפע: אין ספק שרוב החברה החרדית גם עכשיו בבית, על זה אנחנו מסכימים – זה לא קשור.

תהלה פרידמן: ברור.

אוריאל בוסו: לגבי הבגרויות, למעשה אני קצת המום שמדברים כרגע על הבעיות שיש בלימוד בזום, ואפילו כאן נעדרת או נעדרים נציגים מהחינוך החרדי.

יהודית גידלי: הם תמיד מוזמנים לבוא.

אוריאל בוסו: כי בחינוך החרדי בתיכונים לומדים בכלל במרחב הקולי, לא בזום, אין אפשרות לנהל דיון.

אוריאל בוסו: עם כל מה שאתה אומר שיש כרגע בעיה בזום, בהעברת חומרים, זה חל שבעתיים כשמדובר בטלפון במרחב הקולי, כשאין אפשרות לנהל דיון.

רם שפע: איך אפשר ללמוד ככה?

אוריאל בוסו: גם עכשיו ועדת תירוש ששר החינוך הכריז אליה, לא שמענו שום התייחסות לחומר בתיכונים החרדים, שזה מפליא, כי צריך לתת להם הקלות עוד יותר גדולות.

נקודות חשובות: אם כבר הנהגת ההורים נמצאת פה, הפערים המהותיים שיש בין בחינות הבגרות של התיכונים העצמאיים לבין כלל התיכונים.

נקודות חשובות: אתה דיברת על זה כאן, ואין לנו עדיין בדיקה, מי מפקח על הבגרויות הללו, מה החומרים שמוצגים.

נקודות חשובות: מלבד דקדוק, מתמטיקה ואנגלית שהחומרים הם זהים, החומרים האחרים הם חומרים הרבה יותר קשים.

נקודות חשובות: בתקופה הזאת, כשאנחנו נמצאים בזום, כשאין להם לפעמים את האינטרנט כדי לקבל מחשבת ישראל וכל מה שיש בספרייה ושאר הדברים, אני חושב שצריך לתת על זה את הדעת, כי הילדים והילדות מגיעים מוכים.

נקודות חשובות: אני מקבל המון המון תלונות מאימהות של ילדות שממש מנסות כדי שהילדות יגיעו להבנה ופשוט לא יכולות, ותסתכלו גם על התוצאות, על הפערים, על אחוזי המעבר שהם שונים במהות.

נקודות חשובות: כנראה שיש פה כשל, ואני מבקש את ההתייחסות לכך.

רם שפע: חבר הכנסת בוסו, תודה לך שבאת להגיד את זה.

רם שפע: אני חושב שכולנו צריכים קצת להתנער על כך שלא מספיק הדגשנו את הסוגיה הזאת.

רם שפע: אני אומר את זה בשיא הרצינות.

רם שפע: דיברנו על זה כמה פעמים.

רם שפע: נשים בצד את כל המוסדות שנפתחים, זה לא קשור בשום צורה, ואפילו להפך, אנחנו בוודאי ובוודאי רוצים לעזור לכל מי ששומר, ובאמת ללמוד רק באמצעות קול, אני לא חושב שמישהו מאתנו מסוגל לדמיין כמה זה מורכב.

תהלה פרידמן: אתה מדבר על מבחני סאלד שאתה רוצה בהם?

תהלה פרידמן: בישיבות קטנות לא עושים - - -

אוריאל בוסו: לא ישיבות קטנות, בתיכונים של הבנות.

תהלה פרידמן: אז אנחנו מדברים על הבנות.

רם שפע: בעיקר בנות, כמובן.

רם שפע: אמרתי קודם שנשמע את מנשה לוי, אבל לא ציינתי את משרד החינוך.

רם שפע: נראה לי שכולנו פה, גם אתה, גם קטי וגם אתם, חייבים לשמוע את עמדתו.

רם שפע: מנשה לוי, בבקשה.

מנשה לוי: שלום ותודה רם על רשות הדיבור שאתה נותן לי.

מנשה לוי: אני רוצה לפתוח בציון עובדה מאוד פשוטה, שמי שמנהל את מערכת החינוך בשטח אלה מנהלי בתי הספר והמורים – לא שר החינוך, לא המנכ"ל ולא אנשי המטה של משרד החינוך שהם חשובים.

מנשה לוי: מי שמנהל בפועל ובשטח את בתי הספר אלה מנהלי בתי הספר והמורים, ולכן התקשורת בין המנהלים לבין משרד החינוך היא מאוד חשובה.

מנשה לוי: חבר הכנסת מאיר כהן, אני רוצה לומר לך שהתקשורת שלנו כמנהלים – אני כיושב-ראש התאגדות מנהלי בתי הספר העל-יסודיים עם המזכירות הפדגוגית, עם אנשי האגפים השונים, האגף לחינוך על-יסודי, אגף הבחינות – התקשורת היא טובה.

מנשה לוי: התקשורת עם המנכ"ל ושר החינוך, כמעט ולא קיימת.

מנשה לוי: חבר הכנסת מאיר כהן, אני כבר חצי שנה מנסה לקבוע פגישה עם מנכ"ל משרד החינוך.

מנשה לוי: אני אשמח אם תוכל לסדר לי פגישה כזאת.

מנשה לוי: אגב, יש לי רעיון איך אני משיג פגישה.

קטי קטרין שטרית: הוא עוד לא חצי שנה מהיום.

מנשה לוי: יש לי רעיון איך אני משיג פגישה, אני מזמין לבית הספר את שוברים את שתיקה וארגון בצלם, ותוך 24 שעות, אני מקבל הזמנה אישית ישירות לשר החינוך – זה כן, אבל אני לא רוצה להגיע למקום הזה.

מנשה לוי: ..

קטי קטרין שטרית: כן, זה אחד שמגיע להפגנות כל הזמן.

מנשה לוי: ראשית, מה צריך לעשות?

מנשה לוי: קודם כל תודה רבה לוועדת תירוש.

מנשה לוי: היא תיקנה חלק מהעיוותים.

מנשה לוי: אני חוזר ואומר, רם שפע, חבר הכנסת מאיר כהן וחברי ועדת החינוך הנכבדים, ועדת תירוש תיקנה חלק מהעיוותים – יש עוד עיוותים, מיד אני אספר עליהם.

מנשה לוי: מה המצב?

מנשה לוי: מה קורה בשטח בבתי הספר?

מנשה לוי: השלכות הקורונה, אני מספר לכם את מה שאני שומע ורואה במו עיניי בהרבה מאוד בתי ספר.

קטי קטרין שטרית: בוא נשמע פתרונות במקום תלונות, שמענו את זה כל היום.

רם שפע: מותר לו להגיד מה שהוא רוצה.

קטי קטרין שטרית: אנחנו שומעים אותו בהפגנות, זה בסדר.

רם שפע: איזה הפגנות?

קטי קטרין שטרית: אוי, נו באמת.

קטי קטרין שטרית: אפשר שיענו אנשי מקצוע?

קטי קטרין שטרית: חבל.

יוראי להב-הרצנו: אגב, זאת הדרך לעשות דה-לגיטימציה לדוברים כדי להשתיק אותם.

אורלי פרומן: אבל הוא איש מקצוע, הוא מנהל בית ספר שמתמודד יום יום עם המציאות הזאת.

רם שפע: אני פשוט מתעלם מזה וממשיך הלאה.

קטי קטרין שטרית: בסדר, תתעלם.

קטי קטרין שטרית: עזוב, כולם מכירים אותו.

מנשה לוי: ואני רוצה לספר עם מה אני מתמודד, עם מה מתמודדים מנהלי בתי הספר היום בשטח בבתי הספר: שימוש מוגבר של תלמידים באלכוהול, דיכאון וחרדה, שימוש גם מוגבר בסמים, אלימות מילולית, פיסית, מינית, בדידות, יש גם פגיעות עצמיות, ודיברו על כך קודם, יש גם נשירה סמויה הרבה יותר גבוהה ונשירה גלויה מבתי הספר כתוצאה מההשלכות של הקורונה.

מנשה לוי: נוכחים נפקדים בזום, גם היא תופעה שמכירים.

מנשה לוי: מה נשאר לעשות?

מנשה לוי: אחרי שוועדת תירוש תיקנה חלק מהעיוותים, מה נשאר לעשות?

מנשה לוי: ראשית, צריך לגמור כמה שיותר מהר את הסיפור של מתמטיקה, מדעים ואשכול טכנולוגי לקראת מבחני בגרות מועד קיץ, וזה בעוד שלושה חודשים אנחנו מתחילים את מועד קיץ, מועד חורף התחיל אתמול.

מנשה לוי: הפחתת חומר הלימוד, אני מתכוון להפחתה אמיתית, לא של 30% ישראבלוף שזה רק 15% בפועל.

מנשה לוי: אל תהפכו אותנו למטומטמים, תבדקו את עצמכם לפני שאתם מעבירים לנו כביכול 30%, זה לא 30%.

מנשה לוי: צריך להפחית את חומר הלימוד ב-50%.

מאיר כהן: מנשה, אני הלכתי לבדוק את הטיעון שלך.

מאיר כהן: אתה אמרת אותו, הלכתי לבדוק, התקשרתי למנהלי בתי ספר, דיברתי עם תלמידים, מנהלי בתי ספר שאני יכול לסמוך עליהם – אגב, הם אמרו לי, שכאשר אמרו להם 30%, זה התבטא ב-30%.

מאיר כהן: אני לא רוצה לעשות עוול, האם אתה בטוח שכל הקיצוץ לא תואם למה שהם אמרו?

מאיר כהן: כי אני שומע ממנהלי בתי ספר, מכובדים כמוך, שאומרים לי: מאיר, לא צריכים לשפוך גיצים על משרד החינוך, יש מקצועות שבהם הם אמרו 30% והם עמדו בזה.

מאיר כהן: צריך יותר להתמקד, כי להדליק להבה רק כדי להדליק את הלהבה – אנחנו רוצים להתקדם, רוצים לשמוע כמו שקטי אומרת פתרונות, מה צריך לעשות.

מנשה לוי: אני מודה לך על השאלה, חבר הכנסת מאיר כהן.

מנשה לוי: ברוב מקצועות הלימוד לא היה קיצוץ של 30%, היה פחות.

מנשה לוי: בעיה שנייה, בגלל שיטת הקפסולות, תלמידים לומדים רק 50% ממה שהם יכולים ללמוד.

מאיר כהן: כן, זה נכון.

מנשה לוי: ולכן הקיצוץ צריך להיות לא "30%", אלא של 50% מהחומר.

מנשה לוי: בעיה נוספת שוועדת תירוש לא פתרה זה הנושא של נרמול הציונים שהיה בקיץ האחרון.

מנשה לוי: צריך רטרואקטיבית לבטל אותו – עדיין לא ביטלו אותו, ביטלו אותו לקיץ הקרוב ולחורף הנוכחי, אבל לא ביטלו את מה שהיה.

מנשה לוי: את השערורייה הזאת צריך למחוק.

רם שפע: אגב, הרבה אחרי הדיונים שקיימנו פה, דווקא נושא הנרמול כן קיבל מענה, הוא קיבל מענה יפה.

מירום שיף: מנשה, דווקא נתנו לזה פתרון מלא.

מנשה לוי: אני אומר שוב פעם, מה שצריך לעשות זה לבטל את הנרמול שהיה.

רם שפע: הוא מדבר על קדימה, אבל אני מבין שגם את זה אין.

מאיר כהן: לא יהיה, השר אמר.

רם שפע: בדיוק, אני מבין מההודעה של משרד החינוך, שבשנה הקרובה קדימה הם לא מתכוונים להשתמש באותה נוסחה.

מנשה לוי: נכון, אבל מה קורה עם תש"ף?

מנשה לוי: לא ביטלו את הנרמול הזה, לא ביטלו.

מאיר כהן: 23,000 תלמידים שהורידו להם ציון – תיקנו את זה, והשר אמר:

מאיר כהן: אצלי זה לא יהיה.

רם שפע: אני רוצה לשמוע את משרד החינוך.

רם שפע: בדיוק, יש לנו מספיק ביקורת להעביר, אני חושב שבנושא הזה משרד החינוך עשה צעד מאוד מאוד חשוב ומבורך ועשה תיקון.

מנשה לוי: הערה קצרה לסיום לגבי הקפסולות.

מנשה לוי: אני חוזר ומדגיש גם למירום שיף שנתן פה סקירה וגם לאודליה שאחראית על החינוך העל-יסודי, הם נתנו פה סקירות מצוינות, הייתי ממנה אותם ישירות ומידית כמנהלי בתי ספר, הם שולטים בחומר, לפעמים גם יותר ממני, וזה מעולה בעיניי.

מנשה לוי: לגבי קפסולות, ברגע שמערכת החינוך תחזור, אנחנו לא נוכל להמשיך עם שתי קפסולות לתלמיד וארבע קפסולות למורים – אי-אפשר, זה ישראבלוף, לא ניתן.

מנשה לוי: אומרים: החזרנו את התלמידים לבתי ספר – למה החזרנו?

מנשה לוי: ליום וחצי בשבוע?

מנשה לוי: זה מה שניתן עם שתי קפסולות לתלמיד וארבע קפסולות למורים.

מנשה לוי: תודה רבה רם.

רם שפע: תודה רבה מנשה.

רם שפע: נעבור למשרד החינוך ואז נשנה נושא.

רם שפע: ד"ר מירי שליסל או אינה זלצמן, מי מכן שרוצה לפתוח.

אינה זלצמן: אני אתחיל ואחר כך מירי תמשיך.

אינה זלצמן: קודם כל תודה על הברכות שקיבלנו על המתווה של הבגרויות, באמת עבודה מאומצת ומתמשכת, שגם נעשתה על סמך מפגשים שקיימנו עם המנהלים, עם רכזי המקצוע, עם רכזי הבגרויות, עם מורים, עם תלמידים, עם הורים, וכמובן לאור אימוץ מסקנות הביניים שהגישה ועדת תירוש לשר החינוך, שהוא בהחלט אימץ אותן.

אינה זלצמן: חשוב לי להגיד את הדגשים המרכזיים של המתווה, כי לאורך כל הדרך היו פה כמה דברים שצריך לחדד – אני חושבת שזה מתווה מקיף, שנותן מענה בעת הזאת לפערים שצברו התלמידים בשל הסגרים הממושכים שהיינו עדים להם.

מירום שיף: את אומרת שהם יקבלו 50%?

אינה זלצמן: אנחנו נעדכן את המתווה בצורה מסודרת.

