ועדת הכלכלה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 177, 2021-01-05 12:30

יעקב מרגי: שלום לכולם.

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה של הכנסת, 5 בינואר 2021, כ"א בטבת התשפ"א.

יעקב מרגי: הנושאים: 1.

יעקב מרגי: הצעת תקנות התעבורה (תיקון מס'... ), התשפ"א-2021 בדבר התקנת מערכת עזר לנהג להתרעה על השארת ילדים ברכב; 2.

יעקב מרגי: הצעת צו התעבורה (עבירות קנס) (תיקון), התשפ"א-2021 בדבר התקנת מערכת עזר לנהג להתרעה על השארת ילדים ברכב.

יעקב מרגי: לגבי סעיף 2, אני מבין שצריך אישור של שר המשפטים.

איתי עצמון: נכון.

יעקב מרגי: הגיע?

איתי עצמון: לא, לא הגיע אישור משר המשפטים לצו ולכן לא ניתן יהיה לדון בו.

יעקב מרגי: הנושא השני לסדר-היום לא יידון היום.

יעקב מרגי: נדון רק בסעיף 1 לסדר-היום.

איתי עצמון: גם בסעיף 1, שעניינו תיקון לתקנות התעבורה, יש תקנה שעניינה שיטת הניקוד.

איתי עצמון: התקנות לעניין שיטת הניקוד לפי פקודת התעבורה טעונות אף הן הסכמה של שר המשפטים, וגם בחלק הזה לא ניתן יהיה לדון היום.

יעקב מרגי: אוקיי.

יעקב מרגי: משרד התחבורה, תסבירו לנו מה התקנות האלה, מה אתם רוצים.

עינת סגל: אני מנהלת אגף הרכב במשרד התחבורה.

עינת סגל: התקנות האלה נועדו לתת מענה לתופעה של שכחת ילדים ברכב, שמסתיימת, לצערנו, גם בטרגדיות של ילדים שנפטרים.

עינת סגל: עד היום עשינו מספר פעולות כדי למגר את התופעה הזו וכדי לעזור לנהגים שמסיעים ילדים ושוכחים ילדים.

עינת סגל: כתבנו תקן בשני חלקים: חלק ראשון מדבר על שכחת ילדים ברכבי הסעות תלמידים, שבא לעזור לנהג המקצועי שמסיע תלמידים וילדים שלא לשכוח ילדים ברכב.

עינת סגל: הוא כבר ממומש, מחויב, והתוצאות מדברות בעד עצמן.

עינת סגל: החלק השני של התקן הוא לרכבים פרטיים – תקן 6452 – שעדיין לא מחויב.

עינת סגל: במקביל עשינו, יחד עם הרלב"ד, גם הסברה וקמפיינים ברדיו בשעות הקריטיות כדי להעלות את המודעות לתופעה הזו, כדי שאנשים לא יגידו: לי זה לא יקרה.

עינת סגל: תמרצנו ממש לאחרונה יבואני רכב, שכל רכב שתהיה בו מערכת התרעה על שכחת ילדים מזכה במיסוי, ועל ידי כך אנחנו מעודדים את היבואנים להביא רכבים חדשים עם מערכת שהיא בילט-אין בקו הייצור.

עינת סגל: אבל זה רק תמרוץ ועדיין אין את זה בכל הדגמים.

עינת סגל: אנחנו מקווים שזה ישפיע וירחיב את מספר כלי הרכב החדשים שיגיעו עם מערכות בילט-אין.

יעקב מרגי: יש היום יצרניות שמייצרות בילט-אין?

עינת סגל: כן, אבל בדגמים בודדים ויצרניות בודדות.

יעקב מרגי: כמו?

עינת סגל: ניסן, מרצדס ואני חושבת שגם וולוו, בדגמים ספציפיים.

אימאן ח'טיב יאסין: היקרים, שלא כל האנשים יכולים לקנות.

עינת סגל: זה מתחיל ככה ואז אחרים מצטרפים, כשיש את הטכנולוגיה - - -

יעקב מרגי: אני גר באזור שרואים שם את הדגמים האלה, לא בהכרח בגלל היכולת.

יעקב מרגי: אני לא יודע מאיפה הם מביאים את הכסף.

אימאן ח'טיב יאסין: סדרי עדיפות.

עינת סגל: נשאר לנו פער ברכבים פרטיים משומשים.

עינת סגל: על זה אין יכולת להשפיע דרך היבואנים, זה כבר בידי בעלי הרכב.

עינת סגל: אנחנו באים להציע תקנה שתחייב בעל רכב שיש לו ילדים או שמסיע ילדים עד גיל 5 – זה חיוב פר נסיעה.

עינת סגל: כלומר, גם אם יש לי ילדים קטנים אבל אני לא מסיעה אותם ובעלי מסיע אותם, אז אם אין לי ברכב זה בסדר.

עינת סגל: אבל ברגע שיש לי ילד קטן ברכב ואין לי מערכת, אני עוברת עבירה.

עינת סגל: אנחנו רוצים לחייב רק מי שמסיע ילדים מתחת לגיל 5 להצטייד במערכת כזו.

עינת סגל: יש שני סוגי מערכות: מערכות מקושרות ומערכות מחוברות.

עינת סגל: המערכות המקושרות ניידות, אפשר גם להעביר אותן מרכב לרכב; המערכות המחוברות מחוברות למערכת הרכב ונותנות מענה לרכב ספציפי.

עינת סגל: כל אחד כאוות נפשו, מה שמתאים לו, מספר הילדים שיש לו וכו'.

עינת סגל: השאיפה שלנו היא להיות מוכנים כבר לקראת הקיץ הבא עלינו לטובה כדי למנוע את המקרה הבא.

עינת סגל: התקנה דנה בזה ומחייבת את הציבור, כפי שפירטתי.

יעקב מרגי: כמה ילדים נשכחו ברכב?

יעקב מרגי: כל מקרה הוא טרגי וחמור, כמובן.

יעקב מרגי: את יודעת להגיד לי כמה ילדים נשכחו ברכב בשלוש-ארבע שנים מהשנה אחורה?

דוד טמיר: אשיב, ברשותך, כבוד היושב-ראש.

דוד טמיר: אנחנו מדברים על נתונים שקיבלנו מארגון בטרם, שמדברים על 34 פעוטות שנפטרו, לצערנו, מ-2010 עד 2020.

יעקב מרגי: שלושה בשנה?

דוד טמיר: פחות או יותר, יש חריגות לשני הכיוונים במהלך השנים.

דוד טמיר: החלוקה היא: 25 פעוטות שנפטרו כתוצאה מהשארת ילדים ברכב, שזו התופעה שאליה אנחנו מתייחסים כאן, ועוד תשעה ילדים שנפטרו כתוצאה מהילכדות ברכב חונה.

דוד טמיר: המאמצים והכוונה של התיקון שלנו הם הצלת הנפשות של הפעוטות האלה.

דוד טמיר: לאורך הדרך נשאלנו חזור ושאול מה הדחיפות, ואני חושב - - -

יעקב מרגי: כמה נשכחו ולא הגיע לטרגדיה של מוות?

דוד טמיר: בעשור האחרון אנחנו מדברים על 462 מקרים שהובילו לפנייה לחדר מיון ו-510 מקרים של הילכדות.

עינת סגל: וזה רק בתנאי שמדווחים, כי יש המון מקרים שלא מדווחים, שאנשים שוכחים, וברוך השם, מצילים את הילד ולא מדווחים.

יעקב מרגי: נראה לך שהם יספרו כמה הם חסרי אחריות?

עינת סגל: ברור שלא.

דוד טמיר: כבודו, אני חושב שאני יכול לתת כאן אולי אפילו מהניסיון האישי שלי.

דוד טמיר: אחת הבעיות המרכזיות היא שאנשים אומרים: לי זה לא יקרה.

דוד טמיר: אני יכול לספר לכבודו שיצא לי לחזור מטיול שבת והצאצא הצעיר שלי, בן 4, ישן במושב הבטיחות.

דוד טמיר: חזרנו הביתה ואמרנו שניתן לו לישון עוד קצת עד שנעיר אותו.

דוד טמיר: הפעם הבאה שנזכרנו הייתה אחרי שעה וחצי.

דוד טמיר: אני אומר את זה לא סתם, אני אומר את זה כי זה דבר שיכול לקרות לכל אחד בכל הזדמנות, וכשמדברים על סטטיסטיקות, אז המספרים שאנחנו מציגים כאן הם מספרים שהגיעו על פי דיווח הורים, אבל מקרה כמו המקרה שלי לא דווח בשום מקום.

דוד טמיר: רק כשזה מגיע לתוצאה טרגית, חס וחלילה, זה מדווח.

יעקב מרגי: כמה זמן אתם עובדים על התקנות האלה?

דוד טמיר: ברמה המקצועית הנושא הזה באוויר, לדעתי, תקופה ארוכה.

עינת סגל: אני עצמי מטפלת כבר ארבע שנים בנושא של תיקון התקן.

איתי עצמון: היושב-ראש כיוון לגיבוש ההסדר שכרגע מונח על שולחן ועדת הכלכלה.

דוד טמיר: העלינו לאתר החקיקה הממשלתי נוסח ראשון באוקטובר 2020, כאשר קיבלנו סבב הערות ציבור.

דוד טמיר: היו כ-24 פניות שקיבלנו כתוצאה מהליך השימוע הציבורי.

דוד טמיר: בעקבותיו עשינו איזשהו תיקון, נוכל לפרט את התיקונים שנעשו.

יעקב מרגי: לפני כן, בדיקת הטכנולוגיות, מה קורה בעולם – כמה זמן זה נעשה?

יעקב מרגי: מה הפעולות שנקטתם לפני?

עינת סגל: דבר ראשון, עשינו סקירה מה קורה בעולם.

עינת סגל: כל הזמן אנחנו מלווים את הטכנולוגיות הקיימות.

עינת סגל: היו המון ועדות, גם ועדות כנסת – ועדת הטכנולוגיה והמדע, בה הצגנו את הטכנולוגיות לפני שנתיים או אפילו יותר.

עינת סגל: כרגע יש הבשלה טכנולוגית, מה שלא היה כל הזמן.

עינת סגל: יש מערכות שיש להן סיכוי מאוד גבוה לתת מענה ולעמוד בדרישות התקנה והתקן.

עינת סגל: אני חושבת שזו נקודת זמן בשלה כדי לזרז את זה, ואנחנו צריכים לזרז את זה.

יעקב מרגי: מה היה ההליך של בחירת ההתקן, דווקא פתרון זה ולא פתרון אחר?

עינת סגל: מה שחייבנו בתקנה זה עמידה בתקן, עם כל מיני הרחבות.

עינת סגל: מה שיעמוד בתקן עובר, מה שלא יעמוד בתקן לא יעבור, לפי הדרישות שפירטנו.

אימאן ח'טיב יאסין: אפשר לשאול כמה עולה המערכת הזאת – גם הקבועה וגם הניידת?

יעקב מרגי: את כבר רוצה להגיע לסוף.

עינת סגל: יש כל מיני מחירים, אבל מערכת מקושרת שאינה מחוברת לרכב היא יותר זולה, בממוצע כ-300–400 שקל.

עינת סגל: זה יכול להיות אפילו יותר, אם אותו יצרן או יזם יידרש לעשות עוד פיתוחים כדי לעמוד בדרישות התקן, יכול להיות שייקר את המערכת.

עינת סגל: כמובן שחשוב לייצר תחרות והתחרות גם תשפיע.

יעקב מרגי: אשאל שאלה יותר ישירה: מי יצר את התקן הזה?

עינת סגל: במכון התקנים היה צוות עבודה מקצועי לפני כמה שנים, אני חושבת שהתחילו ב-2016.

איתי עצמון: מי ישב בצוות?

איתי עצמון: זו ועדת תקינה?

עינת סגל: ועדת תקינה, בוודאי.

איתי עצמון: מי ישב באותה ועדה?

עינת סגל: אני יכולה להגיד לך בדיוק מי האנשים, לא את כולם אני מכירה.

איתי עצמון: הכוונה היא, כמובן, מבחינה מוסדית, מי הנציגים.