אינה זלצמן: כפי שאתם מבינים, אנחנו גם צריכים להסתכל על טובת התלמידים, גם אורלי פרומן שאלה כמה שעות הם יכולים להיות.

אינה זלצמן: אנחנו נבחן את זה, הם יקבלו מענה ונודיע על כך בזמן הקרוב, אבל הם יקבלו את המענה הטוב ביותר שהם צריכים.

אינה זלצמן: דרך אגב, זה גם היה אמור להיות מובן מתוך המתווה, אבל אם זה לא היה ברור, אנחנו לוקחים על עצמנו לדייק אותו.

אינה זלצמן: לגבי מועדים נוספים, הוספנו מועדים נוספים.

אינה זלצמן: מועד חורף אפריל הפך להיות גם לשיפור ציון.

אינה זלצמן: התלמידים יכולים להיבחן בשני מועדי חורף באותו שאלון ולדאוג לכך שהציון הגבוה מבין השניים הוא זה שיקבע להם.

מאיר כהן: באיזה מקצועות?

מאיר כהן: בכל המקצועות?

מאיר כהן: כל מה שאני ניגש במועד חורף, אני יכול לתקן במועד קיץ עם הציון הגבוה?

אינה זלצמן: כן, כן.

מאיר כהן: יפה מאוד, זה דבר טוב.

אינה זלצמן: אני חושבת שצריך באמת להתעמק במתווה הזה, שנעשתה עליו עבודה, ממש בעיה, בעיה, כדי לראות אם נתן את המענים.

מאיר כהן: אנחנו מברכים על זה, זה יפה מאוד.

אינה זלצמן: מועדים נוספים לבחינות בעל פה באנגלית שכבר החלו – הוספנו מועדים, כולל זמן לסיומלציות.

אינה זלצמן: כמובן כמו שעלה קודם, בוטל מנגנון שק"ד קורונה והימרנו אותו בתהליכים של עיבוי ובקרה ופיתוח מקצועי בבתי הספר.

אינה זלצמן: ככל שיינתן ויהיה צורך בכך, אנחנו נעמוד שם לטובת המנהלים, ומירי פה – אם תרצה, היא תוכל להרחיב על זה.

אינה זלצמן: נתנו הקלות בשפת אם לכל המגזרים גם בבגרות חורף וגם בקיץ תשפ"א.

אינה זלצמן: אף אחד לא אמר את זה, אבל הצלחנו להחריג את בחינות המתכונת ובגרויות של כיתות י"א-י"ב בתקנות הסגר, כדי שיוכלו לבוא ולהיבחן בעת הזאת.

אינה זלצמן: לגבי הנושא של מתמטיקה ומקצועות מדעיים וטכנולוגיים, נורא קל לבוא ולהגיד: לא נתתם את הדעת על הכול.

אינה זלצמן: דווקא נתנו את הדעת על הכול, אבל מהמקום הזה של לתת את המענה המדויק ביותר, המתאים ביותר, מתוך ההקשבה שלנו למורים ולתלמידים, אמרנו: ניקח עוד שבועיים, משהו בסדר גודל הזה, נבדוק את הדברים ונוציא את ההבהרות הנדרשות לשטח.

אינה זלצמן: צמצמנו את ההיקף של המעורבות החברתית לשנה הזאת, כי אם קודם הם היו צריכים לעשות - - -

מאיר כהן: סליחה גברתי שאני מתפרץ, אני רוצה לדייק את הדבר הזה.

מאיר כהן: האם תוך שבועיים, ולא משנה מה יהיה, כן יחזרו, לא יחזרו, המפמ"רים עוברים על החומר ואומרים, או ששבועיים מהרגע שיחזרו?

אינה זלצמן: תיכף מירי תתייחס לזה.

אינה זלצמן: אני רק אסיים לדבר על המתווה – צמצמנו את ההיקף של המעורבות החברתית, כי הבנו שהסגר לא אפשר להגיע לכל מקומות ההתנדבות.

אינה זלצמן: אנחנו צמצמנו אותן ל-90 שעות, וכפי שאמרתם, גם החזרנו את מנגנון השיפוי גם רטרואקטיבית לבוגרי תש"ף וגם כמובן בוגרי תשפ"א.

אינה זלצמן: בכל הדברים האלה, כדי לתת תוקף לבחינות הבגרות, אנחנו מתואמים עם ועד ראשי האוניברסיטאות, זה לא מהלך חד-צדדי, זאת אומרת: אנחנו באמת יודעים שהתלמידים האלה יהיו תלמידים שהתעודה שלהם תהיה תקפה באוניברסיטאות לאור כל המהלכים שעשינו.

קטי קטרין שטרית: תחתימו את כל בעלי המוסדות להשכלה גבוהה, שהם מאשרים את המתווה הזה.

קטי קטרין שטרית: אני אומרת לך, בעוד שלוש שנים, כשהחבר'ה האלה יחזרו מהצבא, יגידו להם שלא מכירים להם בזה.

קריאה: צודקת 100%.

אינה זלצמן: לא יקרה, אני מתחייבת לך שזה לא יקרה.

קטי קטרין שטרית: אבל זה קרה, נתתי דוגמה אישית שלי.

אורלי פרומן: אינה, את לא יכולה להתחייב.

אורלי פרומן: אנחנו מאמינים לכולם, אבל זה צריך להיות הסכם חתום.

רם שפע: ההנהלה של המוסד יכולה להתחלף, דברים יכולים לקרות.

אורלי פרומן: אנשים מתחלפים, שתהיי שם שנים רבות, אבל אני לא יודעת איפה את תהיי, מה יקרה במוסדות להשכלה גבוהה.

אורלי פרומן: זה מהלך של מדינה, וזה צריך להיות בהסכם חתום ומסודר, זה לא אני ואתה, גם אם אני מאמינה לכולם.

קטי קטרין שטרית: כולל סנקציות.

קטי קטרין שטרית: מי שלא ימלא אחר ההוראות שעכשיו אתם קובעים, יימנעו ממנו תקציבים וכל מה שאתם יכולים לקבוע כסנקציה חד-משמעית.

רם שפע: את זה אנחנו תיכף נשמע מהמועצה להשכלה גבוהה, להם יש יותר יכולת.

קטי קטרין שטרית: שכבת הגיל שלי בזמנו, בלי יוצא מן הכלל, אפשר לבדוק גם מי הלך לאקדמיה.

קטי קטרין שטרית: רבים מהם לא הלכו כתוצאה מאותה רפורמה מטופשת, שהסירה מהם בתיכון - - -

רם שפע: אני רק אומר שזה פחות משרד החינוך ויותר המל"ג.

קטי קטרין שטרית: הכוונה הייתה מאוד טובה, אל תעשו מבחן במתמטיקה, זה קשה, תעשו במשהו אחר, ובסופו של דבר, אותם חבר'ה אחרי שלוש שנים, ואלה חבר'ה שהיו במלחמת לבנון, חזרו עייפים, מותשים, חלקם לא הלך ללימודים אקדמיים כתוצאה מזה.

קטי קטרין שטרית: עכשיו צריכה להיות התחייבות, עכשיו.

רם שפע: אני מסכים, אנחנו תיכף נשמע את המל"ג וגם את נציגי המוסדות, אבל תיכף נגיע לזה דרך הנושא.

רם שפע: אינה, משהו נוסף בנושא הזה?

רם שפע: חבר הכנסת כסיף רוצה לשאול אותך שאלה, ואחרי זה נעבור לחבר הכנסת להב-הרצנו ונדלג לנושא השני.

עופר כסיף: ממה שאני מבין, תלמידים שהיה להם אישור ללמוד מהבית, נדרשים היום להגיע לבחינות של המתכונות והבגרויות בבית הספר עצמו.

עופר כסיף: אני רוצה לדעת, האם יש מתווה שמתאים לצרכים שלהם, כמו חדר נפרד וכן הלאה.

אינה זלצמן: על מה אתה מדבר?

אינה זלצמן: על ילדים בבידוד?

עופר כסיף: ילדים בסיכון שנדרשים להגיע להיבחן בבית הספר.

עופר כסיף: האם יש מתווה ברור, שיאפשר להם להיבחן בתנאים שמתאימים להם, כגון חדרים נפרדים וכן הלאה?

אינה זלצמן: דויד גל, בבקשה.

אורלי פרומן: שתי שאלות קצרות אליך.

אורלי פרומן: לגבי הנושא של ציונים פנימיים, הרי חלק מהמקצועות יהיו עם ציונים פנימיים, ופה באמת צריך לסמוך – בטח לאור מה שהיה בשנה שעברה – על מנהלי בתי הספר ועל המורים, אבל אנחנו גם יודעים שיש מפמ"רים שמחברים שאלון מפמ"ר ושאלון המפמ"ר, התוצאות שלו הן הציון הפנימי, כשאנחנו מדלגים על כל התפיסה הפדגוגית של הערכות חילופיות וכל מה שאפשר לעשות כדי להרכיב ציון פנימי הוגן והגון יותר.

אורלי פרומן: לגבי צמצום החומר, אני רוצה כן להתעקש על העניין – נכון, יש מקצועות שזה היה צמצום אמיתי, אבל יש מקצועות, שאיך החבר'ה אומרים?

אורלי פרומן: ישראבלוף.

אורלי פרומן: קחי למשל ספרות, הורידו פרק מהמבחן, שזה 25%, אבל קודם אפשר היה לבחור שלושה פרקים מתוך הארבעה, עכשיו נשארו שלושה מתוך שלושה חובה, אז לא באמת צמצמו את החומר ואפשר למצוא עוד דוגמאות כאלה.

אורלי פרומן: חברים, כשאנחנו מדברים על צמצום, זה צמצום אמיתי, זאת הורדה של 30%.

אורלי פרומן: תקשיבו לשטח, פה מדברים אפילו על 50%.

אורלי פרומן: הרי בסופו של דבר לא עוד פרק זה או אחר במקצוע כזה או אחר יקבע את רמת הידיעות, אלא רמת העומק וההבנה של התלמידים את השאלות.

אורלי פרומן: יכול להיות שפה צריכה להיות בקרה יותר הדוקה שלכם לגבי מה שנקרא צמצום חומר.

אינה זלצמן: אורלי, ברשותך, אני חושבת שמירי שליסל, שהיא יו"ר המזכירות הפדגוגית, היא האדם המתאים לענות על השאלות שלך.

מירי שליסל: שלום לכולם, אני רוצה להגיב על כמה דברים שנאמרו פה שהם מאוד חשובים לדיוק.

מירי שליסל: קודם כל לגבי הנושא של מתמטיקה ומדעים והשאלה ששאל מאיר, מה זה השבועיים האלה – אתמול למשל התקיים אצל המנכ"ל שולחן עגול עם מורי ביולוגיה, לפני שבועיים היה שולחן עגול עם מורי פיסיקה.

מירי שליסל: המפמ"רים נמצאים בקשר הדוק עם המורים, ולפני שלושה שבועות זה היה עם מורי מתמטיקה.

מירי שליסל: בדיוק כמו שאמרתם לפני כן, ההנחה היא שמדעים מאוד קשה ללמד מרחוק.

מירי שליסל: המורים במפגשים שלהם עם המפמ"רים אמרו: אנחנו רוצים לראות חזרה לכיתה, אנחנו רוצים לראות את התלמידים בעיניים, לפגוש אותם, לבדוק איתם איפה באמת הם עומדים.

מירי שליסל: למדנו מרחוק, אנחנו מודעים לזה שמעבדות הן מאוד קשות מרחוק, יצרנו סטנדרטים של ניסויים אחרים שתלמידים עושים גם בבית, אבל ברור שזה לא אותו דבר, ולכן דווקא במקצועות הללו, שהם עתירי סיכון והם מאוד מאוד חשובים לנו, הגדרנו מראש את האמירה: אחרי הסגר השלישי, שהמורים יראו את התלמידים פנים אל פנים, המפמ"רים יוכלו לדייק עוד פנייה.

מירי שליסל: אין טעם להוציא עכשיו איזשהו מערך של דיוק ולמצוא את עצמנו בעוד שלושה שבועות צריכים לעשות עוד פנייה.

מירי שליסל: למשל במתמטיקה, התהליך הוא מאוד מובנה, משום שאמרנו מראש מה ללמד לפי איזה סדר, כדי שאם אנחנו נצטרך לצמצם חומרים, נוכל לעשות את זה בלי שזה פוגע במורים שכבר לימדו חלק מהחומרים.

אורלי פרומן: מירי, אבל בסוף המבחנים נמצאים כבר בכספות ואי אפשר יהיה להוריד את החומר.

אורלי פרומן: אי אפשר לשחק לכל הכיוונים.

מירי שליסל: זה בדיוק העניין, אנחנו ב-money time של מבחני הקיץ.

מירי שליסל: אנחנו נערכים אליהם, כולל כתיבת המבחן וההתייחסות אליו, ואנחנו בדקנו אפשרויות שונות, שההתאמה תהיה בסוף, ולכן אנחנו רוצים לחכות כי אנחנו רוצים שההנחיות והמבחן וחוקי המענה שמשנים את הדרך שבה התלמידים עונים על המבחן, יהיו כולם מותאמים למצב שבו המורים כבר יראו פיסית את התלמידים ויראו מה גודל הפער.

מאיר כהן: מירי, אני רוצה לחדד את השאלה, ותעני לנו בכן או לא, כי אנחנו יכולים לדון בזה עוד הרבה, וסליחה שאנחנו רוצים לשמוע עוד אנשים אחרים, אם כי האמירה שלך משמעותית מאוד.

מאיר כהן: אני אגיד את זה בפשטות, האם יושבים עכשיו מפמ"רים ובוחנים – הבנו ממך שהבחינות עדיין לא כתובות, יפה, הן לא בכספות.

מירי שליסל: הן עוד לא חלוטות.

מאיר כהן: אני לגמרי מכיר את זה, עבדתי פעם אצלכם.

מאיר כהן: האם המפמ"רים תוך שבועיים, שלושה לכל היותר, כבר יגבשו את תכנית הלימודים, או האם הם יחכו לכך שהילדים יחזרו ויתנו שבועיים?

מאיר כהן: אלה שני דברים שונים.

מאיר כהן: אם את אומרת לוועדה, שבעוד שבועיים או שלושה יעצבו לגמרי איך ייראו הבחינות, מה היקפי החומרים, זה נשמע אחרת לגמרי, כי אני רוצה שתביני – את בוודאי יודעת את זה הרבה יותר טוב ממני – אי-ודאות זה אחד הילדים שגורם לילדים וגם למורים להרגיש נורא.