עינת סגל: כמובן שהיה נציג ציבור ונציגים של התאחדות התעשיינים, המועצה הישראלית לצרכנות, איגוד ישראלי למערכות תבוניות לתחבורה, איגוד לשכות המסחר, מכון התקנים, חברה לפיתוח ירושלים, נציג משרד התחבורה, רשות ההסתדרות לצרכנות.

יעקב מרגי: בדרך כלל בתהליך הכנת התקנות המשרד מתכתב עם הלשכה המשפטית, מכינים, עוברים על הנוסח ויש הערות.

יעקב מרגי: פה זה לא קרה.

איתי עצמון: כמובן שבלוחות הזמנים הדוחקים האלה לא הצלחנו להביא להשלמה את עבודת הנוסח או הערות נוסח, אבל השאלה הגדולה היא שאלה עקרונית, מהותית.

איתי עצמון: רציתי אם תוכלו לפרוס בפני הוועדה את תהליכי הערכת הרגולציה – מה שנקרא RIA.

איתי עצמון: האם ביצעתם הליך כזה?

איתי עצמון: אם כן, מדוע לא העברתם לעיון הוועדה?

יעקב מרגי: לא כולם יודעים מה זה RIA.

יעקב מרגי: אולי תסביר.

איתי עצמון: הערכת תהליכי רגולציה, כלומר בחינת החלופות השונות.

איתי עצמון: מוצגת כאן רגולציה חדשה שתחול על ציבור מאוד מאוד רחב, כמעט על כל אחד שמחזיק ברכב נוסעים, וכמובן שיש גם עבירה פלילית לצד החובה הזו, לכן אני חושב שחשוב שתפרסו בפני הוועדה את העבודה שעשיתם מבחינת החלופות לרגולציה, העלויות וכו', כפי שמקובל.

דוד טמיר: עבודת ה-RIA של התיקון הזה נעשתה כבר במסגרת ההזדמנות הראשונה שהתיקון הועלה לאתר החקיקה הממשלתי, צורף דוח RIA.

דוד טמיר: בעקבות הערות הציבור שהתקבלו, כולל הערות של עמותה בשם צדק פיננסי, נעשה תיקון של דוח ה-RIA.

דוד טמיר: אני מצר על זה שלא צירפנו את החומר בפני הוועדה, אבל החומר קיים, תוקן בהתאם להערות והיום יש דוח מתוקן שנעביר, כמובן, לוועדה.

יעקב מרגי: יש מישהו מהמשרד שרוצה להוסיף משהו לפני שנפתח את הדיון?

דניאל מלצר: אנחנו ממשרד האוצר, רק אגיד - - -

יעקב מרגי: כמה כסף אתם מייעדים לצורך תמרוץ המשימה החשובה הזו?

דניאל מלצר: מבלי להמעיט, חס וחלילה, מרמת הטרגיות של מקרים שהוזכרו פה, יש הליך RIA שהוזכר פה, שאמור להראות גם את תהליך הרגולציה וגם את העלויות המשקיות שהרגולציה הזו משיתה על הציבור.

דניאל מלצר: יש הערות שהועברו ל-RIA מאתנו וממשרד ראש הממשלה.

דניאל מלצר: לא קיבלנו התייחסות להערות שלנו ממשרד התחבורה, אנחנו עוד מחכים להן.

דניאל מלצר: לפי התחשיבים שלנו, ואני חושב שגם משרד התחבורה אומר את זה, מדובר על מאות מיליוני שקלים.

יעקב מרגי: על חשבון הציבור.

יעקב מרגי: ומשרדי הממשלה?

דניאל מלצר: במשרדי הממשלה יש רכבים ממשלתיים, זה מגיע לכמה מיליונים, אז יש לזה גם עלות תקציבית.

דניאל מלצר: אני חושב שבתקופה הכלכלית הנוכחית להטיל, בעיקר על זוגות צעירים, עלות כזאת זה דורש תקינה מעמיקה.

דניאל מלצר: היו לנו הרבה שאלות שלא נענו, כמו: מה רמת התחרותיות בשוק, של יצרנים שיכולים לעמוד בתקנים האלה; סקירה בין-לאומית, שבעינינו היו שם כמה דברים שלא היה ברור עד הסוף איך עושים, חוץ ממדינה אחת שמצאו; האם מוצו כל פעילויות ההסברה שהתחילו, ולהבנתי כבר הניבו פירות והראו שהמספר יורד.

דניאל מלצר: היו לנו הרבה שאלות.

יעקב מרגי: איזה פעולות נקטתם מאז שהמשרד העלה את זה לאתר להערות הציבור?

דניאל מלצר: סליחה?

יעקב מרגי: אתם לא מופתעים שזה בא לוועדת הכלכלה.

בועז טופורובסקי: היו בלי סוף דיונים על זה.

דניאל מלצר: אנחנו לא מופתעים כי ידענו שזה הופץ להערות הציבור, ולכן, בגלל שלא הופתענו, גם העברנו הערות, כמו משרדי הממשלה האחרים.

דניאל מלצר: פשוט לא קיבלנו עליהן תשובות.

יעקב מרגי: לא הצלחתם להגיע להידברות לפני כן?

יעקב מרגי: נדיר שבאים לוועדת הכלכלה כשמשרדי הממשלה לא מדברים ביניהם.

דניאל מלצר: מדברים - - -

יצחק פינדרוס: לא נדיר, על זה בדיוק אני רוצה לדבר.

יצחק פינדרוס: בכלל לא נדיר.

יעקב מרגי: אצלי, בכלכלה, זה נדיר.

יצחק פינדרוס: עוד מעט אסביר לך משהו, בגלל זה רציתי להציע הצעה לסדר-היום לפני הדיון.

יעקב מרגי: בדרך כלל כשמגיעים דברים לוועדת הכלכלה זה אחרי שזה מגובש.

יעקב מרגי: אני אומר לך שזה נדיר-נדיר.

אריאל הבר: גם אני מאגף התקציבים.

אריאל הבר: להבנתנו, גם הדיונים עם המשטרה והמשרד לביטחון הפנים לא נעשו כפי שצריך.

אריאל הבר: בסוף הם אמורים לאכוף את התקנות האלה.

יעקב מרגי: אז אתה מדבר גם בשם המשרד לביטחון הפנים?

אריאל הבר: לא, ניסינו להבין איך - - -

יעקב מרגי: חוקקנו כאן שלוש רפורמות חשובות, תמונת מחזור איכותית כמו שיש לי כאן היום אף פעם לא קיבלתי.

יצחק פינדרוס: אני יכול להציע הצעה לסדר-היום?

יעקב מרגי: אני מיד עובר לאגף שלכם.

יעקב מרגי: באתי לדיון הזה אפילו בלי לקרוא את התקנות.

יעקב מרגי: נדיר שאני לא עושה שיעורי בית, סירבתי ללמוד אותן.

יעקב מרגי: אמרתי שממילא דיון ראשון הוא מקדים, דיון שני הוא הקראה והצבעה, אז נלמד, נשמע.

יעקב מרגי: אבל התכונה של המתנגדים, של התומכים – התומכים הם רק משרד התחבורה בינתיים – הגדילה אצלי את הסקרנות.

יעקב מרגי: כשאני מתחיל לשמוע מוסיקה, אני אוהב לשמוע אותה ואני אוהב להתעמת אתה, אם היא לא עניינית.

יעקב מרגי: זה כמו הערת אזהרה בטאבו – מי שהולך להגיד לי דברים לא ענייניים, שקצת יצפה פגיעה.

יעקב מרגי: חברת הכנסת, בבקשה.

דוד טמיר: כבוד היושב-ראש, אם אפשר רק להשיב לדברים שנאמרו כאן.

יצחק פינדרוס: אני רק רוצה להגיד שאני רוצה הצעה לסדר-היום.

יעקב מרגי: תקבל, אנחנו פה.

אימאן ח'טיב יאסין: צהריים טובים לכולם.

אימאן ח'טיב יאסין: הוא רוצה להשיב?

אימאן ח'טיב יאסין: טוב.

דוד טמיר: אם אפשר, כמה תשובות קצרות לדברים שנאמרו פשוט בשביל להבין את הדברים.

הילה שי וזאן: אולי אתה רוצה לרשום ולענות במסודר, אחרי ש- - -

יעקב מרגי: לא לא, הילה.

יעקב מרגי: לא משחררים אותו אחרי זה, הוא יצטרך לענות לא רק לך.

דוד טמיר: החומר עלה באתר החקיקה הממשלתי פעמיים.

דוד טמיר: ההערות של משרד האוצר, שהתקבלו, לא קיבלו מענה פרטני אלא קיבלו מענה בהתייחסות הכוללת שלנו.

דוד טמיר: היום לפני הדיון משרד האוצר קיבל את ההתייחסות שלנו לטענות, גם שיחה עם נציגת הייעוץ המשפטי של משטרת ישראל התקיימה לפני הדיון והוצגו אותן תשובות.

דוד טמיר: בהיבט העלות המשקית – חשוב לנו להגיד שהנטייה היא להסתכל על העלות המשקית של מה שמוציאים במסגרת התיקון הזה, אבל צריך לזכור שהחיים שנחסכים ומספר הפניות לחדרי המיון שיש בעקבות התופעה הזאת זו עלות שאליה לא מתייחסים.

יעקב מרגי: אתה מזכיר לי חברי כנסת תמימים כמונו, שבאים לשכנע את אגף התקציבים שחשובה ההשקעה הזו, אבל הם לא רואים.

יעקב מרגי: הם רואים מטר מהפנס, מעניין אותם עכשיו ומיד.

יעקב מרגי: הטווח הרחוק – יבוא הממונה הבא שיתמודד.

יעקב מרגי: לא מעניין אותם הטווח הרחוק.

יעקב מרגי: אנחנו תמיד באים אליהם עם נימוקים כאלה, זה לא עושה עליהם רושם.

דוד טמיר: אני פשוט מבקש להשלים את התמונה.

דוד טמיר: דובר כאן על הנושא של רכבים ממשלתיים, שקיימת עלות.

דוד טמיר: עוד לא הגענו לרמת הנוסח, אבל האיסור שאנחנו מטילים הוא לא איסור שמתייחס לרכב אלא זה איסור שמתייחס לנסיעה.

דוד טמיר: לכן, מבחינתנו, רכבים ממשלתיים הם לא רכבים שחייבים התייחסות לנושא הזה מבחינת תקציב המדינה.

דוד טמיר: ככל שמקבל אדם רכב מהמדינה והוא מסיע בו ילדים עד גיל 5, יתכבד וידאג לעצמו למערכת, בהתאם לדרישות שלנו.

הילה שי וזאן: אתה כל הזמן מדבר על מערכת ואתה שוכח או קצת מתעלם מהעובדה שיש הרבה משפחות שזה לא ילד אחד, זה כמה ילדים.

הילה שי וזאן: אתה אומר מערכת.

יעקב מרגי: הילה, הילה - - -

עינת סגל: יש גם מענה לכמה ילדים - - -

יעקב מרגי: הילה, כדי שתהיה לנו תמונה שלמה, אני עובר למנכ"ל משרד התחבורה ואחר כך ניתן לחברי הכנסת.

יצחק פינדרוס: אבל ביקשתי הצעה לסדר-היום, לפני הדיון.

יעקב מרגי: מה ההצעה לסדר הדיון?

יעקב מרגי: לא לקיים את הדיון הזה, ואני רוצה להסביר למה.

יעקב מרגי: לא לא לא, אז חכה, חכה.

יעקב מרגי: הדיון הוא דיון, אי-אפשר לא לקיים דיון.

יצחק פינדרוס: אני רוצה להסביר.

יעקב מרגי: לא, מיד אני נותן לך.

יעקב מרגי: מנכ"ל שר התחבורה עופר מלכה, בבקשה אדוני.

יצחק פינדרוס: אין לי מה לשמוע אותו, אני אומר את האמת.

יצחק פינדרוס: אני חושב שהדיון הזה הוא דיון מיותר ולא נכון, ואני רוצה לומר למה.

יעקב מרגי: אתה מזכיר לי את גילה גמליאל עם הדיון המיותר.

יעקב מרגי: אתה זוכר שהיא אמרה - - - ?

יצחק פינדרוס: אבל היא דפקה אותנו ועשתה תקנות, את זה לא ניתן עוד פעם לקרות.

יצחק פינדרוס: יש בעיה בליכוד מי יהיה משוריין בנשים, זו לא בעיה שלנו, של אזרחי ישראל.

בועז טופורובסקי: אני לא מסכים אתך.

יעקב מרגי: עופר, בבקשה, אדוני.

עופר מלכה: יושב-ראש הוועדה, הרבה הרבה תודה שאתה מאפשר לי לעלות.

עופר מלכה: אני רוצה להסביר: בסוף מדובר בתקנה שאנחנו מבקשים להוסיף אחרי מקרים מצערים של ילדים, תינוקות עד גיל 5.

עופר מלכה: לצערי, השנה איבדנו שלושה כאלה.

עופר מלכה: הילדים האלה הם חסרי ישע.

עופר מלכה: זו לא תאונת דרכים רגילה שבה הנהג שולט בכלי הרכב ויש לו השפעה על מה שהוא עושה, מדובר בחסרי ישע שנשכחים ונצלים למוות.

עופר מלכה: את זה תשימו בראש ותדמיינו את זה קורה כשאתם באים לקבל את ההחלטה אם לדחות את זה או לא.

עופר מלכה: לא מקבלים כאלה החלטות דרך החור של הגרוש.

עופר מלכה: מעבר לשלושה ילדים שניצלו למוות השנה, יש עוד 124 שאושפזו עם נזקים כאלה ואחרים – כוויות, נזקים מוחיים ואחרים.

עופר מלכה: לגבי העניין של כמה ילדים יש – אין הרבה משפחות שיש להן יותר מילד או שניים בני אפס עד 5.

עופר מלכה: לגבי העלויות המשקיות – ברגע שהוצאנו את זה לשימוע היבואנים כבר התחילו להתארגן, יש להם גם הטבות מס על אבזור שכולל שכחת ילדים, כך שמהיום נראה רכבים חדשים מגיעים עם זה כחלק מהאבזור.

עופר מלכה: לגבי מכוניות משומשות, הרי שאנשים יצטרכו לקנות את זה ועדיף להשקיע 100–200 מאשר לאבד חיים ולאבד חיי משפחה, כי אין סבל נורא מהורה או מצד שלישי שגרם לילד למות בייסורים.

עופר מלכה: זו לא תאונת דרכים רגילה, את זה צריך לזכור.

יעקב מרגי: מכובדי מנכ"ל משרד התחבורה, לא תמצא כאן אדם שיערער על החשיבות.

יעקב מרגי: מיד בתחילת הדיון גלשנו לזה שיש תחושה שיש פה איזה חיפזון ואי-תיאום עם כל הגורמים.

יעקב מרגי: אתה יכול להתייחס לזה?

עופר מלכה: כן.

עופר מלכה: הנושא הזה בדיונים כבר שנים ארוכות.

עופר מלכה: לא יכול להיות שבמשך שנים יכדררו את הנושא הזה מוועדה לוועדה, מדיון לדיון, ממשרד למשרד.

עופר מלכה: זו לא פעם ראשונה שמנסים לטפל בבעיה הכאובה הזו, שהביאה למותם של הרבה מאוד תינוקות.

עופר מלכה: לא מדברים על השנה האחרונה.

עופר מלכה: לצערי, מאז שנכנסתי לתפקיד ומאז שהשרה נכנסה לתפקיד, בחודש אחד במרחק של שבועיים נפטרו שלושה ילדים.

עופר מלכה: שלושה ילדים נפטרו השנה בתוך פרק זמן מאוד קצר.

עופר מלכה: השרה נתנה הנחייה: שלא ייתכן שאנחנו, במשרד התחבורה, שאמונים על הצלת חיים ובטיחות בדרכים, לא נעשה את המקסימום כדי למגר את התופעה הזו.

עופר מלכה: ואני אומר שזה לא רק הילדים ההרוגים, זה גם הילדים עם נזק מוחי, עם כוויות, עם פציעות מדאיגות.

עופר מלכה: ילדים חסרי אונים, זה חא שהייתה לכם היכולת לשלוט ברכב ולהימנע מתאונה.

יעקב מרגי: עופר, אתה חוזר עוד פעם למוטיבציה.

יעקב מרגי: המוטיבציה קיימת, זה נושא חשוב.

עופר מלכה: אבל אני אומר שזה לא נושא חדש, אין פה חיפזון.

עופר מלכה: יש פה מיצוי תהליכים של שנים.

יעקב מרגי: אז אולי אתה תסביר לי מה החרדה של האוצר, שמגיע לפה בהרכב מלא – שני נציגים – שעומד על הרגליים האחוריות ומתנגדים?

עופר מלכה: אני לא יודע מה החרדה.

עופר מלכה: החרדה שלהם לא מגובה בנתונים, החרדה שלהם מגובה ב"אמרו לי".

עופר מלכה: אנחנו מסתמכים על עובדות, ואין להם עובדות להגיד למה זה עולה 300 מיליון.

עופר מלכה: וגם אם זה עולה 300 מיליון, הרי שבשנה אחת הם כיסו את העלויות האלה, שכן הם מתמחרים מות אדם בתאונה ב-17 מיליון שקל, כפול 3, כפול 124, כפול זה שמדובר בילדים ולא בהרוגים מעל גיל 18.

עופר מלכה: יש פה עלויות משקיות של מעבר לגיל 18, שאת זה הם לא לוקחים בחשבון.

עופר מלכה: אז אנחנו מדברים מספרים והם מדברים בשמועות, זה ההבדל.

יעקב מרגי: שאלה נוספת: נציג האוצר העלה את האי-הסכמה עם המשרד לביטחון הפנים בנושא האכיפה, מה קורה עם האי-הסכמה לגבי האכיפה?

עופר מלכה: לגבי האכיפה – הורדנו את האחריות הפלילית כי אנחנו חושבים שהסבל שנגרם הוא סבל שאין לדון אותו באחריות פלילית.

עופר מלכה: מאידך, אם יש לך את המכשיר והלכת להוציא כסף בבנקומט, ואתה יודע שהילד שלך נשכח באוטו, הרי שפה יש עליך אחריות, ומבחינה משפטית זה יהיה הקו המפריד בין חוסר אחריות או חוסר תשומת לב או הריגה לזה שאתה במודע משאיר את הילד שלך כלוא באוטו חסר אונים והולך לעיסוקים שלך ויודע, שחס וחלילה, עלול לקרות לו משהו.

עופר מלכה: אז גם בהיבט הזה, של הבידול והחידוד להורה לשים את תשומת הלב כשהוא יוצא לעיסוקים שאינם מעניין הנהיגה, גם פה חשוב לשים את המכשירים האלה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: משרד המשפטים אתנו?

יעקב מרגי: בבקשה.

תמרה לב: אתם רוצים לשאול שאלה ספציפית או לשמוע את התייחסותנו?

יעקב מרגי: מה ההתייחסות שלך לתקנות האלה?

תמרה לב: כולנו מסכימים שהמטרה שלשמה הן נועדו היא מטרה חשובה לכל אחד מאתנו, ברמות הכי גבוהות של החשיבות.

תמרה לב: מבחינת התהליך, התקנות פורסמו לראשונה לפני חודשיים, אבל הן עברו שינוי משמעותי והנוסח הנוכחי שמוצג עכשיו עבר תהליך מאוד מהיר.

תמרה לב: להגיד שזה המצב האידיאלי – אני לא חושבת; להגיד שזה בלתי אפשרית משפטית – גם את זה אני לא חושבת.

תמרה לב: כן, יש לנו קושי משמעותי עם זה שלא התקבלה הסכמת שר המשפטים, שנדרשת.

יעקב מרגי: למה לא התקבלה, בגלל צוק העתים או שחוות דעתכם הייתה לא לאשר?

יצחק פינדרוס: החליפו שר, הוא עוד לא נכנס.

תמרה לב: בגלל שההשלמה של הנוסח נעשתה ביום חמישי-שישי, זאת אומרת ממש לא היה זמן עדיין להביא לו את זה.

תמרה לב: השר החדש רק נכנס לתפקיד, עוד לא היה זמן להסביר לו.

תמרה לב: זה היה תהליך מאוד מאוד מזורז, דבר שהוא, כמובן, לא אידיאלי.

תמרה לב: זה לא אומר שהוא בלתי אפשרי, אבל העבודה על הנוסח הזה נעשתה בזריזות.

תמרה לב: עוד נקודה שחשוב לי להבהיר: בגלל שהדברים נעשו מאוד מהר אנחנו חושבים שיכול להיות שיש בעיה עם מועד התחילה, כי להבנתי נדרש זמן להתארגנות של היצרנים, ככל שנתקדם עם זה.

יעקב מרגי: זו הדאגה האחרונה שלנו.

יעקב מרגי: ככל שנגיע לשם, ודאי שנתאים את עצמנו.

יעקב מרגי: השאלה היא עוד לפני כן: את יכולה להבין, בצוק העתים, שהכנסת מתפזרת והנושא חשוב ותהיה הכרעה או לא תהיה הכרעה – היינו בסרט הזה.

יעקב מרגי: כולם בהולים, לא רק משרד התחבורה.

יעקב מרגי: יש עוד כמה תקנות ומשרדים שכולם לחוצים.

יעקב מרגי: אני, יעקב מרגי יושב-ראש ועדת הכלכלה, רוצה להישען, לאור החרדה הגדולה שראיתי – ממש כל הקיר מלא במשתתפים בזום – האם ניתן להעביר את התקנות כפי שהן, וכמובן יהיו שינויים תוך כדי הקראה וחקיקה, או שזה בכלל לא בר יישום, איך שהן הוגשו?

תמרה לב: נתנו את האישור שאנחנו לא חושבים שזה לא בר יישום, לפחות ברמה המשפטית, בהבנתנו מגורמי המקצוע, שוב, עם סייג לנושא התחילה.

תמרה לב: ברמה המשפטית, האם זה אפשרי?

תמרה לב: זה אפשרי; האם אין דרך יותר טובה?

תמרה לב: יכול להיות.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: בשלב זה, חברי הכנסת, אני חוזר אליכם.

יעקב מרגי: בבקשה.

אימאן ח'טיב יאסין: צהריים טובים לכולם.

אימאן ח'טיב יאסין: אנחנו שוב בדיון על הצלת חיים.

אימאן ח'טיב יאסין: זה חשוב וצריך לעשות אותו ולקדם אותו, אבל צריך גם להסתכל על התוכן של הדברים ועל הדרך שעושים עד שמגיעים למקום הזה.

אימאן ח'טיב יאסין: חשוב מאוד שהדרך תהיה יותר קצרה, כי בזה אנחנו - - -

יעקב מרגי: כדי שלא יוציאו לעז על שרת התחבורה, שהיא קשורה לחברה, כמו שפעם הוציאו לעז על שר תחבורה שהוא מחובר ליצרן של האפוד הצהוב.

יעקב מרגי: שאול אמסטרדמסקי כתב:

יעקב מרגי: זוכרים את האפוד הצהוב?

אימאן ח'טיב יאסין: אז אמרת בהתחלה שאתה בא לדיון בידיים נקיות, גם אני באותו מקום.

יעקב מרגי: ומסרב להתרגש שמא השמיים ייפלו או שתהיה רעידת אדמה.

אימאן ח'טיב יאסין: אכן, צריך לבדוק את הדברים וחשוב מאוד גם לא להפיל את זה על ההורים.

אימאן ח'טיב יאסין: זה בלתי אפשרי.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שיש כאן אינטרס, גם של חינוך.

יעקב מרגי: אם הקורונה תימשך עוד שנה, חס ושלום, המדינה תיתן גם מכוניות לזוגות הצעירים.

בועז טופורובסקי: או שתמנע מכולם לנסוע בכלל.

אימאן ח'טיב יאסין: אני באמת רוצה לסמוך על המקצועיות של מי שישב, חקר ובדק.

יעקב מרגי: אנחנו סומכים על עצמנו.

אימאן ח'טיב יאסין: אני מדברת על המערכת עצמה, שהיא מערכת תקנית, מקצועית.

יעקב מרגי: נבחן אותה ונבדוק אותה.

אימאן ח'טיב יאסין: אנחנו נבדוק אותה?

יעקב מרגי: כן, נפקח עליה.