מאיר כהן: אם את אומרת לוועדה: בעוד שבועיים אנחנו נגיד בדיוק מה הקיצוצים, מה החומר ואיך יהיו הבחינות, זה אחרת לגמרי, אז בבקשה תעני על זה.

מירי שליסל: ממש בקצרה מאיר, קודם כל המפמ"רים כל הזמן "על זה", כלומר, הם הציגו לעצמם כבר כמה חלופות.

מירי שליסל: הם כל הזמן בשיח עם המורים, לראות מה מצבם.

מירי שליסל: אני לא רוצה להיתפס על המילה "שבועיים".

מירי שליסל: אנחנו מקווים שתוך שבוע התלמידים אכן חוזרים.

מירי שליסל: ברגע שהתלמידים חוזרים והמורים רואים אותם, המפמ"רים בקשר עם המורים, הם מקבלים איזשהו תשקיף של מציאות יותר מעודכנת מהשטח, ובהתאם אליה הם יפרסמו את התכנון המדויק של מבחני הקיץ.

מאיר כהן: מדובר בכ-270 תיכונים שיש בהם את הטכנולוגי והמדעי ועוד מאות בתי ספר תיכוניים.

מאיר כהן: אני חושב שאתם עושים את זה מאוד מאוד מסורבל, כי עד שהם יחזרו ועד שהמורים בכל בתי הספר יתנו את חוות דעתם למפמ"רים, אני חושב שזה ייקח לפחות חודש וחצי של איבוד זמן.

מירי שליסל: לא לא לא, חס וחלילה.

מאיר כהן: אז תקני אותי אם אני טועה.

מירי שליסל: לא, ממש לא.

מאיר כהן: בוא נחליט על זמן.

מירי שליסל: אנחנו היום ב-25 בינואר, זה יהיה בחצי הראשון של פברואר, בסדר?

מירי שליסל: בואו נגדיר את זה ככה.

מאיר כהן: החצי הראשון של פברואר – אוקי, בסדר.

מירום שיף: למה צריכים להמתין שיחזרו ללמידה פיסית?

מירום שיף: מה, המורים לא בקשר עם הילדים שלהם היום?

מירום שיף: הם לא יודעים מה קורה?

מירום שיף: הם יודעים יותר טוב מכולם, בוא ניתן קרדיט לאנשי החינוך.

אורלי פרומן: תכנית הלימודים נקבעת על ידיכם.

אורלי פרומן: אתם יודעים כמה זמן התלמידים למדו.

אורלי פרומן: מהרגע שהם יחזרו – אני מקווה שהם יחזרו לשבוע מלא אחרי הסגר – יהיו שמונה עד 10 שבועות לבחינות הבגרות.

אורלי פרומן: הרי זה לא ייאסף על ידי האינפורמציה של כל מורה מה הוא לימד.

אורלי פרומן: אתם תגידו היום – היום, לא צריך לחכות אחרי הסגר, אלו הפרקים, לרבות המקצועות המדעיים, אפשר גם במקצועות מדעיים להוריד פרקים ונושאים, אלה הנושאים בהם ייבחנו.

אורלי פרומן: המורים צריכים לדעת את זה היום, לא בעוד שבועיים, לא בעוד שלושה.

אורלי פרומן: איסוף האינפורמציה יכול להיעשות היום, לא צריך לחזור לכיתה בשביל זה.

מירי שליסל: לגבי המקצועות המדעיים, יש מדריכים לבתי ספר שהם בקשר ישיר איתם – זאת היא שיחה פנימית של מפמ"ר עם המדריכים והמורים.

מירי שליסל: הם ביקשו לראות את התלמידים פנים אל פנים כדי לדייק את זה סופית.

מאיר כהן: זה לא יקרה, זה לא יקרה.

מאיר כהן: יכול מאוד להיות שזה יקרה בעוד שלושה שבועות.

מאיר כהן: חבריא, אנחנו לא יודעים מה הנתונים.

מירי שליסל: יש בקיץ מבחנים, כל מה שנבחנים עליו בחורף אותו - - -

אורלי פרומן: מירי, אנא קצת כבוד לאנשים שמבינים בנושא, אל תזלזלו.

קטי קטרין שטרית: זה תמיד ככה, אנחנו לא מבינים כלום...

מאיר כהן: כולכם תקבלו זכות לדבר, בבקשה תסיימי בקיצור.

מירי שליסל: המדעים ומתמטיקה – אנחנו נדייק אותם, ברגע שהתלמידים והמורים ייפגשו ואפשר לתת דיוק עוד יותר מכוון.

מירי שליסל: אמרתי שזה יקרה במחצית הראשונה של פברואר, אני מקווה מאוד.

מירי שליסל: לגבי שאר המקצועות של הבחינות המוגברות, שאתם לא התייחסתן אליהן, אבל הן מאוד חשובות, ביומיים, שלושה ימים הקרובים יתפרסמו המיקודים החדשים לגביהן – לא מיקודי תוכן בהכרח, אלא יותר מיקודי חוקי מענה, שיאפשרו למורים גם את הדברים האלה לתכנן למידה.

מירי שליסל: אנחנו כל הזמן מגמישים לאור המציאות.

מבקש מכם: 1.

מבקש מכם: אני מבין שיש איזה אליבי, אתם אומרים שיש בחינה בחורף ויש עוד בחינה בקיץ, אז בסדר גמור, מי שייכשל בבחינות החורף, אנחנו מאפשרים לו מועד ב'.

מבקש מכם: מניסיוני הרב, אני מאוד מבקש מכם, אל תתנו לתלמידים האלה לחוות כישלון בגלל שאתם לא מגובשים סביב התכנית שלכם.

מבקש מכם: לכן הוועדה מבקשת מכם, וגם מההורים – ואם אני טועה, יתקנו אותי נציגי ההורים – לדייק את הדברים גם בשאר הנושאים, לא מאוחר מה-5 בפברואר.

מבקש מכם: לא מאוחר מה-5 בפברואר.

מבקש מכם: אני מבקש מכם להבין שהפגישה עם התלמידים, אין לה משמעות.

מבקש מכם: אני ניהלתי בית ספר, אני יודע מה זה מדריך ואני יודע מה זה מפמ"ר.

מבקש מכם: תקשיבו למורים, הם הנציגים הטובים ביותר של התלמידים, הם נמצאים באותה סירה, באותה קלחת.

מבקש מכם: הכאב של הילדים ושל המורים, ומעבר לכאב, הבעייתיות – המכנה המשותף שלהם באמת זה אתם, אז תנסו להיות מכנה משותף שמאחד ומקל, ולא עושה את ההיפך.

מבקש מכם: סליחה שזה נשמע מאוד נוקשה, כי אתם אנשים טובים, גם אתם בתוך הסירה הזאת, אנחנו מלאי הערכה למשרד החינוך, אנחנו אתכם לא רבים.

מבקש מכם: אני רק אומר, בואו כולנו נקבל החלטה שב-5 בפברואר, שזה עוד שבועיים, המפמ"רים מעבירים לבתי הספר, בלי שום קשר אם ראו את התלמיד או לא ראו את התלמיד, מדייקים את החומר, מדייקים על מה הם צריכים ללמוד, וכולם יוצאים נשכרים מזה.

מבקש מכם: לא צריך את ההתנהגות הזאת של מדריכים ופגישה עם מדריך ועם מפמ"ר, זה מיותר.

מבקש מכם: אנא ממך, זאת בקשתה של הוועדה, זאת בקשתם של ההורים, אני מודה לך מאוד על ההתייחסות, ואנחנו שוב מאוד מאוד מעריכים אתכם, זה לא שני ניצים שרבים אחד עם השני.

עופר כסיף: מאיר, לא קיבלתי תשובה לשאלה ששאלתי את אינה קודם.

מאיר כהן: אז תחדד את השאלה ונעבור הלאה, כי יש עוד אנשים שרוצים לדבר.

קטי קטרין שטרית: אני אגיד לך למה כעסתי על ההוא, כי הוא מנסה לייצג בכלל ארגון, ואפילו הסתדרות המורים לא עולה, כשהיא באמת הארגון, אתה מבין?

קטי קטרין שטרית: ככה ממסמסים את הזמן וככה לא יהיה זמן לדיון על הסטודנטים?

קטי קטרין שטרית: אתה מבין על מה אני מתרעמת?

קטי קטרין שטרית: שמורחים את זה.

מאיר כהן: תיכף אנחנו נדבר על הסטודנטים, אני מבטיח לכם.

מאיר כהן: בבקשה, חבר הכנסת כסיף.

עופר כסיף: אני שואל שוב לגבי תלמידים בסיכון.

עופר כסיף: ההחלטה כרגע היא שהם יצטרכו להיבחן בבתי הספר גם במתכונות וגם בבגרויות.

עופר כסיף: האם יש מתווה ברור ומחייב, שיאפשר להם להיבחן בתנאים להם הם נזקקים, למשל בחדרים נפרדים, כפי שדרך אגב קורה גם בימים כתיקונם באוניברסיטאות וכן הלאה?

מאיר כהן: היות ואוזני כרויה למנהלי בתי ספר, אני חושב שכמעט כל בתי הספר דואגים לזה ודווקא ההיבטים הפיסיים הם כמעט - - - ?

עופר כסיף: השאלה אם יש מתווה מחייב וברור מצד משרד החינוך, לא אם בתי הספר עצמם יעשו את זה מיוזמתם.

עופר כסיף: האם חלק מהמתווה שקיים מחייב את זה?

מאיר כהן: דויד גל הוא הממונה על מחלקת הבחינות, נכון?

מאיר כהן: בבקשה אדוני.

דויד גל: בוקר טוב לכולם.

דויד גל: ברמה העקרונית, כמו שעשינו בקיץ שעבר, גם היום אנחנו נקצה לבתי הספר מספר משגיחים בהנחיית המנכ"ל – אגב, יותר מהרגיל בגלל הרגישות, ואנחנו מבינים שיש מקרים חריגים.

דויד גל: כל בית ספר, גם אם הוא ירצה וגם אם לא ירצה, אנחנו נקצה למקרים החריגים האלה השגחת היבחנות בחדר מצומצם לתלמידים שמרגישים איזשהו חשש - - -

עופר כסיף: << מנהל >> עוד שאלה קצרה.

עופר כסיף: אחד הדברים שעלו גם בוועדת תירוש, וכמדומני גם במתווה של השר, זה הביטול של השק"ד, של החישוב הדיפרנציאלי, וכמדומני זה בכלל לא עלה.

עופר כסיף: << מנהל >>

מאיר כהן: בטח שזה עלה, משרד החינוך הודיע שהוא מתקן 23,000 ציונים.

עופר כסיף: לא עלה פה היום.

קריאה: עלה, אני גם דיברתי על זה עכשיו.

מאיר כהן: עלה.

מאיר כהן: בבקשה דוד, אולי תאשר?

מאיר כהן: האם בוטלה נוסחת השק"ד?

מאיר כהן: האם כמו שהתפרסם, 23,000 בחינות תוקנו?

עופר כסיף: זה מתואם עם המוסדות האקדמיים, זה צריך להיות גם מתואם עם הסטודנטים.

אינה זלצמן: תיכף יפתחו לדויד את הזום, אבל אני חושבת שאמרתי שהמנגנון של שק"ד קורונה בוטל ולא יתקיים השנה; במקום זה אנחנו נלך למהלך של ליווי והדרכה במוסדות החינוך.

מאיר כהן: הבנו, אבל רטרואקטיבית תוקן מה שצריך להיות מתוקן?

דויד גל: לא, אנחנו יצרנו מנגנון מסודר של ערעורים לבתי הספר, הם יכולים לערער לחינוך העל-יסודי.

דויד גל: אין החלטה - - -

מאיר כהן: חבר'ה, זה ההפך ממה שפורסם בתקשורת.

מאיר כהן: סליחה, אז כנראה שאתם לא מדברים כמו שהשר מדבר.

מאיר כהן: השר אמר: אני מתקן רטרואקטיבית.

אינה זלצמן: תיקנו את הציונים.

קטי קטרין שטרית: זה חדש שהפקידים חושבים א' - - -? זה חדש?

מאיר כהן: דויד, אנחנו רוצים לשמוע אותך, אתה מנהל אגף הבחינות.

מאיר כהן: בבקשה דויד.

אינה זלצמן: רגע דויד, אני אתן את התשובה.

מאיר כהן: לא, אני מצטער, את אמרת שכן ודויד אומר שלא.

מאיר כהן: אני מצטער, אני רוצה לשמוע את דויד, סליחה.

דויד גל: לגבי הקומפנסציה, הייתה החלטה שבדיעבד יש ביטול לגביה גם רטרואקטיבית.

דויד גל: לגבי המנגנון הדיפרנציאלי, ההחלטה שניתנה כלפי העתיד, אנחנו למעשה מבטלים את הנושא של שק"ד קורונה ויהיה מנגנון של ליווי פדגוגי של בתי הספר.

דויד גל: לגבי מה שהיה השנה לבוגרי תש"ף, כרגע אין ביטול, יש מנגנון של ערעור ואין שום ביטול - - -

מאיר כהן: ההורים, זה לא לתשומת לבכם.

אורלי פרומן: ואו, אתם שמים לב מה קורה פה?

מאיר כהן: אתם שמים לב למה שקורה כאן.

מאיר כהן: זה לתשומת לבכם, זה בדיוק השר אמר X, המשרד עושה Y. אז אני מצטער, תבדקו את הדוברות שלכם, תבדקו את הדוברות של השר.

מאיר כהן: נאמר בפירוש: מתקנים 23,000 ציונים.

אינה זלצמן: תוקנו.

קטי קטרין שטרית: ובעוד שבועיים תהיה תכנית עובדה, שהפקידים אומרים א' - - -

עופר כסיף: ולא פחות חשוב מתואם עם המוסדות האקדמיים, זה לא פחות חשוב.

אינה זלצמן: תיקנו 21,000 ציונים בית ספריים, אנחנו תיקנו את זה.

מאיר כהן: אז למה האחראי על הבחינות לא יודע את זה?

דויד גל: לא, אני יודע את זה, תוקנו הציונים, אבל לא בוטל המנגנון שהיה בשנה שעברה.

מאיר כהן: עזוב אותי מהמנגנון, תוקנו הציונים?

אינה זלצמן: כן, בוודאי.

דויד גל: נכון, והוא לא יופעל.