אימאן ח'טיב יאסין: נפקח עליה – כן.

יעקב מרגי: ונבדוק אותה, אם היא התנהלה כמו שצריך.

אימאן ח'טיב יאסין: הם מביאים עכשיו מוצר שאנחנו צריכים לדון עליו, לאשר אותו או לא לאשר אותו.

אימאן ח'טיב יאסין: אז במקום הזה צריך לוודא שהמוצר הזה עושה את העבודה.

יעקב מרגי: שזה נעשה בתום לב, בניקיון כפיים.

יעקב מרגי: צודקת.

אימאן ח'טיב יאסין: זה עניין של חיים.

אימאן ח'טיב יאסין: זה לא שאנחנו רוצים להגיד שעשינו וסגרנו ואחר כך נמצא את עצמנו באותו מקום.

אימאן ח'טיב יאסין: כן, חשוב הנושא הכלכלי, הנטל הכלכלי – על מי הוא ייפול.

אימאן ח'טיב יאסין: יש גורמים שצריכים להיות מעורבים בדבר הזה וייקחו אחריות על הדבר הזה יותר מההורים.

אימאן ח'טיב יאסין: נכון, ההורים רוצים את הילדים שלהם בריאים ובחיים, אבל - - -

יעקב מרגי: נכניס הסתייגות שאם יש לזה עלות של 300 שקל זה ירד מאגרת הרישוי של הרכב.

יעקב מרגי: מספיק, כמה אפשר לסלול כבישים על חשבוננו?

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

בועז טופורובסקי: תודה רבה על זכות הדיבור.

בועז טופורובסקי: כל הכבוד למשרד התחבורה, לשרת התחבורה, למנכ"ל המשרד ולכל הצוות, שסוף-סוף מביאים תקנות חשובות.

יעקב מרגי: הדובר הוא יושב-ראש ועדת משנה של ועדת הכלכלה לעניין בטיחות בדרכים ומניעת תאונות.

אימאן ח'טיב יאסין: לא הזכרת שגם אני בתחבורה ציבורית.

יעקב מרגי: תחבורה בחברה הערבית.

אימאן ח'טיב יאסין: מה זה?

אימאן ח'טיב יאסין: זו אפליה, גם נגד נשים וגם נגד ערבים.

אימאן ח'טיב יאסין: ..

יעקב מרגי: אני מקבל את המחאה.

יעקב מרגי: מגיע לי, הייתי צריך לציין את זה מיד.

יעקב מרגי: נכון, צודקת.

בועז טופורובסקי: אימאן, הם החריגו את התחבורה הציבורית, תיכף אתייחס לזה.

בועז טופורובסקי: אני רוצה להגיד כל הכבוד על האומץ להביא תקנות לא פופולריות.

בועז טופורובסקי: להגיד לאנשים שהם חייבים להתקין זה לא פופולרי, כל הכבוד.

בועז טופורובסקי: ניהלנו המון ישיבות, היו ישיבות עוד לפני הכנסת הנוכחית, אבל גם ישיבות בכנסת הנוכחית, גם בוועדת המשנה שאני עומד בראשה וגם בוועדה לזכויות הילד, ובכל הוועדות דיברנו על זה שאנחנו דורשים שיהיה פתרון כבר בקיץ הנוכחי, שלא ימותו ילדים סתם וייהרסו משפחות לחלוטין בקיץ הנוכחי.

בועז טופורובסקי: כאן מדברים על כניסה לתוקף בעוד שנה וחצי, זאת אומרת הקיץ הקרוב אבוד.

בועז טופורובסקי: אני חושב שלא צריך לדאוג בגלל הנושא של הפתרון הטכנולוגי, כי ברגע שהשוק יראה שיש תקנה, יש תקן ויש חובה, יהיו עוד המון חברות שייכנסו לזה ויזמים שיפתחו ויעמדו בתקנות ובתקן ותהיה תחרות על המחיר.

בועז טופורובסקי: זה יהיה, וטוב שיהיה.

בועז טופורובסקי: כל הנושאים של הפחד מטכנולוגיה חדשה היו מונעים כניסה של מצלמות רברס, מערכות בקרה פסיביות, מערכות בקרה אקטיביות, חגורת בטיחות מאחור ומקדימה.

בועז טופורובסקי: תמיד אפשר לפחד, אבל הדברים האלה יצילו חיים ואנחנו צריכים לעודד את זה.

בועז טופורובסקי: איפה שיש בעיות צריך להתייחס אליהן.

בועז טופורובסקי: יש לי מספר שאלות, שאשמח שתתייחסו אליהן אחר כך. א.

בועז טופורובסקי: מסמך סקירה כללית קצרה מה התקן אומר; ב.

בועז טופורובסקי: למה רק ב-1 ביוני 2021 ולא כבר ב-1 ביוני בשנה זו?

איתי עצמון: זה השנה הזאת.

איתי עצמון: אנחנו ב-2021.

בועז טופורובסקי: סליחה, אני מצטער.

בועז טופורובסקי: קבלו עוד מחמאה שעמדתם בדרישה ספציפית של הוועדה לזכויות הילד.

יצחק פינדרוס: למה אתה נותן שישה חודשים?

יצחק פינדרוס: תוך שבוע.

בועז טופורובסקי: הבעיה היא הקיץ; אנשים לא מתים כשקר בחוץ, אנשים מתים כשיש שמש וחם בחוץ.

יעקב מרגי: אתה אמן, חבר הכנסת פינדרוס.

יעקב מרגי: אפילו את הציניות שלך לוקחים ברצינות.

בועז טופורובסקי: אני מבין את הציניות, אבל אני חושב שזה דבר חשוב ואנחנו צריכים את זה כמה שיותר מהר.

בועז טופורובסקי: החרגתם את התחבורה הציבורית.

בועז טופורובסקי: אני מבין את ההסבר שנתתם, אבל רכבי הסעות, למשל, אפשר להסביר למה הם צריכים לעמוד בתקן הזה, אבל אם יש להם תקן אחר, שהוא פחות מחמיר מהתקן הזה, אנחנו חייבים שיהיה להם לפחות ברמה הזאת, ואשמח שתתייחסו.

יעקב מרגי: לפי התקנה חייב הנהג לפני שהוא יורד או עולה לבדוק את כל - - -

בועז טופורובסקי: אבל חייב לו במינימום מה שאנחנו דורשים מאזרחים אחרים, וכבר תתייחסו לזה.

בועז טופורובסקי: הדבר האחרון הוא למשרד האוצר, וגם למשרד התחבורה: המחירים ירדו, אבל שיש מקום, בטח בהתחלה, לתמרוץ כלכלי.

בועז טופורובסקי: המדינה צריכה לשים את היד בכיס ולהגיד: אם אנחנו מכריחים הכנסה של מערכת, נממן אותה או נשתתף בחלק - - -

יעקב מרגי: לא ראית שהאוצר פגוע כי לא ביקשו מהם.

בועז טופורובסקי: כמו שאמרת, נגיע לאגרה ולכל הדברים האלה.

בועז טופורובסקי: בשורה התחתונה אני מברך.

בועז טופורובסקי: יש כל מיני הערות ספציפיות ועל נושאים, אבל כל הכבוד לכם על האומץ, המשיכו כך.

בועז טופורובסקי: אני מקווה שזה יגיע לאישור כמה שיותר מהר, עם כל התיקונים והבדיקות.

יעקב מרגי: יצחק פינדרוס, בבקשה.

יצחק פינדרוס: כפי שאמרתי לך קודם, רציתי במסגרת הצעה לסדר-היום - - -

יעקב מרגי: ובכל זאת.

יצחק פינדרוס: תן לי כמה דקות לסיים, אנסה לעשות את זה בקצרה.

יצחק פינדרוס: סיימתי כאן בבניין דיון ב-12:00 בלילה בוועדה שאני לא חבר בה.

יצחק פינדרוס: אתה יודע שאני משתדל להיות בוועדות שאני חבר בהן, לא תמיד מצליח; בוועדה שאני לא חבר בה ביליתי שבוע וחצי.

יצחק פינדרוס: על מה ביליתי שבוע וחצי?

יצחק פינדרוס: על דיון בוועדה לזכויות הילד על תקנות שהביא שר נכבד בישראל.

יצחק פינדרוס: מישהו לחש לאוזניי לפני שבוע וחצי שהמשמעות של התקנות היא שיעלה עוד 500 שקל לילד במעון יום, בטעות, בגלל איזו תקנה.

יצחק פינדרוס: נכון.

יצחק פינדרוס: באו לשם ארגוני הורים, הורים ששכלו את ילדיהם, היו פה בכנסת במשך שבוע וחצי, אני לא יודע אם ראיתם אותם במסדרונות.

יצחק פינדרוס: בכו בדמעות שליש, איך אני מוכן להילחם בדבר הזה שהולכים לעשות למען בטיחות הילדים.

יצחק פינדרוס: מה לעשות, משום מה, בכנסת קבעו שבתקופת בחירות לא עושים חוקים, אבל תקנות בוועדות עושים.

יצחק פינדרוס: מצאו להם השרים מקום להתגדר בו, לעשות הון פוליטי ולהביא תקנות.

יעקב מרגי: ספר לי מה נגמר שם עם המעונות.

יצחק פינדרוס: באותו דיון, כמו עכשיו, כל משרדי הממשלה לא היו שותפים.

יצחק פינדרוס: החליטו שבמקום שתהיה על כל שמונה ילדים מטפלת תהיה על כל חמישה ילדם מטפלת.

יעקב מרגי: ומי יישא בעלות?

יצחק פינדרוס: מי יישא בעלויות?

יצחק פינדרוס: אגיד לך עד כמה הבדיחה מצחיקה – בא השר ואומר שהאוצר יישא בעלויות; האוצר אומר: עוד לא התייעצו אתי בכלל על התקנות.

יצחק פינדרוס: אבל לא משנה, שהאוצר יישא בעלויות.

יצחק פינדרוס: אין אפילו מנגנון במדינת ישראל שיכול לסבסד דבר כזה, כי במעונות יום זה מסובסד פר ילד באופן יחסי להכנסה של ההורים.

בועז טופורובסקי: אבל פינדרוס, הם מדברים על זה ארבע שנים.

יצחק פינדרוס: תן לי לסיים.

יצחק פינדרוס: אפשר לקבוע תקנות, לקבוע תקנות איך מסבסדים את הדלתה, כי אפשר לסבסד אחוז מסוים, דבר מסוים, אבל איך מסבסדים את העלות של 500 שקל פר ילד?

יצחק פינדרוס: אין דרך.

יצחק פינדרוס: בא השר, אני אומר לו: אתה מאכער או אתה שר?

יצחק פינדרוס: מה אתה בדיוק?

יצחק פינדרוס: הוא אמר: אתם, חברי הוועדה לזכויות הילד, תדרשו מהאוצר 600 מיליון שקל ומנגנון שיפצה את מעונות היום על העלויות האלה.

יצחק פינדרוס: שבוע וחצי מתנהל דיון וזה זה ככה: חלק מהחברים הם רוצחים, לא אכפת להם שילדים נפגעים במעונות היום, וחלק מהחברים אומרים: מה זאת אומרת, אנחנו בעד הילדים.

יצחק פינדרוס: אתמול בלילה שלחו תקנות, עוד לא הספקנו לקרוא אותן, אני קם בבוקר – אותו דבר, תקנות.

יצחק פינדרוס: יסלח לי כבודו, אני בעד, מדברים על זה שנים, תאמין לי, מכיר את זה.

יצחק פינדרוס: אספר אפילו סוד: לפני עשור קיבלתי פניות מחוץ לארץ מחברות שפיתחו כל מיני דברים שהן רוצות להיכנס לארץ, שאעזור להן עם רגולציה.

יצחק פינדרוס: מכיר את הנושא, לא נולדתי אתמול.

יצחק פינדרוס: אני מכיר את הדיונים האלה, אני בעד.

יצחק פינדרוס: אבל לא צריך ללכת רחוק, אני קורא את התקנה הראשונה והאחרונה.

יצחק פינדרוס: התקנה הראשונה אומרת: לא יסיע אדם ילד עד גיל 5.

יצחק פינדרוס: אני, ברוך השם, סיימתי ללדת ילדים בשלב זה, לגלגול הזה, יש לי נכדים.

יצחק פינדרוס: הבן שלי מבקש ממני: תקפיץ אותי לשבת אליך הביתה.

יצחק פינדרוס: יש לי בנים אברכים, אברכים לא מחזיקים רכבים.

יצחק פינדרוס: אני מעלה אותו, עם אישתו ועם הנכד – עברתי עבירה פלילית כי אין לי מנגנון באוטו.

יצחק פינדרוס: האוטו שלי מהכנסת; אם אגיע לקצין הכנסת ואגיד שאני רוצה מנגנון באוטו, הוא יגיד לי: אין לך ילדים, למה אתה רוצה?

יצחק פינדרוס: אתה עושה הסעת המונים?

יצחק פינדרוס: אני נוסע לקחת את הנכד שלי – עברתי עבירה פלילית.

יצחק פינדרוס: סתם, רק קראתי את התקנה הראשונה, עוד לא נכנסתי לעומק.

יצחק פינדרוס: הלכתי לתקנה האחרונה, ופה אני רוצה להפנות למה שאמרת.

יצחק פינדרוס: התקנה רוצה לקבוע תאריך יום כ"ה בסיון התשפ"א.

יצחק פינדרוס: יש לי שאלה אליך: כמה חברות וחנויות בישראל אתה מכיר שמתקינים את זה היום?

יצחק פינדרוס: יצטרכו לעשות רגולציה, מכון התקנים יצטרך לאשר את זה.

יצחק פינדרוס: אנחנו אזרחי ישראל; יש לי צ'יפ עם רעיון, כמה זמן לוקח עד שמכון התקנים, שישב פה ובכה עם המתחרים שלו, יאשר לי שזה תקני?

יצחק פינדרוס: ואחרי שהוא יאשר לי, כמה זמן ייקח למשרד התחבורה, שרץ לפה באמצע הלילה?

יצחק פינדרוס: הוא גם ירוץ לאשר לי?

יעקב מרגי: הסינים נכנסו לאתר של משרד התחבורה, זיהו את התקנות וכבר ייצרו את המוצר.

יעקב מרגי: הוא כבר בדרך לארץ.

יצחק פינדרוס: כן כן, הבנתי.

יצחק פינדרוס: כשהכניסו לפה מוביליי בשביל למנוע תאונות דרכים – ודרך אגב, לא פחות הרוגים מהילדים שנשכחו באוטו, שכל ילד זה עולם ומלואו.

יצחק פינדרוס: מדינת ישראל עשתה מערכת מה אתה עושה ברכבים חדשים, אתה עושה תהליך – תהליך שיתחיל מחר בבוקר מצדי.

יצחק פינדרוס: א.

יצחק פינדרוס: לוקח למשרד התחבורה חצי שנה לארגן את זה, אבל בוא נגיד שהם יעשו את זה מהר, יותר מהר מאשר אותו אזרח מסכן שצריך למצוא ספק, ועד אז הוא פלילי, הוא לא יכול להיכנס לאוטו – או לא פלילי, או כן המשרד לביטחון הפנים או משרד המשפטים.

יצחק פינדרוס: חבר'ה, יש לי תחושה, ואמרתי את זה בהתחלה, שבדיוק כמו עם גילה גמליאל, בדיוק כמו עם איציק שמולי, שרים בתקופת בחירות – שאני מכבד אותם מאוד, כל אחד כבודו במקומו מונח – רוצה כותרות יפות בערב בחירות.

יצחק פינדרוס: יצא שהשר בא להציל נפשות בישראל ואנחנו באנו להרוג, ולכן ביקשתי לעצור.

יצחק פינדרוס: בסיפור הזה עם איציק שמולי נפלתי, שבוע וחצי ביליתי בכנסת בשביל לנסות לעצור את זה, כי כל הזמן היה הלוך וחזור עד שג'בארין הבין על מה מדובר.

יצחק פינדרוס: אתמול ב-12:00 בלילה הורדנו לפחות את החלקים הבעייתיים, כשהשר איים שימשוך את התקנות ומשך אותנו עד 12:00 בלילה הלוך וחזור.

יצחק פינדרוס: תעצור את המשחק הזה עכשיו.

יצחק פינדרוס: הוא יכול להימשך פה שלושה שבועות ואנחנו נהפוך להיות אלה שלא אכפת להם חיי אדם והם יהפכו להיות הצדיקים שבאים להציל חיי אדם.

יצחק פינדרוס: לכן אני מבקש ממך לעצור את הדיון המצחיק הזה.

יצחק פינדרוס: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

הילה שי וזאן: סליחה?

יעקב מרגי: סליחה, חברת הכנסת הילה שי וזאן.

יעקב מרגי: אני אשם שהרגלת אותנו שאת לא פה?

הילה שי וזאן: עשרה ימים לא הייתי.

הילה שי וזאן: תודה.

הילה שי וזאן: נאמרו פה דברים חשובים, ראיתי גם כמה הערכות של כל מיני גורמים לגבי כמה ילדים.

הילה שי וזאן: מעט מאוד ילדים, ואז עושים חישוב נוראי ומנסים לרמוז שזה רק שלושה ילדים, שזו עלות של 23 מיליון, כאילו אפשר לכמת חיים של ילד.

הילה שי וזאן: את זה אני שמה בצד, ואמר היושב-ראש באופן ברור שעל זה אין ויכוח.

הילה שי וזאן: אבל יש שאלות מאוד חשובות שצריכות לעלות, כמו שאמר פה חברי, שאנחנו חייבים לקבל עליהן תשובות לפני שאנחנו מעבירים תקנות כאלה, כי אחרת זה לא הגיוני.

הילה שי וזאן: אחת, ההערכה שקיימת כרגע אצל משרד התחבורה, של 300 מיליון, לא מביאה בחשבון את האפשרות שיהיה ייקור של המערכת.

הילה שי וזאן: אני מדברת עכשיו כיושבת-ראש ועדת המשנה לצרכנות, אני מסתכלת בעיניים צרכניות של ההורים, שעכשיו מתמודדים גם עם הקורונה, ויכול להיות שהם יצטרכו להחזיק שתיים או שלוש מערכות.

הילה שי וזאן: עד לפני שנה הייתי צריכה שתי מערכות, למשל.

הילה שי וזאן: אני באה מעיניים צרכניות.

הילה שי וזאן: יכול להיות שיהיה ייקור, כי ברגע שזה ייכנס בתקנות ויהפוך להיות חובה, כולם יצטרכו לעשות את זה.

הילה שי וזאן: מצד אחד זה יכול להביא להרבה אנשים - - -

יעקב מרגי: לפעמים לא.

יעקב מרגי: לפעמים כשיש מכשיר נדיר בהתחלה הוא עולה כמו משכנתה וכשהוא נכנס לשוק הוא יורד.

הילה שי וזאן: אז נסכים על דבר אחד – שאי-אפשר לדעת מה זה יעשה.

יעקב מרגי: אי-אפשר.

הילה שי וזאן: אין לנו הערכות.

הילה שי וזאן: למה?

הילה שי וזאן: כי היום אנחנו לא יודעים אפילו על מערכת אחת, ודאי לא על כמה – שזה מה שאנחנו רוצים, אנחנו רוצים תחרות – שעומדות בתקן שמוצע.

יעקב מרגי: יבואני הרכב כבר אומרים: מי שיקנה קיא יקבל אביזר תקני.

הילה שי וזאן: אמר יצחק בצדק: הרגולציה – אנחנו יודעים במדינה הזאת, הביורוקרטיה – אנחנו יודעים במדינה הזאת.

הילה שי וזאן: כמה זמן ייקח עד שמערכת תעבור אישור אנחנו לא יודעים, הנתונים האלה חייבים לבוא בפנינו כשאנחנו מחייבים את הצרכן לשים מערכת כזו.

הילה שי וזאן: נקודה נוספת, יש הרבה מאוד אפליקציות בשוק.

הילה שי וזאן: לא שמעתי, לא ראיתי בסקירה של משרד התחבורה שבדקו אולי יש אפליקציות שיכולות לעשות תפקיד דומה לא בעלות כזו גבוהה לצרכן, של 300 עד 500 שקלים למערכת.

הילה שי וזאן: כמה זמן לוקח לאשר מערכת במכון התקנים?

הילה שי וזאן: אולי להציע אפילו שהתקנות ייכנסו לאישור רק לאחר כמות מסוימת של מערכות מאושרות, שנדע לפחות שאנחנו, כוועדת כלכלה, דואגים לתחרות.

הילה שי וזאן: גם לגבי הטבת המס, שהיום ניתנת רק למערכות יקרות ברכבים חדשים – אולי, כמו שנעשה במוביליי, אפשר לשקול להחיל את זה דווקא על רכבים יותר ישנים, כי לא לכל ההורים יש רכבים חדשים, ולאו דווקא היוקרתיים שביניהם.

הילה שי וזאן: לפחות נכוון פה את ההטבה למקום שהוא יותר נזקק.

הילה שי וזאן: דבר אחרון, אני יודעת שאיטליה היא המדינה היחידה שמצאנו בהכנה שיישמו והכניסו את הדבר הזה.

הילה שי וזאן: אשמח לראות איזושהי הסקת מסקנות: איך זה עובד באיטליה, מה העלות על הצרכן, מה זה גרם לתחרות, האם היו עוד מערכות.

הילה שי וזאן: כרגע אני מסתכלת על אירופה וחוץ מאיטליה אף מדינה לא לקחה את זה על עצמה, אף מדינה לא הכניסה, זה קצת תמרור אדום.

הילה שי וזאן: בואו תענו לנו על השאלות האלה.

יעקב מרגי: זה אדום בוהק בגלל שזה בא מאיטליה.

הילה שי וזאן: יכול להיות, אז צריך לתת את הדעת על כך.

הילה שי וזאן: תנו לנו את התשובות לשאלות, גם לשאלות של חברי יצחק, שהלך, לגבי הצורך בכמה מערכות וכו', ואז נשקול אם לאשר את התקנות.

יעקב מרגי: עו"ד רחלי טבת ויזל מנכ"לית הרלב"ד, בבקשה.

רחלי טבת ויזל: אני רוצה להתרחק מהשאלות שעלו פה, גם מהדברים הציניים וגם מהדברים הפוליטיים לכאורה.

רחלי טבת ויזל: אותנו זה לא ממש מעניין.

רחלי טבת ויזל: יש מס קבוע מדי שנה – ואנחנו עושים המון הסברה – של מספר ילדים שמתים ברכב או מספר ילדים שנפצעים, וזה קורה שנה אחרי שנה.

רחלי טבת ויזל: שנים אנחנו מדברים על זה, סוף-סוף מעלים לפה איזשהו סוג של פתרון, איזשהו סוג של תקנות.

רחלי טבת ויזל: אני פונה אליכם ואומרת: שימו בצד ציניות, שיקולים זרים.

רחלי טבת ויזל: תעזבו את כל זה.

רחלי טבת ויזל: יש פה תקנות שמיועדות להציל חיים ויש פה הזדמנות.

רחלי טבת ויזל: זה דבר אחד.

רחלי טבת ויזל: דבר שני שאני רוצה להגיד, לגבי העלויות של המכשירים האלה.

רחלי טבת ויזל: ראינו לפני שנה ושנתיים שיש לא מעט מכשירים בשוק, חלקם בעלות הרבה יותר נמוכה.

רחלי טבת ויזל: יבחר ההורה אם הוא רוצה לשים את ה-50 שקל או ה-700 שקל, אבל הוא יוכל לעשות את זה.

הילה שי וזאן: איזה 50?

הילה שי וזאן: לפי משרד התחבורה זה 300 עד 500 שקל.

רחלי טבת ויזל: שכחנו שאנחנו מחייבים את ההורים לשים ברכבים כיסאות בטיחות ובוסטרים.

רחלי טבת ויזל: הם עולים הרבה יותר כסף, והתרגלנו לזה שההורים קונים, לא המדינה קונה, לא את הבוסטר ולא את הכיסא היקר.

רחלי טבת ויזל: זה עולה הרבה יותר והתרגלנו לזה שאנחנו, כהורים, יש לנו אחריות על הילדים שלנו.

רחלי טבת ויזל: אגב, חבר הכנסת פינדרוס, גם לסבא וסבתא יש אחריות על הילד.