מירום שיף: הם לא ביטלו את המנגנון, אבל ה-21,000 ציונים שהורדו, הוחזרו, מה משנה המנגנון?

מאיר כהן: הוחזרו גברתי?

קריאה: אבל לא כולם.

מירום שיף: הוחזרו 21,000.

מאיר כהן: חבריא, כמנהל בית ספר דיברתי כל יום 100 פעם עם בעל תפקיד כמוהו.

מאיר כהן: אני רוצה לשמוע אותו, הם האנשים הכי חשובים.

מאיר כהן: דויד, האם תוקנו 21,000 ציונים?

דויד גל: בעקבות ועדת החינוך של הכנסת, אנחנו לקחנו את הדברים לתשומת לבנו.

דויד גל: היה מקצה נוסף שבדקנו את הדברים.

דויד גל: בסופו של דבר, היו 24,000 ציונים שירדו, במקום ה-37,000 ו-7,000 ציונים שעלו.

דויד גל: כל מי שחושב שנעשה לו עוול או משהו לא היה בסדר, יכול לפנות לאגף לחינוך על-יסודי ולערער על המנגנון.

מאיר כהן: זאת אומרת שלא תיקנתם.

דויד גל: אבל לא הייתה החזרה מלאה.

מאיר כהן: האם עדיין יש מצב שמורה להיסטוריה נתן לתלמיד 80 ואתם הורדתם את זה ל-70?

דויד גל: כן.

מאיר כהן: קטי, תגידי לשר שלך, שלא ייצא בהצהרות מיותרות.

קטי קטרין שטרית: לא, זה לא עניין של הצהרות מיותרות, יש הצהרות ויש מדיניות של הפקידים, זהו, כל אחד עושה כאוות נפשו, ניצול של מצב קיים.

יוראי להב-הרצנו: דרג מקצועי, קטי.

יוראי להב-הרצנו: תקפידי בכבודם, זה דרג מקצועי.

יאיר גולן: בחייך קטי, זו אמירה לא מבוססת.

קטי קטרין שטרית: בסדר, מאה אחוז, בוא נראה תכנית עובדה.

יאיר גולן: צריך לחזק את התיזה שהפקידים - - -

אורלי פרומן: חבר'ה, זה דרג מקצועי.

יאיר גולן: דרג מקצועי, את לא תקבלי יותר מצביעים בפריימריז של הליכוד אם תאשימי שוב את הפקידים.

יאיר גולן: הפקידים הם לא הבעיה.

קטי קטרין שטרית: יאיר בחייך, לא היית בדיון, לא שמעת כלום, תפסיק עם השטויות שלך.

קטי קטרין שטרית: מספיק כבר עם השטויות שלך.

יאיר גולן: נו באמת, השטויות שלי?

קטי קטרין שטרית: לא היית כל הדיון, עכשיו באת ואתה מתחיל בהצהרות פוליטיות.

קטי קטרין שטרית: באמת, מספיק כבר.

קטי קטרין שטרית: אבל על מה הוא מדבר?

קטי קטרין שטרית: מה, אני עכשיו מקוששת קולות?

יאיר גולן: צעקנות מיותרת.

מאיר כהן: אני מבקש מוועדי ההורים, מה שמסתבר מהנתונים שאנחנו מקבלים עכשיו, שיש 40,000 ציונים שצריכים לדון בהם – תוקנו 23,000, יש עוד 17,000 תלמידים שנתנו להם את זכות הערעור.

מאיר כהן: צריכים לתקן את כולם, אני חושב שזה צריך להיות המאבק שלכם.

מאיר כהן: אני מציע לחברת הכנסת קטי לפנות לשר, אם אפשר עוד היום, אם אפשר ממש בדקות הקרובות לפנות לשר ולשאול האם הוא יודע שמשרד החינוך, בניגוד למה שהוא אמר - -

וליד טאהא: בשם הוועדה.

מאיר כהן: בשם הוועדה.

קטי קטרין שטרית: אין שום בעיה, אני אפנה אליו.

מאיר כהן: אני מבקש שהיא תלך הצידה ותרים אליו טלפון.

מאיר כהן: אם אתה יודע לעשות את זה, אתה תעשה את זה.

קטי קטרין שטרית: מאיר, אני ביקשתי לזמן היום דיון בנושא מבחני הסטודנטים.

קטי קטרין שטרית: זה נושא שמאוד מאוד בוער וחשוב לי, אז אני אקיים את זה אחרי הדיון.

מאיר כהן: לגבי הבגרויות, אני רוצה לשמוע את המועצה להשכלה גבוהה, את יעל טור כספא, בבקשה גברתי.

מאיר כהן: אחת הסוגיות שעלתה כאן היא מה המחויבות שלכם לגבי המחזור הזה והמחזור בשנה שעברה, כשהם יבואו ללמוד בשנים הבאות, בבקשה.

יעל טור כספא: ראשית אני אגיד, שנושא הבגרויות הוא נושא שנמצא בתחום אחריות וסמכות משרד החינוך, ולא בתחום סמכות המועצה להשכלה גבוהה, לכן ההכרעה היא בידי משרד החינוך.

יעל טור כספא: משרד החינוך אמור להחליט בנושא של בגרויות, מה נחשב מבחינתו בגרות, וכמובן שהמוסדות להשכלה גבוהה אמורים לקבל בין היתר - - -

מאיר כהן: אבל האם החלטתו של משרד החינוך תתקבל?

מאיר כהן: היות וההחלטה כרוכה בעתיד של הילדים האלה, האם אתם מודעים לכך שאתם תכבדו כל החלטה של משרד החינוך?

מאיר כהן: או האם יש דין ודברים, שההחלטה היא משותפת?

מאיר כהן: את זה אני שואל.

יעל טור כספא: נמצאת כאן גם מנכ"לית המל"ג, מיכל נוימן, אם אפשר לתת להם גם לדבר, היא מבקשת לדבר, אני אשמח להעביר לה את זכות הדיבור.

יוראי להב-הרצנו: מאיר, אם אפשר לעבור לתחום של הסטודנטים, כי לא יוותר לנו זמן.

מאיר כהן: אני מקשיב לכם.

מאיר כהן: עוד שתי דקות אנחנו סוגרים את העניין.

קטי קטרין שטרית: מאיר, שעתיים וחצי אנחנו על דיון אחד.

קטי קטרין שטרית: יש פה סטודנטים שכל עתידם - - -

מאיר כהן: את לוקחת זמן, יש לנו שעה לדבר על סטודנטים.

מאיר כהן: יש לנו שעה עכשיו לדבר על סטודנטים, זמננו בידינו.

מאיר כהן: אנחנו רוצים לקבל תשובה מהמועצה להשכלה גבוהה, תשימו לב, זה שורש העניין, את דיברת על זה קטי.

קטי קטרין שטרית: אבל זאת בושה וחרפה.

קטי קטרין שטרית: רם שפע, שהיה יושב-ראש אגודת הסטודנטים, אני כבר שבועיים מחכה לדיון של הסטודנטים.

קטי קטרין שטרית: הסטודנטים בעיצומם של מבחנים, במצב קטסטרופלי, והוא עצמו לא נמצא פה.

קטי קטרין שטרית: בושה, בושה וחרפה.

מאיר כהן: קטי, בינתיים את מפריעה לי, אני לא מפריע לך לדבר.

קטי קטרין שטרית: לא, לך אני לא מפריעה, אתה לא צריך לסבול את זה.

מאיר כהן: אני חוזר עוד פעם, את אומרת שכל החלטה של משרד החינוך תכובד על ידי המועצה להשכלה גבוהה לגבי הילדים האלה בעוד שלוש, ארבע שנים, יש הסכם כזה?

מאיר כהן: יש שיח כזה?

מאיר כהן: מכבדים את זה?

מאיר כהן: לא יקרה מצב, שבעוד ארבע שנים יבוא סטודנט שירצה ללמוד פיסיקה ויגידו לו: תשמע, אנחנו נקשה עליך את הקבלה, כי אתה היית מהמחזור ההוא של הקורונה?

מאיר כהן: את זה אני שואל.

יעל טור כספא: אני עונה במישור המשפטי, במישור המשפטי מי שאחראי על נושא הבגרויות - -

מאיר כהן: תודה לך, חשבתי שאתם יכולים - - -

יעל טור כספא: - - הוא משרד החינוך.

יעל טור כספא: כמו שאמרתי, מנכ"לית המל"ג, הגברת מיכל נוימן - - -

מאיר כהן: שלום גברתי, שמעת את שאלתי?

מאיר כהן: תעני.

מיכל נוימן: כן, שמעתי את הדברים, אני אנסה לתת תשובה.

מיכל נוימן: כמו שיעל אמרה, לפי חוק המל"ג, דרישת הכניסה היא תעודת בגרות.

מיכל נוימן: מי שקובע מה זאת תעודת בגרות או שווה ערך הוא משרד החינוך, לא המועצה להשכלה גבוהה.

מיכל נוימן: נמצאים כאן אנשים רציניים של משרד החינוך, הם עוסקים בזה.

מיכל נוימן: מעבר לסיפור הזה ברמת התוכן, כדי לא לפגוע בדור הזה או בשנתון הזה, כולל השנתון הקודם שסיים בתש"ף, שהיה באותו סיפור עם בחינות הבגרות, מנהלים המוסדות – נמצאים כאן ור"ה וור"מ – שיח ומתודולוגיית עבודה מאוד מסודרת מול משרד החינוך כדי לתאם את הדברים ולדאוג שהילדים האלה לא ייפגעו בעוד X שנים, כשהם ייכנסו למערכת ההשכלה הגבוהה.

מיכל נוימן: אני יודעת שמתקיים שיח מאוד צמוד, אנחנו מקבלים עדכונים בעניין.

מיכל נוימן: אני רוצה להאמין, כולנו רוצים את טובתם של הילדים, וחלילה שאף אחד לא ייפגע.

מיכל נוימן: אני מעודכנת מור"ה, אני רואה כאן את דבורה מרגוליס מור"ה, מתקיים שיח על בסיס כמעט יום יומי עם משרד החינוך.

מאיר כהן: מיכל, תודה על התשובה המפורטת.

מאיר כהן: האם את יכולה להגיד בוודאות, שראשי האוניברסיטאות בעוד שלוש שנים לא יהפכו את הקערה על פיה?

מאיר כהן: ויקבלו את הסיכום ביניכם לבין המשרד?

מיכל נוימן: קודם כל אין סיכום בינינו, בין המועצה להשכלה גבוהה, לבין משרד החינוך, מכיוון שאנחנו לא מתערבים בתנאי הקבלה, למעט הדרישה הבסיסית של הצורך בקיומה של תעודת בגרות.

מיכל נוימן: אני רואה את דבורה מצביעה כאן, היא תענה בשם ראשי האוניברסיטאות.

מיכל נוימן: אני לא מאמינה, שראשי האוניברסיטאות ירצו לפגוע בסטודנטים.

דבורה מרגוליס: שלום רב, אני מייצגת כאן את ועד ראשי האוניברסיטאות, אוניברסיטאות המחקר של ישראל.

דבורה מרגוליס: אנחנו בשיח מתמיד הרבה שנים, מאוד מאוד טוב עם משרד החינוך.

דבורה מרגוליס: בשנה האחרונה אנחנו בשיתוף פעולה הדוק כדי להתגבר על משבר הקורונה בהקשר של בגרויות תש"ף.

דבורה מרגוליס: המתווה של תשפ"א של ועדת תירוש הוצג באופן מפורט לור"ה.

דבורה מרגוליס: חברי ועדת תירוש נפגשו עם פורום מדיניות קבלה של ור"ה, הם הציגו את הדברים.

דבורה מרגוליס: מנכ"ל משרד החינוך קיים כמה שיחות עם יו"ר ור"ה.

דבורה מרגוליס: התקיים דיון מאוד מאוד מפורט גם בפורום הרקטורים, שזו הסמכות האקדמית העליונה, שקובעת את מדיניות הקבלה לאוניברסיטאות.

דבורה מרגוליס: הסיכום הוא שכפי שאמרנו לאורך כל הדרך, אנחנו נעבוד יד ביד עם משרד החינוך.

דבורה מרגוליס: כפי שאופנתי לומר בימים אלה, אנחנו נכנסים מתחת לאלונקה יחד איתם.

דבורה מרגוליס: האוניברסיטאות בהחלט יקבלו את המתווה לבגרות, את מתווה הבגרויות תשפ"א, שגם אמור להיות לשנתיים - - -

מאיר כהן: דבורה, תודה רבה לך על התשובה, התיישבה דעתנו.

דבורה מרגוליס: הדברים הם על דעת כל ראשי ור"ה.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: אנחנו עוברים לדיון השני בנושא האוניברסיטאות.

מאיר כהן: שני חברי כנסת ביקשו לדון בזה – קטי שלוש דקות, יוראי שלוש דקות, בבקשה.

קטי קטרין שטרית: אתה מבין?

מאיר כהן: קטי, החוכמה הגדולה היא להגיד את הדברים הכי טובים בשלוש דקות.

קטי קטרין שטרית: זה לא עניין של חוכמה.

קטי קטרין שטרית: שים לב, יש לנו ועדה שלוש שעות, מתוכן 45 דקות בלבד לנושא כזה קריטי.

קטי קטרין שטרית: אם זה לא משהו לוקה בחסר, אני לא יודעת איך תקרא לזה.

מאיר כהן: ההקדמות האלה לא יקדמו אותנו.

קטי קטרין שטרית: זה כן יקדם, כי אנשים צריכים לדעת את האמת.

יוראי להב-הרצנו: הסטודנטים במצוקה, בואו נתכנס לדברים.

קטי קטרין שטרית: אני ביקשתי גם מחקר של מרכז המחקר והמידע שנמצא פה, ויש פה גם דוח של משרד המשפטים בנושא המבחנים של הסטודנטים.

קטי קטרין שטרית: אני התחלתי בתהליך הזה כתוצאה מפניות רבות מאוד של סטודנטים.

קטי קטרין שטרית: אתמול קיימתי זום עם 100 סטודנטים מכל המכללות והאוניברסיטאות, שבהם הנושא הזה בוער.

קטי קטרין שטרית: מה שקורה היום במועצה להשכלה גבוהה – חוסר אחידות, אין נוהל שמאחד את כל הדברים, אין מתווה אחיד לכל האוניברסיטאות והמכללות, כל אחד עושה מה שטוב בעיניו, וכל זאת מבלי להתחשב בשום פנים ואופן בצרכים של הסטודנטים שיושבים כרגע, נבחנים עם חששות שאין כדוגמתן, ואני אסביר למה הכוונה.

קטי קטרין שטרית: המוסדות להשכלה גבוהה מבצעים את המבחנים שלהם היום באמצעות המחשבים ובאמצעות אותן תוכנות.

קטי קטרין שטרית: הם אמורים להיבחן ולהגיע לציון כזה ואחר כדי לעבור את המבחנים.

קטי קטרין שטרית: כרגע אין מתווה אחיד, כל אוניברסיטה עושה מה שהיא רוצה, כל מכללה עושה מה שהיא רוצה.

מאיר כהן: קטי, צייני בפנינו איזה ניגוד חריג בין אוניברסיטה לאוניברסיטה.

קטי קטרין שטרית: אם נסתכל על האוניברסיטה הפתוחה, אוניברסיטת בר-אילן והאוניברסיטה העברית, הן משתמשות בתוכנות טכנולוגיות חיצוניות, לעומת אוניברסיטת תל-אביב, חיפה, אריאל, בן-גוריון והטכניון, ותיכף אני אסביר למה הכוונה.

קטי קטרין שטרית: יש תוכנות מעקב, שעובדות בין היתר על איתור צללים.

מאיר כהן: שלא יעתיקו?

קטי קטרין שטרית: כן, כשיש סטודנטים שהם מורים או סטודנטים שלא מתגוררים לבד, או סטודנטים שמתגוררים באזורי רעש, ואני מקריאה את מה שהסטודנטים עצמם אמרו לי אתמול בזום, אם החתול, הכלב או הילד נכנסים עכשיו, הם יוצאים מהתוכנה ונפסלים.

קטי קטרין שטרית: משתמשים בתוכנה שהיא בעייתית ביותר, שנקראת תומקס.

קטי קטרין שטרית: התוכנה הזאת לפי עדויות של סטודנטים גורמת להרבה בעיות במחשב האישי.

קטי קטרין שטרית: יש לי פה עדויות של סטודנטים, שצילמו לי את המסך שלהם, מחשב שנקנה לפני שלושה חודשים, מסך כחול, המחשב הלך.

קטי קטרין שטרית: התוכנה הזאת תומקס – ב-2017 חדרו לתוכה, פרצו לתוכה, גנבו משם את כל המידעים, הייתה פריצה נוראית, ובכל זאת האוניברסיטה מוצאת לנכון - - -

מאיר כהן: איזה אוניברסיטה משתמשת בזה?

יוראי להב-הרצנו: יש מספר.

קטי קטרין שטרית: אז אני מסבירה לך, יש הרבה.

קטי קטרין שטרית: כשאני מדברת אתך על אוניברסיטאות, מכללות.

יוראי להב-הרצנו: יש מספר מכללות ואוניברסיטאות.

קטי קטרין שטרית: יש אוניברסיטאות, מכללות לחינוך, מכללות לא מתוקצבות, מכללות למשפטים וכו'.

קטי קטרין שטרית: סטודנטים מבוגרים, שצריכים להתרגל תוך פרק זמן קצר לתוכנה חדשה.

קטי קטרין שטרית: חלק גדול מהמשגיחים בבחינות הם אנשים מבוגרים, הם עצמם מתקשים לתפעל את התוכנה.

קטי קטרין שטרית: אני שואלת אותך, מי יישא באחריות במקרה של גניבה, דליפת פרטים?

קטי קטרין שטרית: גופים גדולים ומאובטחים, כמו – זוכרים את חברת הביטוח שירביט, שחוותה לאחרונה פריצה לשרתים שלה?

קטי קטרין שטרית: ממנה נגנב מידע רב ורגיש.

קטי קטרין שטרית: סטודנטים למשפטים, שזה המחשב שלהם גם במשרדים, שומרים במחשב שלהם תיקים רגישים מאוד של לקוחות, של משרדים, מי אחראי על כך שהמידע הזה לא יודלף?

ושני, טוענים: מאגר נתונים שנאסף במהלך המבחנים יכול להיות משולב עם מאגר המידע של האוניברסיטה, מי אמר שלשם לא יפרצו?

ושני, טוענים: סכנה חמורה לפרטיות של הסטודנטים.

ושני, טוענים: במכללת עמק יזרעאל, למשל, הוצע להנהלת המכללה לחתום על מסמך שמטיל את האחריות על המכללה במקרה של גניבה, כי אין מי שיישא באחריות – המכללה מסרבת.

ושני, טוענים: באו מרצים ואמרו: חברים, אנחנו רוצים להשתמש במשהו אחר, תאשרו לנו, האוניברסיטאות אמרו שהמרצים יכולים לבקש, אף אחד לא מקשיב.

ושני, טוענים: חלק מהמוסדות, בר אילן למשל, הציעו להם לדחות את המבחנים למועדי קיץ.

ושני, טוענים: הם אמרו שהפתרון הזה לא מקובל, הוא יכול לגרום לעומס רב במועדי הקיץ.

ושני, טוענים: זה מעכב סטודנטים שעומדים לפני סטז'.

שאמרו להם: נכון, יש בעיות, יש חלופות, הסטודנטים גם הציעו חלופות, המרצים הציעו חלופות, אבל לא מקבלים.

שאמרו להם: לא כל דבר צריך להיות מבחן, אפשר גם עבודה או בחינה באמצעות מערכת אחרת, שנקראת מודל, שהיא יותר חביבה, לא נכנסת לפרטים.

שאמרו להם: באוניברסיטת תל אביב ובן גוריון כן משתמשים בה.

שאמרו להם: בחינה בחומר פתוח, בחינה בעל פה, מועד ג' – יש הצעות, בחינה בשטח הקמפוס או בקפסולות, דחייה למועד בהסכמה כמובן.

מאיר כהן: א', יש עם מי לדבר, את נמצאת פה ומדברת קבל עם ועדה ומציגה את הצרכים שלהם יפה מאוד.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: אנחנו נשמע את יוראי, בבקשה אדוני.

יוראי להב-הרצנו: אני קודם כל רוצה להודות ליושב-ראש הקואליציה וגם לך, חבר הכנסת מאיר כהן, שאישרת לקיים את הדיון הזה.

יוראי להב-הרצנו: זה נושא שהוא מאוד חשוב והוא נוגע לעצם היכולת של הסטודנטיות וסטודנטים - - -

מאיר כהן: אני אומר כאן, כל פעם שזה יעלה, גם אם אתם תרצו מחר ומחרתיים, קטי, אנחנו נאשר את זה בוועדת החינוך.

מאיר כהן: הדיונים האלה הם חשובים.

יוראי להב-הרצנו: אני שמח שחברת הכנסת קטי שטרית ואני הגשנו את הדיון הזה, כי זה באמת נושא בוער, אבל אדוני, זה היה צריך להתקיים לפני שבועיים, כי לפני שבועיים התחילה תקופת המבחנים.

יוראי להב-הרצנו: צריך להבין, הסטודנטים נמצאים במצוקה אמיתית.

יוראי להב-הרצנו: חוסר הוודאות שקטי התחילה ודיברה עליה, מצטרפת למצוקה כלכלית אמיתית.

יוראי להב-הרצנו: החוק שלי, שדיבר על סיוע כלכלי לסטודנטים נפל, כך שרוב הסטודנטים גם נמצאים וחווים מצוקה כלכלית, וגם עכשיו נמצאים באיזושהי אווירה של מתקפה על הפרטיות שלהם, על פלישה למחשבים שלהם.

קטי קטרין שטרית: חברים, יש סטודנטים שביקשו להפסיק את לימודים, גובים מהם 60% שכר לימוד, מהסיבה הזו שהם לא יכולים לעמוד בזה.

יוראי להב-הרצנו: קטי, אז חבל מאוד שהצעת החוק שלי שעסקה בהורדת שכר הלימוד, את התנגדת לה.

יוראי להב-הרצנו: אני באמת מצטער, זו בעיה קשה עכשיו.

יוראי להב-הרצנו: לגבי הדברים שקטי התחילה לדבר עליהם וביטאה באמת קול אותנטי, לא נחה דעתי מנייר מרכז המחקר והמידע ומההסבר של ור"ה והמל"ג בהקשר הזה.

יוראי להב-הרצנו: לא נחה דעתי, שסטודנטים וסטודנטיות נדרשים למסור את פרטי תעודת הזהות שלהם, צילומי וידיאו שלהם ושל הבתים שלהם, הקלטות סאונד, כל הדברים הללו כשמדובר בגרעין הפרטיות של כל אזרח ואזרחית.

מאיר כהן: מה זה?

מאיר כהן: זה נשמע איום ונורא, באמת?

קטי קטרין שטרית: כן.

עופר כסיף: זה לא יותר נורא - - -

יוראי להב-הרצנו: עופר, אני לא צריך עזרה.

יוראי להב-הרצנו: נחה הדעת שאולי הדברים האלה יועברו לגורם כמו אוניברסיטה או גורם ממשלתי – גם אז יש בעיות קשות במה שאמרתי, אבל לא, הדברים הללו, הנתונים הללו עוברים לחברה פרטית, שכמו שחברתי אמרה, מחזיקה את החומרים האלה במשך חודשים ארוכים וחשופה לפרצות ולאובדן מידע.

יוראי להב-הרצנו: גם הבנתי שאותה חברה יכולה לנעול את הדפדפן של אותו סטודנט או סטודנטית במחשב.

יוראי להב-הרצנו: מה היא עוד יודעת לבצע במחשב?

יוראי להב-הרצנו: אני חושב שמלבד הכעס שאנחנו משמיעים פה, אני רוצה לשמוע תשובות לנושאים הללו ממשרד המשפטים.

יוראי להב-הרצנו: טוהר הבחינות זה נושא שהוא באינטרס גם של המוסד האקדמי וגם של הסטודנטים, חשוב שבאמת יישמר טוהר הבחינות.

מאיר כהן: אבל לא צריכים להגזים.

יוראי להב-הרצנו: אדוני יושב-ראש הוועדה, אני חושב שצריך למצוא פה איזון בין טוהר הבחינות לבין הזכות לפרטיות של כל סטודנט וסטודנטית, ואני חושב שקטי אמרה פה ובצדק, יש חלופות, מודל.

יוראי להב-הרצנו: אני אחרון חברי הכנסת שסיים את האוניברסיטה, ואני נבחנתי במודל.

יוראי להב-הרצנו: זאת תוכנה לא ידידותית, היא גם מאוד אגרסיבית, אבל היא לא חודרת יותר מדי.

יוראי להב-הרצנו: אני נבחנתי במודל, וזה אפשרי.

יוראי להב-הרצנו: יש חלופות נוספות שניתן לבצע.

מאיר כהן: ד"ר כסיף יכול להגיד את זה, אנחנו תמיד באוניברסיטה, גם בתואר ראשון וגם בתואר שני, תמיד האתגרים הקשים ביותר היו של מרצים שידעו לשים לנו בחינה ולהגיד: תביאו כל חומר שאתם רוצים, תביאו מה שאתם רוצים, אז ידענו שהבחינה היא מאוד משמעותית.

אורלי פרומן: נכון, שאלות הבנה.

יוראי להב-הרצנו: היא יותר קשה, כי אתה לא נדרש להקיא מידע, אלא אתה נדרש לבצע ניתוח והסקת מסקנות.

מאיר כהן: עופר, אני צודק?

קטי קטרין שטרית: כן, כן.

עופר כסיף: ברגע שיש מבחן שאתה צריך לחשוב, ולא רק לשנן, זה הרבה יותר נכון.

מאיר כהן: קטי, את זוכרת שלמדנו לפני 50 שנה את הטקסונומיה של בלום?

יוראי להב-הרצנו: אני יודע עד כמה זה קשה ועד כמה זה מלחיץ חוויה של בחינות, אז תאר לעצמך גם מצוקה כלכלית, גם הרגשה שאתה מותקף על ידי תוכנה שמשתלטת לך על המחשב, ובמקרה של בעיה טכנית במהלך הבחינה, האשמה היא עליך, על הסטודנט.

יוראי להב-הרצנו: יש פה משהו שהוא לא מאוזן ולא סביר בדרישות.

מאיר כהן: אם באמצע הבחינה נפל החשמל בדימונה?

יוראי להב-הרצנו: הבעיה היא של הסטודנטים.

יוראי להב-הרצנו: אסור לנו להתייחס לסטודנטים בתור עבריינים מועדים, הם לא עבריינים מועדים.

יוראי להב-הרצנו: אמנם צריך להיאבק בתופעה של ההעתקות, אבל הם – אני אומר אנחנו, אנחנו לא עבריינים מועדים.

יוראי להב-הרצנו: אני רוצה לשאול שאלות את ור"ה.

יוראי להב-הרצנו: אם עד עכשיו דיברתי אל משרד המשפטים, אני רוצה לשאול את ור"ה וור"מ, למה הנהלים משתנים ממוסד למוסד?

יוראי להב-הרצנו: מדוע?

יוראי להב-הרצנו: אדוני, אני יושב בוועדה, כל רבע שעה אני יוצא לשירותים, כי מה לעשות, ככה אני מתנהל, למה יש איסור מוחלט לצאת לשירותים לאורך כל הבחינה?

יוראי להב-הרצנו: למה הסטודנטים נדרשים להישאר בזום, גם אחרי שהם הגישו את הבחינה שלהם?

יוראי להב-הרצנו: למה, וזה הדבר המרכזי, במקרה של תקלה טכנית, שלא קשורה לסטודנט, הוא אשם?

יוראי להב-הרצנו: אני מבקש תשובות, אני סומך על הגורמים המקצועיים, על הדרג המקצועי, אבל אנחנו מבקשים תשובות, כי יש שאלות מאוד קשות שעולות מהסטודנטים, ובצדק.

מאיר כהן: בכדי שנשמע את התשובות, אני אפשרתי לשני מגישי בקשת הדיון להאריך, אני לא אאפשר את זה לשאר חברי הכנסת, שתי דקות לכל אחד.

מאיר כהן: בבקשה אדוני, עופר.

עופר כסיף: כמובן שלא יעלה על הדעת שתהיינה תוכנות פולשניות, או תוכנות ריגול מה שנקרא, הדבר הזה לא יעלה על הדעת.

עופר כסיף: בתור מי שהתנגד ועדיין מתנגד לכל הנושא של איכוני שב"כ בענייני הקורונה, אני מתנגד לזה מאותה הסיבה, זה שייך לאותה משפחה.

עופר כסיף: אני רוצה לשאול שאלות אינפורמטיביות לפני זה.