רחלי טבת ויזל: יש לא מעט ילדים שנשכחו אצל סבא וסבתא או אצל מטפלת או אצל דוד, והציפייה שלנו היא שיהיה לזה פתרון.

רחלי טבת ויזל: משרד התחבורה מגיע סוף-סוף – וזה לא מהיום, אני ארבע שנים ברלב"ד, אני שומעת דיונים על הנושא הזה כל הזמן – ומציע פתרון בתקנות.

רחלי טבת ויזל: אנחנו, כרלב"ד מבקשים לתמוך בזה ושסוף-סוף יקרה פה משהו, כי עד עכשיו לא קרה שום דבר.

רחלי טבת ויזל: יש הזדמנות לתמוך במשהו שיקדם, אז קדמו את זה.

יעקב מרגי: את מכירה את התקנות?

רחלי טבת ויזל: כן, אני מכירה את התקנות.

רחלי טבת ויזל: יכול להיות שהזמן לא יספיק כדי להיערך, אז בסדר - -

יעקב מרגי: הזמן הוא לא בעיה.

יעקב מרגי: את הזמן נתאים בדיון.

רחלי טבת ויזל: - - תעשו הערכה של זמנים.

רחלי טבת ויזל: אנחנו מכירים את התקנות ואנחנו תומכים בהן, אנחנו לא חושבים שיש מאחוריהן איזשהו מניע זר, חוץ מניסיון להציל את הילדים.

רחלי טבת ויזל: ניסינו לעשות דברים אחרים, ניסינו בהסברה, ועדיין אנחנו מעלים מס שנתי של ילדים מתים.

רחלי טבת ויזל: זה אמנם שניים-שלושה ילדים מדי שנה, אבל זה המון.

הילה שי וזאן: זה עולם ומלואו, זה לא קשור.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: המשרד לביטחון פנים.

הילה שי וזאן: אני רוצה רק להגיד משפט.

הילה שי וזאן: אם עכשיו הם מציגים לנו ארבע-חמש מערכות של 50 שקלים, כמו שהיא אמרה, אני מושכת את כל הטענות ואת כל השאלות הצרכניות שלי.

יעקב מרגי: נשמע.

יעקב מרגי: אני בכוונה לא נכנס להתקנים.

יעקב מרגי: אם ישר הייתי מבקש שיראו לי את ההתקן היו חושבים שבאתי מטעם איזו חברה.

יעקב מרגי: אני מכיר את הרגישויות.

הילה שי וזאן: גם זה שדבר הוא נכון לעשות אותו, צריך לעשות אותו נכון.

יעקב מרגי: צודקת, אנחנו לא שם.

יעקב מרגי: כרגע אנחנו בדיון מקדים.

יעקב מרגי: המשרד לביטחון פנים.

נועם בגיינסקי: שלום, כבוד היושב-ראש.

נועם בגיינסקי: אני ראש מחלקת התנועה.

נועם בגיינסקי: אנחנו בהחלט תומכים בקידום החוק הנ"ל.

נועם בגיינסקי: קיבלנו את הגרסה הקודמת של החוק והעברנו את ההתייחסויות שלנו למשרד התחבורה.

נועם בגיינסקי: מבחינת ההתייחסות שלנו, שתי נקודות שאני מבקש להעלות.

נועם בגיינסקי: הראשונה היא נושא המוניות; יש פה התייחסות לרכבים פרטיים, כמובן שלגבי האוטובוסים יש תקנה נפרדת, אבל יש גם הרבה מאוד מוניות שמבצעות הסעות, בעיקר של ילדים בסיכון או ילדים של חינוך מיוחד, ואנחנו חושבים שזה נכון לחייב גם את המוניות האלה במערכות האלה, במיוחד כשמסיעים ילדים עד גיל 5, כמובן.

נועם בגיינסקי: זה דבר ראשון.

נועם בגיינסקי: דבר שני, מדובר פה על שלוש מערכות שהן בשני כובעים – מערכת מקושרת ומערכת מחוברת.

נועם בגיינסקי: אנחנו, כמשטרה, פשוט בודקים אם יש מערכת או אם אין מערכת, אם המערכת קיימת או לא קיימת ברכב.

נועם בגיינסקי: אין לנו שום מושג איך נראה אותו אישור של מערכת, איפה הוא צריך להיות, איך הוא צריך להיות ברכב, איפה הוא מודבק.

נועם בגיינסקי: אני גם לא בטוח שזה נכון שאנחנו, כמשטרה, נבדוק את הדברים האלה.

נועם בגיינסקי: זה משהו שנכון שייבדק במסגרת הרישוי השנתי של הרכב, בטח כשמדובר במערכות שהן מערכות מחוברות.

נועם בגיינסקי: מעבר לזה, אנחנו בהחלט בעד תיקון התקנות.

נועם בגיינסקי: אנחנו בעד הצלת חיים, בטח של ילדים קטנים.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: עמיחי פישר, משרד ראש הממשלה.

עמיחי פישר: שלום, אתייחס למה שכבוד היושב-ראש מעלה שוב ושוב מבחינת התהליך.

עמיחי פישר: התזכיר עלה ב-1 בנובמבר לאתר החקיקה, לא הכרנו את זה לפני.

עמיחי פישר: דיבורים אולי היו, אבל לא היה תהליך עבודה מסודר.

עמיחי פישר: בהתאם להחלטת הממשלה, אנחנו מעירים על דברי חקיקה.

עמיחי פישר: יש פה מעמד מסוים ומוגדר בהתייחס לדוחות RIA.

עמיחי פישר: דוח ה-RIA היה מאוד דל – בחלופות שלו, בתהליך השיתוף שלו, באפשרויות שהוא מעלה, באיזונים שהוא מייצר.

עמיחי פישר: בהתאם לסמכויות שלנו, שלחנו בקשה להתייחסות ולא קיבלנו עד זה הרגע שום דבר שמתייחס לפנייה שלנו.

עמיחי פישר: כנ"ל, הדוח לא הועבר לכנסת.

יעקב מרגי: ולאור זאת, מה עמדתכם?

עמיחי פישר: קודם כול, מבחינת התהליך, התהליך לא - - - דבר שני, מבחינת הדבר עצמו, כמו שאמרו החברים, מדובר ברגולציה עם עלויות מאוד גבוהות, עם המון בעיות ביורוקרטיות של תקנים, שאלות של תחרות, ואי-אפשר להעביר דבר כזה בלי עבודת מטה רצינית.

עמיחי פישר: סתם אשאל שאלה מאוד פשוטה: יש לי שני ילדים בגילים הרלוונטיים - - -

יעקב מרגי: מכובדי, אולי התבלבלת.

יעקב מרגי: אתה בא – ככה גם הציגו לי אותך – מטעם משרד ראש הממשלה, ממונה על הרגולציה.

יעקב מרגי: נכון?

עמיחי פישר: נכון.

יעקב מרגי: אני שואל עכשיו: משרד ראש הממשלה תומך, למרות שלא דיברו אתכם ולא התייעצו אתכם?

יעקב מרגי: המוצר הזה ראוי לחקיקה או לא ראוי לחקיקה?

יעקב מרגי: תענה לי כן או לא, מתנגדים או תומכים.

עמיחי פישר: מתנגדים.

עמיחי פישר: צריך לעבור פה תהליך הרבה יותר רציני.

יעקב מרגי: אני יכול לומר לפרוטוקול שמשרד ראש הממשלה מתנגד לתיקון התקנות האלה.

עמיחי פישר: כן.

יעקב מרגי: תודה רבה לך.

עמיחי פישר: אבל אני יכול להעלות עוד נקודה?

יעקב מרגי: כן, בבקשה.

יעקב מרגי: עכשיו אתה יכול גם לספר סיפור, אם אתם רוצה.

עמיחי פישר: אעלה נקודה.

עמיחי פישר: הורה שנולד לו תינוק ורוצה לקנות כיסא בטיחות, הוא חייב לקנות כיסא בטיחות.

עמיחי פישר: נגיד שהוא רוצה לקנות כיסא בטיחות ב-1,000 שקל, עכשיו הוא צריך להוסיף מערכת שעולה 300 שקל.

עמיחי פישר: מה יקרה, למה זה יתמרץ אותו?

עמיחי פישר: הוא יקנה עכשיו כיסא ב-1,300 שקל?

עמיחי פישר: לא, הוא יוסיף את המערכת ויקנה כיסא שהוא איכותי פחות, ב-400 שקל.

יעקב מרגי: אני מעדיף להתאפק ולא לענות לך על השאלה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבל שהיא נשאלה בכלל.

יעקב מרגי: יש משרדי ממשלה נוספים שרוצים להתייחס בזום?

יעקב מרגי: אם אין התייחסויות נעבור הלאה לנציגים אחרים.

עופר מלכה: אני רוצה לדבר, כבודך.

עופר מלכה: אני רוצה לענות לכמה דברים, ברשותך.

יעקב מרגי: אבל אני לא בשלב התשובות, עופר.

יעקב מרגי: למה לך?

יעקב מרגי: חכה.

עופר מלכה: אני ממש מבקש להעמיד על דיוקם, זה חשוב לי.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

עופר מלכה: כפי שאמרתי קודם, התהליך ארך מספר שנים והוא לא תהליך חדש.

עופר מלכה: הנושא של משרד ראש הממשלה – אני לא בטוח שמנכ"ל משרד ראש הממשלה מסכים עם מר עמיחי פישר.

יעקב מרגי: אז תבדוק את זה.

עופר מלכה: אבדוק את זה בהחלט, אבל ה-RIA נועד להקל ולפשט את הביורוקרטיה ומה שאתם עושים זה בדיוק הפוך – אתם מכבידים, מקשים וגורמים לעלויות.

עופר מלכה: עשינו תהליך RIA מלא, ואם אתה טוען שלא – אתה טועה.

עופר מלכה: לגבי זה שלא ענו לך, אני מציע שתפתח את תיבת המייל שלך ותראה תגובות ותשובות.

יעקב מרגי: רק תיתן הבהרה שאתה פונה לעמיחי, לא אליי.

עופר מלכה: לעמיחי.

עופר מלכה: אני אומר לעמיחי: תפתח את תיבת הדואר, תראה שענו לך.

עופר מלכה: יש לך נציג אצלנו, נציג שעושה RIA ועשה RIA, ואתם הגדרתם אותו כאחד הטובים במגזר הממשלתי שעושה RIA.

עופר מלכה: אז עשינו RIA ועשינו תהליך סדור וארוך, ותפסיקו להגיד שלא עשינו תהליך סדור.

עופר מלכה: למה זה לא קיים בחו"ל?

עופר מלכה: מכיוון שמזג האוויר בחו"ל מזג האוויר שונה ממזג האוויר בארץ.

עופר מלכה: בחו"ל גם לא מחסנים, אז נפסיק את החיסונים?

עופר מלכה: אני שואל אתכם.

יעקב מרגי: אולי אין להם גלי חום כמונו, אבל יש להם גלי קור.

יעקב מרגי: תאמין לי, אם תשכח תינוק במקומות שהייתי בהם, עם מינוס 28 מעלות או מינוס 15 מעלות, תקבל אותו שלגון.

הילה שי וזאן: ובשנים האחרונות יש להם גלי חום.

עופר מלכה: אנחנו, כמשרד, מצילים חיים, נועדנו להציל חיים, תפקידנו להציל חיים.

עופר מלכה: יש אין-סוף מערכות, כבוד חברת הכנסת.

עופר מלכה: יש מערכות, אפשר לחפש אותן באינטרנט, העניין הוא שברגע שנעשה תקנות כל המערכות האלה יעברו תקינה, אנחנו חייבים את התקינה.

עופר מלכה: הקלנו מאוד בתקינה ובבדיקה.

הילה שי וזאן: אתה יודע להגיד כמה מערכות קיימות עומדות בתקינה המוצעת היום?

עופר מלכה: לא עומדות בתקינה מכיוון שלא היה תמריץ ליזמים, ליבואנים וליצרנים לתקן את התקינה, מכיוון שלא היו תקנות.

עופר מלכה: אז הוא אומר: אם אני יכול למכור בלי לשלם למכון התקנים, למה שאשלם?

עופר מלכה: זה דבר אחד.