עופר כסיף: קראתי את המסמך שהוציא ועד ראשי האוניברסיטאות.

עופר כסיף: יש פה דברים שהם הפוכים ממה ששמענו עד כה.

עופר כסיף: אני רוצה שקודם כל לחברי הוועדה יהיה את המידע המדויק.

עופר כסיף: כתוב למשל שתוכנת תומקס ותוכנות נוספות בהן נעשה שימוש בחלק מהמוסדות, אינה תוכנה חודרנית, פולשת ומשתלטת על המחשב, אוגרת מידע ומכניסה רוגלות, מה שנקרא spider.

קטי קטרין שטרית: לא נכון, תומקס כן.

עופר כסיף: מאחר ואני לא מבין בזה, ומאחר וחברת הכנסת שטרית אומרת משהו אחד, ואין לי סיבה לפקפק בה - - -

קטי קטרין שטרית: אני אומרת מודל, אין בעיה, או הדפדפן.

עופר כסיף: אני רוצה קודם כל שיהיו לנו העובדות.

עופר כסיף: דבר נוסף שנאמר פה, ואני שואל ומצטט מהמסמך, שבסך הכול בכל המוסדות האקדמיים פחות מ-10% מהבחינות המקוונות נעשות תוך שימוש בתוכנת חסימה כלשהי.

מאיר כהן: א', צריך עכשיו להודיע להם, שגם ה-10% האלה זו חוצפה חסרת תקדים.

מאיר כהן: לא משתמשים בתוכנות פולשניות, אין דבר כזה בעולם, מה זה הדבר הזה?

קטי קטרין שטרית: נכון.

עופר כסיף: אין ויכוח על זה.

מאיר כהן: אז שזה ייצא בבקשה.

קטי קטרין שטרית: שתהיה הכרזה שתומקס יוצאת.

קטי קטרין שטרית: עופר, תהיה אתי בבקשה.

קטי קטרין שטרית: אין לי בעיה עם מודל, אין לי בעיה עם זום.

קטי קטרין שטרית: בבקשה מכם, תומקס לא.

מאיר כהן: חברת הכנסת קטי שטרית, אין ויכוח.

עופר כסיף: אין בינינו ויכוח, אני אמרתי מלכתחילה שאסור לנו לתת שמץ של הסכמה לאיזושהי תוכנה חודרנית, פולשת, ריגול וכן הלאה.

קטי קטרין שטרית: אחד יותר מדי.

עופר כסיף: ב-750 יש בחינות, מתוך ה-750 – ב-80 יש תוכנת חסימה.

עופר כסיף: אם 80 בחינות מתוך 3,000 ומשהו יש בהן תוכנת חסימה, זה כזה מיעוט, אז לא בעיה להתמודד עם זה בדרך אחרת.

קטי קטרין שטרית: יפה מאוד.

קטי קטרין שטרית: תודה רבה.

מאיר כהן: זה תמיד חשוב, שבוועדה יושבים גם מורים וגם מרצים באוניברסיטה.

מאיר כהן: ווליד טאהא, בבקשה.

וליד טאהא: לצערנו, יש כאלה שמבינים את מצב החירום שנכפה עלינו בכל העולם בגלל הקורונה, מבינים אותו כמשהו שנותן להם לגיטימציה להתעלל ולהתעמר באנשים שקשורים בהם.

וליד טאהא: זה זמן לא מבוטל, יכול להיות שמזה חודשיים, מתקשרים אלינו סטודנטים - -

יוראי להב-הרצנו: וסטודנטיות.

וליד טאהא: - - מכל מיני אוניברסיטאות, גם מהאוניברסיטה הפתוחה, שמתלוננים שמכניסים אליהם תוכנה פולשנית, חודרנית.

וליד טאהא: מושגים כאלה, אתה צריך לחתום מראש כדי להסכים לעבור אותם במוסדות כלשהם, אבל פה מישהו החליט לגביהם בלי שימתינו להסכמה של מישהו אחר.

יוראי להב-הרצנו: כשיש חלופות אחרות.

וליד טאהא: מדוע הם מבינים את מצב החירום, שצריך לתת בו הקלות, שצריך להתחשב בו, שצריך להבין את המצוקות של הסטודנטים האלה, דווקא כהתעמרות, להקשות עליהם, להביא להם תוכנות שחודרות עמוק לתוך האישיות שלהם ולתוך הפרטיות שלהם?

וליד טאהא: זה נשמע מזעזע, שאנחנו צריכים להגיע לוועדה כדי לצעוק את צעקתם של הסטודנטים.

וליד טאהא: זה נשמע מזעזע.

וליד טאהא: מישהו במוסדות להשכלה גבוהה צריך היה לעשות את העבודה הזאת לפני חברי הכנסת, כי זה משהו שצריך לעניין אותו לפני חברי הכנסת.

מאיר כהן: תודה אדוני.

מאיר כהן: אנחנו רוצים לשמוע את עוז שנהב ממשרד המשפטים, מנהל מחלקת חדשנות ופיתוח מדיניות.

קטי קטרין שטרית: אגב, הרשות להגנת הפרטיות הציעו לדחות את המבחנים – להציע לדחות, זו הייתה ההצעה של משרד המשפטים.

מאיר כהן: עדן אברהם מהמחלקה המשפטית במשרד המשפטים.

קטי קטרין שטרית: הם מבינים כמה זה חמור.

מאיר כהן: עדן, דבר שתי דקות על הסוגיה הזאת, מה מבחינת

מאיר כהן: כם כמשרד המשפטים החדירה הזאת לפרטיות, הפולשניות הזאת, מה אתם אומרים עליה?

עדן אברהם: אני רוצה קודם כל לספר על המסמך שלנו, שזה מסמך שגיבשנו בשיח עם המל"ג ועם המוסדות להשכלה גבוהה ועם התאחדות הסטודנטים.

עדן אברהם: הנקודה העיקרית שאנחנו מתייחסים אליה היא נקודת ההסכמה.

עדן אברהם: כדי שאפשר יהיה לקבל הסכמה, צריך לוודא שלסטודנט יש חלופה.

קטי קטרין שטרית: אבל אין ומה עשיתם עם זה?

קטי קטרין שטרית: איך אוכפים את זה?

מאיר כהן: אתה אומר שהסכמתו של הסטודנט היא אך ורק בתנאי שיש לו חלופה, שהאוניברסיטה אומרת: יש לך את התוכנה הזאת שהיא פולשנית, ואם אתה לא רוצה, יש לך את התוכנה הזאת שהיא לא.

עדן אברהם: דחיית הבחינה היא גם חלופה אפשרית.

קטי קטרין שטרית: לא, היא לא חלופה.

אורלי פרומן: איזה חלופה זאת?

מאיר כהן: חבריא, אומר נציג משרד המשפטים מה הם אמרו, מה היו ההסכמות.

יוראי להב-הרצנו: אני רוצה לשאול אותך שאלה, מה משמעותה של הסכמה, כשאין לסטודנט שום אפשרות לסרב לה, כי זה חלק בלתי נפרד מתהליך הלימודים, שבלעדיה אין לו תואר?

יוראי להב-הרצנו: הסכמה בכפייה.

מאיר כהן: קטי, תנו לאדם לדבר, הוא מחכה פה שלוש שעות ורוצה לדבר.

קטי קטרין שטרית: הוא ממשרד המשפטים, יש פה הפרת הסכם, מה הוא מתכוון לעשות?

קטי קטרין שטרית: מה האכיפה שהוא מתכוון להפעיל?

מאיר כהן: חבריא, הבחור הזה אומר דברים חכמים, תקשיבו לו, בבקשה עדן.

עדן אברהם: לגבי חלופה, אם אין לסטודנט חלופה, ההסכמה שלו לא התקבלה כדין.

קטי קטרין שטרית: הפרת הסכם.

עדן אברהם: השאלה האם ניתנה לו חלופה או לא חופה היא לא שאלה שאני בוחן עכשיו כמשרד המשפטים, לכל מוסד יש ההסדר הספציפי שלו, החלופות שנקבעו אצלו.

עדן אברהם: אם החלופה שלו היא חלופה מספקת, היא מספקת.

מאיר כהן: עדן, מה גבולות הגזרה שלך לגבי "מספקת", זאת אומרת דחיית בחינה אלטרנטיבה אחרת?

מאיר כהן: אם אני סטודנט ואני אומר שהתוכנה הזאת פולשנית ולא מוכן לעבוד איתה, על פי מה שאתה אומר חייב המוסד לאפשר לי או לדחות את הבחינה למועד אחר, או לאפשר לי כלי שהוא לא פולשני?

עדן אברהם: אנחנו דיברנו היום עם המוסדות להשכלה גבוהה, האמת שאני לא בטוח לגבי היום, אבל יכולים לערוך כ-10% מהבחינות במוסד עצמו.

עדן אברהם: דיברנו על זה כחלופה אפשרית.

מאיר כהן: הנה עוד אפשרות.

מאיר כהן: תודה רבה עדן, אני חושב שהארת את עינינו.

יוראי להב-הרצנו: עדן, למה דחיית המבחן שקולה כחלופה?

יוראי להב-הרצנו: הרי המשמעות של בחינה במועד עוקב היא פגיעה משמעותית בסטודנט, ולכן היא מאיינת את משמעות ההסכמה החופשית של כל סטודנט וסטודנטית.

יוראי להב-הרצנו: זו לא חלופה שהיא שוות ערך למבחן ולא פוגעת בסטודנט פגיעה קשה.

קטי קטרין שטרית: יש לי שאלה אליך.

קטי קטרין שטרית: אם הצבתם את העיקרון הזה, עיקרון ההסכמה, שהוא עיקרון מצוין, מה אתם עושים מבחינת אכיפה לאותם מוסדות שלא מימשו את ההסכמה?

וליד טאהא: אבל מה הציעו כחלופה לסטודנטים?

קטי קטרין שטרית: שהמוסד היה צריך להציע חלופה, הוא לא הציע.

קטי קטרין שטרית: חבל שהם לא הציגו מועד ג'.

מאיר כהן: קטי, אני מבין שהנושא הזה כואב לך, אבל חבל, את שואלת שאלות חשובות, תקשיבי.

קטי קטרין שטרית: כל הילדים שלי סיימו ללמוד, אבל שמעתי אתמול את הסטודנטים, קשה לי עם זה.

עדן אברהם: אני רוצה לתת רקע, אנחנו לא המצאנו את עניין ההסכמה.

עדן אברהם: סוגיית ההסכמה קבועה בחוק הגנת הפרטיות, אפשר לקבל מידע ואפשר לפגוע בפרטיותו של אדם מתוקף אסמכתא בחוק או מתוקף הסכמתו.

עדן אברהם: לא הסכים האדם, אי אפשר לפגוע בפרטיותו, זאת הנקודה.

עדן אברהם: לכל המוסדות להשכלה גבוהה אין איזושהי הסמכה נוספת, ופה נכנס עיקרון ההסכמה.

עדן אברהם: אנחנו ביארנו אותו ותיארנו מה אנחנו חושבים לגבי הסוגיה הזאת, מתי ההסכמה תיחשב כהסכמה מדעת, ונתנו את האפשרויות, כי יכול להיות שדחיית הבחינה לתקופה ממושכת מדי, לא באמת תיחשב כהסכמה, אני לא יודע.

יוראי להב-הרצנו: אז מי יודע?

עדן אברהם: אנחנו תיארנו את הדין.

יוראי להב-הרצנו: אני חושב שדחייה היא לא חלופה טובה לתכלית שמוצגת בחוק הגנת הצרכן.

מאיר כהן: יוראי, משרד המשפטים סיכם את זה נכון.

מאיר כהן: הם מתארים את הדין, אחרי זה ננסה לחשוב מה הכלים.

קטי קטרין שטרית: אבל הוא לא ענה לשאלה שלי לגבי האכיפה.

קטי קטרין שטרית: הם משרד המשפטים, אם לא משרד המשפטים יאכוף, מי יעשה אכיפה?

מאיר כהן: משרד המשפטים אומר את הדין, אם יש קונפליקט בינך כאזרח לבין הדין, תתבע את מי שצריך, הוא לא יתבע בשמם של הסטודנטים או של ארגוני הסטודנטים.

קטי קטרין שטרית: לא, קרו מקרים מעולם.

עדן אברהם: אני חושב שסיכמת את הנקודה הזאת בצורה - -

קטי קטרין שטרית: - - גרוע מאוד.

עדן אברהם: יש לנו פיקוח, אבל אנחנו רואים פה שהנושא בדיון בין אגודות הסטודנטים, הסטודנטים מיוצגים, יש כבר עתירה בנושא, אז נראה לי שנכון - - -

קטי קטרין שטרית: ברגע שהם נתנו את האופציה של דחייה, בית המשפט לא יפסוק לטובתם של הסטודנטים.

מאיר כהן: בנוסף לעצירת התוכנות האלה, משרד המשפטים נתתם את חוות דעתכם, אבל לא נגעתם בנושא של האכיפה, מה צריך לעשות.

מאיר כהן: אני חושב שאנחנו נצטרך לבקש ללכת לחלופות של באר שבע ושל תל אביב, שתי האוניברסיטאות גם על פי מרכז המחקר והמידע.

קטי קטרין שטרית: כן, יש לי גם את הטבלה.

מאיר כהן: בסדר גמור, אז תצא קריאה של ועדת החינוך.

מאיר כהן: תודה רבה עדן.

מאיר כהן: האלוף גולן, בבקשה.

יאיר גולן: למרות שאני כבר לא ילד, זה כמו לצעוק "המלך הוא עירום".

יאיר גולן: תראה על מה אנחנו דנים פה עכשיו.

יאיר גולן: למה אנחנו לא פותחים לכל המוסדות האקדמיים אפשרות גם להיבחן במוסד עצמו?

יאיר גולן: איזה סיכון יש בזה?

יאיר גולן: מה זה קשור בכלל למניעת הקורונה?

יאיר גולן: המוסדות האקדמיים הם רחבי ידיים, יש בהם אולמות ענקיים.

יאיר גולן: אפשר לבחון שם בצורה בטוחה וראויה.

יאיר גולן: למה שלא תהיה אופציה לכל אלה שיש להם בעיה עם קווי אינטרנט, עם רוחב פס, עם הגנה על הפרטיות?

יאיר גולן: שתהיה חלופה, כל מוסד יהיה מחויב לתת אפשרות גם להיבחן במוסד עצמו.

מאיר כהן: אומר משרד המשפטים ש-10% יכולים לבוא.

יאיר גולן: זה בכלל לא עניין של משרד המשפטים, זה עניין של שכל ישר.

יאיר גולן: אני אומר לך שאין בעיה.

יאיר גולן: אין בעיה, קח את האוניברסיטאות, קח את המכללות, אתה יכול לדמיין אותן, אתה לא צריך את העזרה ממני.

יאיר גולן: אין בעיה להביא בכל יום מאות נבחנים בצורה בטוחה, בצורה ראויה.

יאיר גולן: תראה עם מה אנחנו מסתבכים, אנחנו עוסקים בתסבוכת משפטית, טכנולוגית, כספית, נוהלית לעתיד לבוא, באמת סתם.

יאיר גולן: אני פשוט לא מצליח להבין, איך החלטנו שרק מוסדות ההשכלה הגבוהה מושבתים לחלוטין?

מאיר כהן: תודה רבה אדוני האלוף גולן.

מאיר כהן: אני רוצה לשמוע את שלומי יחיאב, יושב-ראש התאחדות הסטודנטים, בבקשה אדוני.

מאיר כהן: שתי דקות לרשותך, אנא את משנתך.

שלומי יחיאב: שלום אדוני חבר הכנסת, תודה על הדיון.

שלומי יחיאב: ברשותכם אם אפשר שהסגנית שלי תתחיל, אני מעט משפר את האינטרנט פה.

יולי הלל: אני יולי הלל, יש לנו הרבה בעיות בתקופה הזאת של המבחנים, אבל אני מבינה שהדיון הולך בעיקר לנושא של התוכנות, אז אני אתמקד בזה.

יולי הלל: אני אגיד קודם כל שהסטודנטים מתנגדים בתוקף לשימוש בתוכנות.

יולי הלל: חשוב להגיד את זה, כי נראה לי שיש פה איזה מן משב שממסמס את הדבר.

יולי הלל: ממש לדייק, הסטודנטים מתנגדים לזה.

יולי הלל: בעינינו, זה לא מידתי לאסוף מידע של סטודנטים כדי לבחון את הידע שלהם.

יולי הלל: יש המון דרכים לבחון ידע.

יולי הלל: שאף אחד לא יגיד לי, למדתי את זה באקדמיה, שיש מגוון דרכים לבחון ידע.

יולי הלל: יש היום כ-30 מוסדות, שעושים תקופת מבחנים, נותנים עבודות וחלופות בלי שימוש בתוכנות, מוסדות גדולים כמו הטכניון, כמו אוניברסיטת תל אביב.

יולי הלל: אי-אפשר להגיד שלא שומרים שם על רמה אקדמית נאותה, שומרים גם על רמה אקדמית נאותה, גם על טוהר הבחינות וגם זכויות הסטודנטים – כן, זה אפשרי.

יולי הלל: הסיפור פה הוא סיפור של זכויות.

יולי הלל: נראה לי שהמוסדות האקדמיים מתבלבלים בכך שהם חושבים שהחופש האקדמי מקנה להם לרמוס זכויות של סטודנטים.

יולי הלל: הסיפור הזה שאוספים מידע – כשאני אומרת מידע, אני לא אומרת חדירה למחשב וגניבת מידע אישי אחר, אני אומרת שמצלמים את התעודה המזהה שלי, שמקליטים אותי, שמצלמים אותי, ששומרים את זה במאגרי מידע חיצוניים, כמו שכבר נאמר פה, אין אף חברת טכנולוגיה היום שיודעת להגיד בביטחון שאי אפשר לפרוץ אליה, זה קורה, זה יכול לקרות, זה עלול לקרות, ומוסדות שבוחרים להשתמש בתוכנות האלה, מסכנים את הסטודנטים.

יולי הלל: זה תחום שאני עוסקת בו, ואני מבקשת לתת לי רגע לסיים את הדברים, כי אני הייתי גם בקשר עם הרשות להגנת הפרטיות, ואני רוצה להתייחס למה שעדן אמר פה.

יולי הלל: יצאה טיוטה של הרשות להגנת הפרטיות בנושא.

יולי הלל: יש חוק שאומר שסטודנט – בשביל למסור את המידע הזה צריך להסכים, וההסכמה צריכה להיות חופשית.

יולי הלל: יצאה טיוטה שבה משרד המשפטים קובע שחלופה של דחיית המבחן היא חלופה יעילה, וזה לא המקום של משרד המשפטים לקבוע מה היא פגיעה בזכויות סטודנטים, זכויות אקדמיות, זה לא המקום של משרד המשפטים, המקום שלו זה לדבר על פרטיות ועל אבטחת מידע ולא על הנושא הזה.

יולי הלל: אנחנו התנגדו לזה, והעמדה שלנו לא התקבלה.

יולי הלל: אני מבקשת לא להגיד שזה נעשה בהסכמה שלנו.

יולי הלל: אנחנו לא מוכנים, שסטודנט שיגיד שהוא לא מוכן למסור את הפרטים שלו, יופעלו עליו סנקציות בדמות של דחיית מבחנים למועד לא ידוע, כי זה בדיוק מה שקורה היום, וסטודנטים שבסמסטר ב' שנה שעברה ביקשו להיבחן וסירבו, הם עד עכשיו לא סיימו את המבחנים שלהם ולא סיימו את התואר.

קטי קטרין שטרית: נכון, היא צודקת, אבל מאיר, אתה מבין את הכעס?

קטי קטרין שטרית: תראה איך אנחנו עושים דיון מהיר.

מאיר כהן: אני שמח ששמענו את יולי, כי היא הדליקה פנס.

קטי קטרין שטרית: נכון, היא דיברה לעניין, כל הכבוד.

יוראי להב-הרצנו: דיברת בטעם.

עופר כסיף: הצעה קונקרטית שלדעתי תוכל לפתור את כל הבעיה.

עופר כסיף: כפי שאני ציינתי את המספרים, שוועד ראשי האוניברסיטאות ציין, בסך הכול מדובר במספרים מאוד מאוד מצומצמים.

עופר כסיף: בסך הכול מדובר על כ-1.5% מכלל הנבחנים שמבקשים – ואנחנו לא מסכימים לכך – שישתמשו בתוכנה הזאת, 1.5%.

עופר כסיף: אם מדובר באמת על 1.5%, גם בהמשך למה שאמר חבר הכנסת גולן, מדוע שמשרד הבריאות לא ייתן הסכמה לכך שבכל המוסדות האקדמיים יעלו במעט את האחוז שיכול להיבחן בקמפוס, ובאופן אוטומטי ייתנו לכל מי שלא יכול בגלל המקצוע שלו להיבחן או לכתוב עבודה וכן הלאה, שיתאפשר לכולם להגיע לקמפוס?

עופר כסיף: זה 1.5%, זה כלום.

קטי קטרין שטרית: עופר, אתה מבין את זה ממשרד הבריאות, אתה לא מבין שהאוניברסיטה או המכללות לא מסכימות?

קטי קטרין שטרית: אתה לא מבין את זה?

מאיר כהן: קטי, אפשר להגיד את זה בפחות פאתוס.

אורלי פרומן: בואו לא נברח מהבעיה האמיתית.

מאיר כהן: עופר, הדברים שלך טובים לסיכום של הדברים בעוד 10 דקות.

מאיר כהן: שלומי, בבקשה.

שלומי יחיאב: תודה רבה.

שלומי יחיאב: אני לא ארחיב על מה שיולי דיברה, היא דיברה מדם ליבה.

שלומי יחיאב: אני רק רוצה להרחיב לגבי עוד נקודה אחת קריטית.

שלומי יחיאב: בסוף מדובר פה בסוגיה של חדירה לפרטיות.

שלומי יחיאב: יש פה סוגיה של מוסדות, שמונעים מהסטודנטים לצאת לשירותים באמצע מבחן, ויש סטודנטים שאומרים שבכל התקופה הזאת לא מקבלים פתרונות.

שלומי יחיאב: אבל הנקודה המרכזית, וחבר הכנסת כסיף, קשה לי שאתה לא רואה את זה, היא שיש פה פגיעה בשוויון הזדמנויות.

שלומי יחיאב: אם הרוב הגדול של המוסדות האקדמיים במדינת ישראל מצאו פתרונות וקבוצה קטנה לא מצאה פתרונות, זה מדליק פה נורה אדומה גדולה, וצריך להגיד שאלה מוסדות מכובדים, כמו תל אביב, טכניון, חיפה, שמצאו פתרונות; ויש מוסדות, כמו הפתוחה, בר-אילן, שלא מצאו פתרונות?

עופר כסיף: על זה בדיוק מדובר, שלומי, אני מסכים אתך.

שלומי יחיאב: חשוב לי לתת פה קריאה לא רק לסטודנטים שלנו, גם לצעירים שמתלבטים עכשיו איפה ללמוד במוסדות - -

קטי קטרין שטרית: שלומי, אני מצטרפת אליך חד-משמעית.

שלומי יחיאב: - - אל תירשמו למוסדות אקדמיים, שלא נותנים פתרונות לסטודנטים שלהם, שעוקבים אחריהם, שלא נותנים להם לצאת לשירותים, שלא עוזרים לסטודנטים ההורים.

קטי קטרין שטרית: שלא ילכו ללמוד שם.

עופר כסיף: שלומי, מה שהצעתי זה בדיוק כדי לפתור את מה שאתה אומר, זה לתת מענה למה שאתה אומר.

שלומי יחיאב: אני מודה לחברי הכנסת ולחברות הכנסת שמגבים אותנו בתהליך.

שלומי יחיאב: יש פה מאבק ציבורי ארוך טווח.

שלומי יחיאב: המוסדות האלה שרוצים עכשיו להשתמש בתוכנות, זה לא רק לעכשיו, זה קדימה.

שלומי יחיאב: יש פה כל מיני לוביסטים ומנכ"לים של חברות מעקב, שיצאו נגדנו בתביעות אישיות, אז אני אומר לכם: אנחנו לא מפחדים מכם, תמשיכו לתבוע אותנו, אנחנו נעמוד לצד הסטודנטים עד הסוף.

יוראי להב-הרצנו: יישר כוח.

קטי קטרין שטרית: כל הכבוד.

מאיר כהן: שלומי, יישר כוח, תודה רבה אדוני.

מאיר כהן: אני כבר אמרתי לפני 10 דקות שוועדת החינוך של הכנסת, ובמיוחד שני החבר'ה שהעלו את הדיון הזה, גם יוראי וגם קטי, אנחנו דורשים להפסיק מידית את השימוש בתוכנות הפולשניות האלה.

מאיר כהן: אני רוצה לשמוע את מנכ"ל האוניברסיטה הפתוחה, בבקשה אדוני.

מאיר כהן: עמית, אצבע די מאשימה הופנתה אליך, אליכם.

מאיר כהן: אתם משתמשים בתוכנות פולשניות, מה אדוני יכול להגיד לטענות של הסטודנטים?

עמית שטרייט: קודם כל שלום לכולם, האוניברסיטה הפתוחה – מי שמנסה להאשים אותה במניעת הנגשה, כנראה לא מכיר את המפעל האדיר שלנו.

מאיר כהן: לא לא, אף אחד לא דיבר על מניעת הנגשה, אנחנו מאוד מכבדים את ההנגשה.

עמית שטרייט: אני יכול להשלים את הדברים?

עמית שטרייט: ראיתי שכולם דיברו בשצף קצף, אני לא מדבר על השלוש שעות, אלא על השעה האחרונה.

עמית שטרייט: תן לנו ארבע דקות להגיב, מתוכם חצי דקה על הנגשה, אני חושב שגם זה חשוב.

מאיר כהן: אדוני, אני מאוד מכבד אותך, הנושא הוא לא שיח ההנגשה של האוניברסיטה הפתוחה.

מאיר כהן: הנושא הוא האם האוניברסיטה הפתוחה משתמשת בתוכנות - -

קטי קטרין שטרית: בתומקס, בתומקס.

מאיר כהן: - - שהסטודנטים טוענים, שאלה תוכנות פולשניות, אדוני יענה על השאלה הזאת.

קטי קטרין שטרית: והאם ניתנה להם חלופה?

עמית שטרייט: אנחנו לא משתמשים בתוכנות פולשניות.

קטי קטרין שטרית: אתם משתמשים בתומקס?

עמית שטרייט: אני יכול לדבר, או שחברת הכנסת קטי מדברת?

עמית שטרייט: אני לא מבין את תהליך הדיון פה.

עמית שטרייט: הזמנתם אותנו כדי להגיב, אז תנו להגיב, גם אם זה לא מוצא חן בעיניכם וגם אם כבר חרצתם את דיננו לפני שלוש שעות.

קטי קטרין שטרית: יש בג"צ נגדכם, מה זה חרצנו את דיננו?

יאיר גולן: בג"ץ זה לא לחרוץ דין, זה דיון בבג"ץ.

קטי קטרין שטרית: זה של הסטודנטים, לא שלי.

עמית שטרייט: באוניברסיטה הפתוחה נבחנים מדי סמסטר למעלה מ-60,000 מבחנים במאות קורסים, כשגם בסמסטרים של הקורונה האוניברסיטה הפתוחה ניסתה למצוא את מגוון הפתרונות, ולא רק האוניברסיטה הפתוחה, כל האוניברסיטאות, אבל אני אדבר רגע עלינו, למצוא מגוון של פתרונות – עבודות חלופיות, בחינות בית, עבודות במקום בחינה, מטלות.

עמית שטרייט: 90% מהקורסים שלנו נעשים במטלות חלופיות, ורק 10% נעשים בהשגחה.

עמית שטרייט: מתוך ה-10% מקורסים האלה, 4% נעשים במערכת מנוטרת מחשב, מה שאתם קוראים התומקס.

עמית שטרייט: מערכת מנוטרת מחשב – 4% מהקורסים ו-10% מהנבחנים, ליתר דיוק.

עמית שטרייט: 10% כי הם נבחנים בקורסים שונים.

עמית שטרייט: החישוב לבחינה נקבע לפי הקורס ולא לפי הנבחן ולא לפי האחוזים.

עמית שטרייט: ניסינו למצוא מאות פתרונות, כולל זה שבסמסטר הקודם עוד ניסינו לעשות בחינות פרונטליות חליפיות, עד שנאסר עלינו לעשות את זה.

עמית שטרייט: אנחנו מחפשים את האיזון המתאים בין טוהר הבחינות – וזה תלוי מאוד באיזה קורסים ניתן ובאיזה לא ניתן לשמור עליהם – ובינם לבין הקושי של הסטודנטים.