עופר מלכה: דבר שני, מכון התקנים דרש דרישות מחמירות, והם אמרו: אנחנו לא עוברים את זה.

עופר מלכה: בחנו את זה, שקלנו את השיקולים, עשינו את האיזונים המתבקשים, קבענו תקנות שיקלו כדי שכמה שיותר יצרנים ויזמים יוכלו לעבור את רף התקן, ועכשיו כשיאושרו התקנות האלה יהיה להם תמריץ לשלם את האגרה למכון התקנים כדי לקבל את תו התקן.

עופר מלכה: לכן כל כך חשוב שתעזרו ותאשרו את הדבר הזה.

עופר מלכה: הדבר הזה לא נעשה מבחינה פופוליסטית, הוא לא נעשה מבחינה פוליטית.

עופר מלכה: האמירות האלה פשוט מקוממות.

עופר מלכה: אנחנו מנסים להציל חיים ואנחנו מואשמים באמירות פופוליסטיות כאלה ואחרות.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: נועה זלצמן, מאז הדיון הקודם הגבלנו את מהירות הדיבור, אז בבקשה, לובי 99.

נועה זלצמן: שלום.

נועה זלצמן: קודם כול, בתור אמא לילד בן שנה, אני מבינה לחלוטין את הרצון בתקנות האלה, אבל אני רוצה למקד את הדברים שלי לא בתקנות אלא בתקן.

נועה זלצמן: הזכרת את התחקיר שפורסם בתוכנית עובדה על החוק שמחייב אפוד זוהר, שהוא חוק שאין ספק שהוא למטרה טובה, אבל בדיעבד התברר שהנהנית העיקרית ממנו היא חברה אחת בשם 3M.

נועה זלצמן: לכן השאלות שאשמח לקבל עליהן תשובה הן: קודם כול, כמה חברות עומדות היום בתקן למערכת כזאת?

נועה זלצמן: כמה חברות יכולות לספק מערכות למאות אלפי רכבים - -

יעקב מרגי: נעלה את מכון התקנים אחרייך.

נועה זלצמן: - - ואולי אפילו מיליוני רכבים תוך חצי שנה, שזה זמן מאוד קצר?

נועה זלצמן: שוב, אין לי ספק בכך שהמטרה של התקנות הללו חשובה, אבל אני רוצה למנוע מצב שבדיעבד יתגלה שהתקן הזה נתפר למידותיה של חברה מסוימת.

נועה זלצמן: תודה.

יעקב מרגי: מה שאני רמזתי, אם קרה – לא אמרתי שזה קרה, שאלתי אם זה קרה – אבל אמרת את זה כעובדה.

יעקב מרגי: צריך את זה לומר בזהירות.

הילה שי וזאן: שמא.

הילה שי וזאן: היא אמרה שמא.

יעקב מרגי: אנחנו לא פרנואידים, אבל שמא, ולמען למנוע לזות שפתיים.

יעקב מרגי: תודה רבה לך.

יעקב מרגי: מכון התקנים לא אתנו?

יעקב מרגי: עוזי אלוף, לא נמצא?

יעקב מרגי: אנעל את הדיון, אני לא יכול להגיע לדיון משמעותי בלי מכון התקנים.

יעקב מרגי: גיל בן דוד, יזם ופעיל למען צעירים מאוכלוסיות מוחלשות, בבקשה.

גיל בן דוד: נעים מאוד, אני בן 23 מבת ים, יזם צעיר, מנסה לעשות מה שאני יכול.

גיל בן דוד: אמנם אני לא מבין גדול כמו משרד התחבורה, אני חלילה לא חושד בכשרים, לא רוצה ללקות, אבל אני כן מבין בטכנולוגיה.

גיל בן דוד: אני אחרי שירות של חמש שנים ב-8200, אני מאוד מבין בטכנולוגיה, אני מאוד מבין מה שוק חופשי עושה לטכנולוגיה, אני גם יודע מה רגולציה ותקינה עושות לטכנולוגיה, כמו שהיה עם מצלמות רכב וחיישני רברס.

גיל בן דוד: קודם כול, היוזמה מבורכת והלוואי שנגיע לאפס תמותה.

גיל בן דוד: אני חושב שכל תקינה רק תעכב את הייצור, היא תחסום יזמים צעירים.

גיל בן דוד: עכשיו, במקביל, אני גם יזם צעיר, אני יודע מה זה ביורוקרטיה, אני יודע מה זה לעבור תקינה, אני יודע מה זה שיש לך מתחרים שהם כבר ענקיים וברגע שיש רגולציה שאומרת שבתוך חצי שנה כולם חייבים להתקין את האמצעים האלה זה אומר שלי, בתור יזם צעיר, אין כבר מה לעבוד, אין לי אפילו במה להשקיע את המאמץ כי בעוד שנה, כשהמוצר שלי יהיה מוכן, או גם אם יש לי כבר מוצר שלא עומד בתקן וצריך לעשות את הפיבוט הזה, זה ייקח לי מספר חודשים, שזה בכלל לא ריאלי.

גיל בן דוד: אין לי את המשאבים לזה, אין לי את הכסף, אוותר מראש והשוק יישאר לשתי חברות גדולות.

גיל בן דוד: זו הנקודה הראשונה.

גיל בן דוד: הנקודה השנייה היא עניין המידתיות, שחברי הכנסת פינדרוס והילה שי וזאן אמרו.

גיל בן דוד: אני חושב שצריך להשקיע את המאמצים במקומות שיש בהם, לצערנו, יותר הרוגים, כמו תאונות דרכים והתחשמלות בבתים.

גיל בן דוד: אם נעשה רגולציה על כל בעיה כזאת נגיע לעולם שהרבה יותר קשה לחיות בו, במיוחד לזוגות צעירים.

גיל בן דוד: גדלתי בבת ים, אני יודע מה זה כשאתה אומר למשפחה להוסיף 100 שקל של קרן קרב בבית ספר והיא מחפשת מאיפה להשיג.

גיל בן דוד: אני חושב שאם ניתן לתהליך הזה להיות טבעי, עוד יזמים ייכנסו.

גיל בן דוד: זה אומר שהמוצרים יהיו הרבה יותר איכותיים, יהיו הרבה יותר זולים, התחרות תהיה רבה.

גיל בן דוד: אם נשאיר את זה רק במצב של רכבים חדשים, אז בכל מקרה נעשינו מדינת ליסינג ולאט-לאט כולם יהיו עם רכבים חדשים ואין טעם להעמיס את זה על הזוגות הצעירים.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: דני ללזר, סמנכ"ל פיתוח אד"י מערכות, בבקשה אדוני.

דני פרשיד ללזר: שלום לך, תודה רבה על ההזדמנות לשוחח.

דני פרשיד ללזר: יש מספר דברים שאנחנו חושבים שחשוב מאוד להעלות אותם בשלב הזה.

דני פרשיד ללזר: אני סמנכ"ל פיתוח וניהול המוצר בחברת אד"י מערכות, אנחנו מודעים מאוד לרגולציות, הבאנו גם מוצרים אחרים שמתחברים לתקנים האחרים שקבענו דרך משרד התחבורה, כך שאנחנו מבינים מה יהיה התהליך.

דני פרשיד ללזר: אנחנו רואים פה כמה נקודות שלדעתנו, ברמה הביצועית, מעמידים אותנו בפני מחסומים.

דני פרשיד ללזר: אחד מהדברים שהעלה חברנו ממשטרת ישראל הוא נושא האכיפה, שהוא מאוד בעייתי בתקן הנוכחי, כי התקן מדבר על מערכות מקושרות ומערכות מחוברות.

דני פרשיד ללזר: כדי שכולם יבינו, במערכת מקושרת מדובר באיזה רכיב ששמים על הכיסא ורכיב אחר שנמצא על מחזיק מפתחות או בטלפון של אותו הורה והקשר ביניהם הוא כזה שאם מתרחקים מהרכב הטלפון מצלצל או מוציא איזו הודעה.

דני פרשיד ללזר: לדעתי, זה לא ניתן לאכיפה.

דני פרשיד ללזר: אותם אנשים שאמורים להיות אלה שבודקים שהמערכת אכן קיימת ועומדת בתקן, הם לא יכולים לבדוק את זה.

דני פרשיד ללזר: כמובן, משטרת ישראל לא מעמידה את האנשים בצד הרחוב ובודקת אם הם מתרחקים או מתקרבים לאוטו.

דני פרשיד ללזר: זה מאוד בעייתי.

יעקב מרגי: אם אני, כשר תחבורה, אומר לך שתגיש לי הצעה למערכת כזו, כמה אתה חושב שהיא תעלה?

יעקב מרגי: מערכת משוכללת, טובה, כמה אתה חושב שתעלה?

דני פרשיד ללזר: מערכת משוכללת, שמתחברת לרכב ואפשר גם לקשור את המערכת לבדיקה שנתית וגם לציין אותה בטסט השנתי בבדיקה מסודרת, להערכתי נעה בין 300 ל-400 שקל לצרכן הסופי.

יעקב מרגי: תודה.

הילה שי וזאן: כמו ההערכה של משרד התחבורה.

דני פרשיד ללזר: זו נקודה אחת.

דני פרשיד ללזר: נקודה שניה היא עלות הבדיקה במכון התקנים.

דני פרשיד ללזר: הייתי, יחד עם שלושה מהנדסים, במכון התקנים לפגישה מאוד מאוד ארוכה.

דני פרשיד ללזר: הבאנו את המערכת, שעומדת בכל התנאים, והם דרשו מאתנו קרוב ל-90,000 שקל לבדיקה.

דני פרשיד ללזר: היום יש כמה הקלות שזה מוריד את העלות, להערכתם, למשהו בין 50,000 ל-70,000 לבדיקת מערכת.

דני פרשיד ללזר: אני חושב שזה לא ישים, זה לא משהו שמישהו מאתנו הולך להשקיע בו, וזה עוד מחסום, לדעתי.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: מכון התקנים אתנו?

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: אתה מכיר את התקנות האלה?

עוזי אלוף: אני מכיר את התקן.

יעקב מרגי: אתה יכול לומר לי, פחות או יותר, כמה התקנים או מערכות כאלה יש בשוק שיכולים לעבור את התקינה?

עוזי אלוף: אני לא יודע, עוד לא התחלתי לבדוק.

עוזי אלוף: עוד לא בודקים על פי התקן.

יעקב מרגי: הבנתי שהייתם חלק מהצוות שקבע את התקינה.

יעקב מרגי: מה הנחה אתכם?

עוזי אלוף: אני אישית לא הייתי בוועדת התקינה שכתבה את התקן, אבל אני יודע מה הנחה אותם.

עוזי אלוף: הנחה אותם הרצון שהתקן שיהיה fail proof – תקן שיהיה מספיק חזק, שלא ייגרמו תקלות ברכיבים השונים של המערכת.

עוזי אלוף: זה לא מכון התקנים, זו ועדת התקינה שהיא ועדה ציבורית, דרשה שורה ארוכה של דרישות שאת חלקן אנחנו לא יודעים בכלל איך לבצע, חלקן קשה לבצע ואלה גם בדיקות חוזרות ונשנות, והכול כדי להבטיח שהמערכת לא תיכשל בזמן אמת – מערכת עתידית, אז לא היו עדיין מערכות.

עוזי אלוף: למשל, יש בתקן דרישה שאומרת שהתקנת המערכת לא תפגע באף אחת ממערכות הבטיחות האחרות ברכב.

עוזי אלוף: מכון התקנים, או כל מעבדה אחרת, לא יודע לעשות את זה, כי התקנה אומרת שאפשר לחבר את המערכת לכל כיסא בטיחות שהוא.

עוזי אלוף: איך אני יודע שהפעולה של כיסא הבטיחות לא נפגעה?

עוזי אלוף: צריך לבדוק אותו על פי התקן שחל עליו, כשהמערכת מותקנת בתוכו.

עוזי אלוף: אם לא – מי שבודק לא יודע.

עוזי אלוף: יש הרבה בעיות בתקן, אמרנו את זה בעבר וגם דרשנו רביזיה בתקן כדי שהוא יהיה כתוב בצורה טובה יותר, שתהיה מקלה יותר.

יעקב מרגי: שתוכלו בבוא העת לבדוק.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: שוקי שדה, בבקשה.