עמית שטרייט: אין ספק שניסינו לתת חלופה, להביא את הסטודנטים לקורסים בסמסטרים הקודמים בזמן הקורונה, והייתה התנגדות גדולה, הסטודנטים לא רצו.

עמית שטרייט: התהליך הזה של מציאת בחינה מרחוק, גם בעידן שאסור, היה תהליך מאוד קשה שחייב אותנו להשקעות רבות מאוד.

עמית שטרייט: אני רוצה להפריך כמה דברים שנעשו.

עמית שטרייט: מערכת הזום מצלמת גם היא את כל מהלך הבחינה, כדי שאפשר יהיה לערער אחר כך לסטודנט.

עמית שטרייט: דרך אגב, כל השיעורים שלנו, שניתנים היום 100% בזום בכל האוניברסיטאות, גם הם מצולמים ומוקלטים, כולל הרקע שמאחורי - - -

יוראי להב-הרצנו: אדוני, אני רוצה לשאול אותך שאלה בבקשה.

עמית שטרייט: אני רוצה לענות על השאלות הקודמות לפני כן, אז תן לי עוד דקה לענות לשלוש שאלות.

עמית שטרייט: האם המחשב פוסל סטודנטים?

עמית שטרייט: לא.

עמית שטרייט: המחשב מקליט דברים מסוימים, הוא יכול להעלות התראות, ורק גורם אנושי יכול לפסול סטודנט, ובוודאי שיש לו זכות ערעור, כולל זכות טיעון וכו'.

עמית שטרייט: אין איסור לצאת לשירותים, לא יודע מי המציא את זה.

עמית שטרייט: אין איסור לצאת להנקה, לא יודע מי המציא את זה.

קטי קטרין שטרית: הסטודנטים.

עמית שטרייט: למרות שזה בבית של הסטודנט, ותיאורטית הוא יכול לצאת לשירותים ולהעתיק, אין מה לעשות.

עמית שטרייט: אני מקווה שהוא לא יעשה את זה, אני סומך עליו שלא יעשה את זה, אבל מותר לו לצאת לשירותים.

עמית שטרייט: בדיקת תעודת הסטודנט נעשית בכל בחינה, פרונטלית, זום, תומקס, כל הווריאציות.

עמית שטרייט: אין פה שום דבר שהוא שונה מאחד לשני.

עמית שטרייט: אני הייתי מבקש שפרופ' רועי שנהר ישלים לגבי הפולשנות - - -

מאיר כהן: אני מעריך את פרופ' רועי שנהר.

עמית שטרייט: אני רק מבקש, אתה יכול להגיד לא.

מאיר כהן: אדוני, ענית על הדברים.

מאיר כהן: חבר הכנסת יוראי הרצנו רוצה להפנות אליך שאלה.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה לך אדוני על הפירוט, רק משהו אחד לא ברור לי.

יוראי להב-הרצנו: אמנם יש לך חופש אקדמי, אבל חוק הגנת הפרטיות מחייב אותך להעמיד חלופה לאותם 4%, שאתם מחייב אותם בחינת ניטור תומקס.

יוראי להב-הרצנו: אני שמח מאוד שאתה חושב שהיא לא פולשנית, אני חולק עליך, ולשמחתי החוק מחייב אותך להציע חלופה, כך נאמר פה על ידי נציג משרד המשפטים.

יוראי להב-הרצנו: אז אני שואל אותך, אילו חלופות הועמדו לטובת אותם 4%, שמתוך 60,000 זה די הרבה.

עמית שטרייט: החלופה היחידה שניתנת להציע היום היא חלופה של בחינות פרונטליות.

עמית שטרייט: קיבלנו רק לפני יומיים, שלושה את האישור ל-5% בתנאים מאוד מגבילים.

עמית שטרייט: אני לא בטוח שהיא חלה על כל ה-4% האלה שרוצים.

עמית שטרייט: במידה ויאשרו לנו, אנחנו ניתן את החלופה של הבחינות הפרונטליות.

יוראי להב-הרצנו: עלא כיפאק, אדוני, במידה ואתה מציע לכל אדם שאמור להיבחן בבחינת תומקס חלופה של בחינה פרונטלית, אשרינו, אבל האם זה קורה?

עמית שטרייט: האלטרנטיבה הזאת הוצעה ומוצעת בכל בחינות תומקס שנעשו עד היום.

קטי קטרין שטרית: הסטודנטים יכולים להיות רגועים, אם תחליפו את תומקס במודל, מה הבעיה להחליף מתוכנה א' לתוכנה ב' ובא לציון גואל?

עמית שטרייט: אלה שתי מערכות שונות.

עמית שטרייט: אנחנו מנהלים גם בחינות בעזרת מודל וזום, שזו האלטרנטיבה השנייה.

קטי קטרין שטרית: נו, אז מה הבעיה?

עמית שטרייט: הבעיה שלה שהיא קצת פוגעת יותר בפרטיות.

קטי קטרין שטרית: לא, הסטודנטים בלי יוצא מהכלל ביקשו את מודל.

עמית שטרייט: שאלת, אני אענה ואז תגידי שזה לא נכון, אבל - - -

קטי קטרין שטרית: לא אמרתי שזה לא נכון, יכולתם לנהל דיון עם אגודות הסטודנטים להוריד את כל המעמסה הכבדה הזאת מעליכם, ולשאול אותם: מי מעוניין במודל?

קטי קטרין שטרית: מי מעוניין בתומקס?

קטי קטרין שטרית: אני מבטיחה לך שהתוצאה תהיה שכולם מעדיפים את מודל, אז מה הבעיה?

עמית שטרייט: עם כל הכבוד, הסטודנטים לא קובעים את סוג הבחינה שהם נבחנים בהם.

קטי קטרין שטרית: בבקשה.

עמית שטרייט: את זה קובעים חברי הסגל הבכיר באוניברסיטאות.

עמית שטרייט: אני לא יודע למה את מייצגת כל כך טוב את מודל, אנחנו עובדים עם מערכת מודל לפני שנים.

עמית שטרייט: אנחנו בוחנים באמצעות מודל וזום במשך שנים בהיקף כפול מאשר תומקס.

עמית שטרייט: לא ברור לי למה אני צריך להעביר מפה לשם או משם לפה.

קטי קטרין שטרית: אה, יש לי שם כנראה מניות...נו באמת, מה זאת אומרת?

קטי קטרין שטרית: איך הוא מדבר אלי?

קטי קטרין שטרית: חצוף, חצוף.

מאיר כהן: מנכ"ל האוניברסיטה הפתוחה עמית, אני מבקש ממך, לא יושבים כאן אנשים שמייצגים אף אחד, אנחנו מייצגים רק את הסטודנטים.

עמית שטרייט: אז סליחה, אני חוזר בי מזה.

מאיר כהן: אני מבקש ממך לחזור בך על הדברים שאמרת על חברת הכנסת קטי.

עמית שטרייט: חזרתי בי, אני מתנצל.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה לך על הדברים, תודה רבה אדוני.

מאיר כהן: אנחנו הגענו לכדי סיכום.

מאיר כהן: אני אסכם ואחרי זה כל אחד מחברי הכנסת יקבל דקה, יש לנו עוד שמונה דקות לסיום.

מאיר כהן: יש דרישה חד-משמעית של ועדת החינוך להפסיק מיד את השימוש בתוכנות פולשניות, בין אם זה 4%, 8% או 9%.

מאיר כהן: אני נאחז בדברים שאמר נציג משרד המשפטים, שכל סטודנט צריך לקבל חלופות, שתהיה הגדרה מאוד ברורה של החלופות האלה, וכדאי לעצור את זה מידית, אנחנו נעקוב.

מאיר כהן: יוראי וקטי, אני מבקש מכם כבר לזמן עוד פגישה לסוף שבוע הבא, אנחנו נאשר אותה.

מאיר כהן: לך יש פריימריז, אם יהיה לך זמן.

קטי קטרין שטרית: לא, אין פריימריז, תודה רבה.

מאיר כהן: פנטסטי, לבוא לדיון מעקב.

מאיר כהן: אנחנו רוצים לראות מה קורה, ואני מבקש מכם לבוא.

מאיר כהן: הסיכום ייאמר על ידי כל חבר כנסת בדקה.

עופר כסיף: אני פונה פה ומבקש תשובה ברורה, האם ועד ראשי האוניברסיטאות והתאחדות הסטודנטים מוכנים ומסכימים שתהיינה בחינות פרונטליות בכל המקצועות שבהם לא ניתן לעשות עבודות או מטלות שאינן בחינה.

עופר כסיף: המספר הוא מינימלי, ולכן בהינתן הסכמה, אנחנו פותרים את הבעיה.

מאיר כהן: האלוף גולן, יש לו משהו להוסיף?

יאיר גולן: אני רק מחזק את דבריו של ידידי.

מאיר כהן: תודה רבה לך.

מאיר כהן: חברת הכנסת פרומן, לסיכום, איזה דרישה תצא מהוועדה?

אורלי פרומן: אדוני היושב-ראש, אי אפשר להתעלם מכל מה שקרה פה, מה הבסיס של הדיון הזה?

אורלי פרומן: יש פה איזושהי נקודת שבר ערכית מוסרית של עד אנה הגענו.

אורלי פרומן: נקודת ההסכמה היחידה היא שלא מאמינים לסטודנטים, לאן הגענו?

אורלי פרומן: לאן הגענו?

אורלי פרומן: כל זה, תוכנות, טכנולוגיות, הכול, כי אתם קודם כל מעתיקים, עכשיו תוכיחו שאתם לא.

אורלי פרומן: עד אנה הגענו?

אורלי פרומן: אני מבקשת שוויון הזדמנויות אמיתי לכל סטודנטית וסטודנט ושמירה על זכות אזרחית בסיסית שהיא שמירה על הפרטיות, ובוודאי הפועל היוצא זה שאני מתנגדת בתוקף לכל שימוש בתוכנה פולשנית.

קטי קטרין שטרית: קודם כל אני מודיעה בזאת למען הגילוי הנאות, שאין לי מניות במודל, לא מכירה את מי שמנהל את התוכנה הזו ולא את הבעלים.

קטי קטרין שטרית: אגב, יש עוד אפשרות.

קטי קטרין שטרית: יש בבן גוריון בחינות באמצעות דפדפן מאובטח, שמוביל לפתיחת מבחן וכו'.

קטי קטרין שטרית: אני רוצה לשבח את המוסדות הבאים, שכן מאזינים וכן מאמינים בסטודנטים, שכן משתמשים בתוכנות אחרות, ולא בתומקס, שב-2017 ידענו טוב מאוד על הפריצה האדירה שהייתה בתוכנה הזאת.

קטי קטרין שטרית: מי שלא משתמש, ויישר כוח גדול לו, זה אוניברסיטת תל אביב - - -

מאיר כהן: לא, אי אפשר, אנחנו לא נקריא אותן עכשיו.

מאיר כהן: חבריא, אני צריך לסגור את הדיון ואני רוצה שגם יוראי וגם ווליד טאהא ידברו, ואחר כך אני רוצה גם להגיד מילה אחת ובמסגרת הזאת גם להודות לכם.

יוראי להב-הרצנו: טוהר הבחינות הוא אינטרס של שני הצדדים, גם של המוסדות האקדמיים וגם של הסטודנטים.

יוראי להב-הרצנו: אי אפשר להוסיף עוד מצוקה על גבם של הסטודנטים, הם אינם עבריינים מועדים.

יוראי להב-הרצנו: אני מבקש להוסיף לקריאה שלך על עצירה בשימוש בתוכנת תומקס, וגם לבקש שתהיה אחידות בין הנהלים בין כל המוסדות האקדמיים בישראל באופן שהם לא דרקוניים ומאזנים את הצורך בטוהר הבחינות.

וליד טאהא: אני מקווה שבעקבות הדיון הזה כל אלה שהתנגדו להיבחן באמצעות התוכניות הפולשניות והחודרניות, לא יוענשו על ידי אף אחד.

וליד טאהא: אני מקווה שאחרון הסטודנטים בכל אוניברסיטה שרצתה להפעיל את התוכנה הזאת, יקבל את הזכות שלו לעבור את המבחנים, ולא באמצעות התוכנה הפוגענית.

וליד טאהא: תודה.

קטי קטרין שטרית: ושאנחנו אוהבים ומכבדים את הסטודנטים.

קטי קטרין שטרית: תגיד את זה מאיר, אוהבים ומחבקים אותם בעת הזו.

מאיר כהן: אני רוצה לסכם.

מאיר כהן: תזכרו שהדיון לפני זה היה בנושא של הבגרויות.

מאיר כהן: אנחנו מודים לוועד ההורים, להנהגת ההורים הארצית.

מאיר כהן: אנחנו חוזרים ומבקשים ממשרד החינוך לתקן רטרואקטיבית את כל הציונים של אותם 40,000 תלמידים, ולא לחכות לערעורים.

מאיר כהן: בדיון הזה אני רוצה להודות ליוראי ולחברת הכנסת קטי שטרית.

מאיר כהן: הנושא הזה באמת קרוב לליבכם, ואני חושב שהסטודנטים יודעים שיש להם כאן אוזן קשבת.

מאיר כהן: תודה על הדיון הזה.

קטי קטרין שטרית: נמשיך לעקוב אחרי כל מה שקורה איתם, עתיד המדינה.

מאיר כהן: אני חוזר על הסיכום, שהוא הדבר החשוב ביותר – להקשיב למה שחברי הכנסת ביקשו, גם האלוף גולן, גם עופר, גם ווליד, כל אחד מאתנו, כן לחפש מתווה מידי שמכניס יותר סטודנטים לבחינות פרונטליות בתוך האוניברסיטאות, ובתנאי ובדרישה ברורה שיותר לא ישתמשו בתוכנות פולשניות.

מאיר כהן: זה לא הוגן.

קטי קטרין שטרית: מאיר, תציין גם את המכללות, אלה לא רק האוניברסיטאות.

מאיר כהן: האוניברסיטאות והמכללות.

מאיר כהן: למרות הלחץ ולמרות שהכנסת נמצאת בפגרה, הכנסת עובדת, ואם תוגש בקשה על ידי חברי הכנסת לנהל דיון מעקב בשבוע הבא, אנחנו נאשר את זה בשמחה גדולה.

מאיר כהן: תודה רבה לכולם על הדיון הפורה.

מאיר כהן: תודה רבה לאנשים שהיו אתנו בזום.