יעקב מרגי: שמו אותך על ועדת הכלכלה.

שוקי שדה: קודם כול, תודה רבה, היושב-ראש.

שוקי שדה: זה כבוד בשבילי להיות אתך בדיונים האלה, ובהחלט, כל זמן שהם נוגעים למערך ההיסעים במדינה אעשה את הכול כדי להשתתף בהם.

שוקי שדה: לתוכן העניין, מערך ההיסעים במדינה בהחלט דוגל ברמת בטיחות מקסימלית, ובייחוד ברמת הילדים, ונעשה את הכול שהפעילות הזאת תתבצע.

שוקי שדה: מעבר לזה, צריך לחשוב טיפה גם על הרמה הכלכלית.

שוקי שדה: בתקופה האחרונה אנחנו מקבלים משימות שונות מהרגולציה, כמו לדוגמה טכוגרף חדש שעולה אלפי שקלים, שכחת ילדים – 300 שקל, ביטול המס על הבלו שקיבלנו.

שוקי שדה: בקיצור, עושים לנו הפחתות וחושבים שאנחנו - - -

יעקב מרגי: גם פילאטיס עולה כסף, גם נופש בדובאי עולה כסף, ביטוח בריאות עולה כסף.

שוקי שדה: הכול עולה כסף, רק דבר אחד – אנחנו לא יכולים לשלם את כל המדינה.

שוקי שדה: כל דבר מטילים עלינו: תשלמו, תשלמו.

שוקי שדה: יש גבול גם לעניין.

יעקב מרגי: החריגו אתכם.

שוקי שדה: אוקיי, לא אתווכח עכשיו דרך ועדת הכלכלה.

שוקי שדה: בכל מקרה, הייתה גם פגישה עם שר האוצר ומרבית הדברים לא בוצעו.

שוקי שדה: אבל לא זאת הבעיה.

שוקי שדה: ניכנס לעניין: יש שתי בעיות טכניות שחייבים לפתור, וכמה שיותר מהר.

שוקי שדה: ישבתי על זה גם עם מנכ"לית אגף הרכב וזה נמצא בבדיקה, אבל זה לוקח הרבה זמן ובינתיים אין תוצאות.

שוקי שדה: אנחנו מדברים על הכיסא הזה, המכשיר הזה או המערכת הזאת; כל דבר אחר שנכנס לאוטובוס חייב בבדיקה אחת לשנה.

שוקי שדה: ביקשנו שכל המערכות האלה ייבדקו במסגרת המבחן השנתי, ואין אפשרות כזאת.

שוקי שדה: אנחנו נוסעים לכל מתקין בנפרד, ויש שש או שבע מערכות כאלה שאנחנו צריכים לבדוק, ואחד המתקינים הוא שכחת ילדים.

שוקי שדה: רק על הבדיקה הזאת אצל המתקין לוקחים בסביבות 300 שקל.

שוקי שדה: צריך להעביר את מערכת שכחת הילדים כבדיקת קבע במכון הרישוי על מנת שהדברים האלה יתבצעו בצורה טובה.

שוקי שדה: דבר שני הוא נושא התשלומים.

שוקי שדה: צריך לחשוב על כל המערכות שנכנסות, שישתתפו אתנו באיזשהו תשלום, ובהחלט אני מקבל את מה שאמרת לפני כמה דקות – נושא ההורדה מהאגרה השנתית.

שוקי שדה: שיתחשבו בנו, שיבטלו חלק מהאגרה השנתית לאוטובוסים על מנת שנוכל לשלם את יתרת הדברים במערך הבטיחות.

שוקי שדה: דבר נוסף, שנאמר כבר ואני חוזר עליו: חייבים לעשות מספר מתקינים רב על מנת שתהיה תחרות.

שוקי שדה: אין תחרות, המחירים עולים, כל אחד לוקח מה שהוא רוצה.

שוקי שדה: יש לנו ניסיון מר עם מערכות כיבוי אש שהרכבנו, שיש במדינה שניים או שלושה מתקינים.

שוקי שדה: העלות של המערכות האלה כל הזמן קופצת ברמות של אלפי שקלים, והתוצאה היא שכשבאים לתקן משהו זה עולה 1,000 שקלים כי הוא היחיד.

שוקי שדה: חייבים לעשות בעניין הזה סדר אחת ולתמיד.

שוקי שדה: תודה רבה לכבודו.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אוריאל שם טוב, בבקשה.

אוריאל שם טוב: תודה רבה.

אוריאל שם טוב: שלום לכולם, אני הרכז הכלכלי של עמותת צדק פיננסי.

אוריאל שם טוב: בשנתיים האחרונות העמותה שלנו מנתחת את כל הרגולציות שמפרסמים משרדי הממשלה השונים, והליך גיבוש התקנות שנמצאות אצלכם היום סווג אצלנו בקטגוריה האדומה, שזו הקטגוריה הכי נמוכה.

יעקב מרגי: גם לכם יש רמזור?

אוריאל שם טוב: כן, גם אנחנו עובדים עם רמזור.

יעקב מרגי: מה זה קטגוריה אדומה אצלך?

יעקב מרגי: במשרד הבריאות הרמזור לא הצליח.

אוריאל שם טוב: אצלנו זה עובד קצת יותר טוב.

אוריאל שם טוב: לעמדתנו, יש חובה להביא בפני חברי הכנסת חומר מקצועי ורציני שעל בסיסו אפשר יהיה לקבל החלטות מושכלות.

אוריאל שם טוב: כרגע זה לא המצב, לצערנו.

אוריאל שם טוב: ההחלטה במשרד התחבורה על התקנות התקבלה על בסיס נתונים חלקיים, לא מבוססים, מבלי להתייעץ עם גורמי מקצוע ובעיקר בלי להתייעץ עם ההורים.

אוריאל שם טוב: לכן ההמלצה הראשונית שלנו היא לעצור בשלב הזה, לעשות בדיקה רצינית יותר עם העובדות לפני שממשיכים לקדם את הרגולציה הזאת.

אוריאל שם טוב: אין ספק שילדים שנשכחים ברכב לוהט ומוצאים את מותם זו טרגדיה איומה, והראשונים שרוצים שזה ייפתר הם ההורים עצמם.

אוריאל שם טוב: אבל בשביל להחליט אם צריך לטפל בנושא הזה באופן מוסדי צריך להבין אם בכלל יש פה בעיה רחבה או שמדובר באירועים קשים, אבל נקודתיים.

אוריאל שם טוב: נכון, נאמר פה שקשה למדוד חיי ילדים בכסף, אבל זה משהו שאנחנו עושים כל הזמן, כי ככה המדינה מתנהלת.

אוריאל שם טוב: ככה אנחנו עושים בסל התרופות וככה עושים בהגבלות של הקורונה שכולנו רואים.

אוריאל שם טוב: חייבים לעשות את זה, כי כל כסף שהולך לתקנות האלה יכול היה להציל ילדים במקום אחר.

אוריאל שם טוב: אז כל השאלות האלה הן שאלות שחייבים לשאול לפני שמקבלים החלטה בנושא.

יעקב מרגי: תודה.

אוריאל שם טוב: אשמח למשפט אחרון.

אוריאל שם טוב: הרגולציה הזאת – משהו דומה – קיימת רק באיטליה, וגם שם היא נכנסה לתוקף ממש בזמן האחרון, כך שאנחנו לא יודעים אם היא בכלל יעילה.

אוריאל שם טוב: לגבי עלות הרגולציה הזאת, משרד התחבורה אומר שמדובר בכ-300 מיליון שקל, אבל זה לא מתחשב בכל הרכבים האחרים – של סבא וסבתא, שמרטפים וכו', וזה מגיע, לדעתנו, לקרוב למיליארד שקל.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: ליאור בן עזרא, בבקשה.

ליאור בן עזרא: תודה רבה על ההזדמנות ועל הנגישות.

ליאור בן עזרא: אני יזם, בעל מוצר שהוא בעל בשלות גבוהה, נמכר באיטליה המדוברת בשיחה הזאת בכמות גדולה, ולכן יכול לסבר את האוזן על מספר נתונים שנשאלו ועל מה שיותר חשוב פה – ישימות וזמינות.

ליאור בן עזרא: אנחנו בסך הכול רוצים לשפר מצב קיים, אז האם אנחנו הולכים לעשות את זה בצורה הקיימת או, רחמנא ליצלן, דווקא הפוך.

ליאור בן עזרא: היוזמה מבורכת ונכונה, יש על זה קונצנזוס, ובואו נמשיך מכאן.

ליאור בן עזרא: אני רוצה להאיר את עיניכם לגבי הביצוע בפועל במתווה הקיים, עם חבות התקן מה-1 ביוני, מה קורה אתו אם יאושר.

ליאור בן עזרא: יש ארבעה מכוני רכב שיהיו מאושרים לאשר כל מוצר, באשר הוא.

ליאור בן עזרא: מסתבר שזה לא ישים מבחינת לוחות הזמנים.

ליאור בן עזרא: אנחנו מוצר בעל זמינות גבוהה ובשלות גבוהה, הוא נמכר כבר בפועל.

ליאור בן עזרא: זה יגרום למוצר להיות בלתי נגיש לכל משפחה בישראל מבחינת עלות.

ליאור בן עזרא: דיברו פה על 70,000 שקל, 90,000 שקל; כן, המכונים ביקשו 100,000 שקל, ואתה לא יודע אם אתה עובר.

ליאור בן עזרא: נשאלה השאלה: כמה מוצרים עוברים את התקן היום?

ליאור בן עזרא: אין על זה תשובה.

ליאור בן עזרא: התשובה היא: אפס ידוע, מכיוון שהמכונים עדיין לא מבינים את התקן, הם אמורים ללמוד אותו, להכין אותו, ורק בשלב מאוחר יותר נוכל לגשת.

יעקב מרגי: מחיר בדיקה של מכון למוצר זה בסביבות 100,000 שקל?

ליאור בן עזרא: זה הערכה שקיבלתי משני מכונים.

יעקב מרגי: זה עבר בדיקה של מכון בארץ או בעולם?

ליאור בן עזרא: כן, הוא עבר בדיקות של - - - סייפטי וכו'.

ליאור בן עזרא: הוא מאושר באירופה.

יעקב מרגי: כמה שילמת שם?

ליאור בן עזרא: המוצר הוא מוצר קיים, מוצר איטלקי שמיוצר בסין, עבר את המבדקים לאירופה ואנחנו מעוניינים להביא אותו לישראל.

ליאור בן עזרא: הפיתוח שעשינו הוא של תוכנה, התאמה לשוק הישראלי ואפליקציה טובה יותר.

ליאור בן עזרא: הווה אומר, המוצר עצמו נמכר כבר בשוק האיטלקי ברמות גבוהות החל מנובמבר 2019, שם זה נעשה מנדטורי.

ליאור בן עזרא: באיטליה קרוב ל-50% מעלות המוצר משולמת על ידי הממשלה.

יעקב מרגי: והאיטלקים ידועים כמפוזרים.

ליאור בן עזרא: ואף על פי כן, ההיענות של הציבור – אני לא יודע לומר אם זה בגלל הקורונה או סיבה אחרת – לא עלתה על 30%.

דוד טמיר: ומבחינת עלות הבדיקה, נאמר שזה מגיע 60,000.

ליאור בן עזרא: בארץ.

ליאור בן עזרא: בשתי ההצעות שקיבלנו בארץ דובר על כ-100,000 שקלים.

ליאור בן עזרא: מדובר על משהו בין 15 ל-20 טסטים שיצטרכו להעביר כל מוצר, לפי התקן הקיים.

ליאור בן עזרא: אבל בואו נראה מה קורה בפועל, נרד לתכלס.

ליאור בן עזרא: מכון צריך ללמוד את התקן, לאחר שייסגר על ידיכם – שבועיים; לאחר מכן הם צריכים להכין את התהליך הפנימי שלהם - שבועיים.

ליאור בן עזרא: אני מדבר על דברים שנאמרו לי, ואם יש תיקון – אקבל בברכה.

ליאור בן עזרא: הווי אומר, נאמר לי שבין חודשיים לשלושה מרגע שאני נכנס בפתח הדלת עד שאצא עם המסמך המאשר, במידה שיש אפס תקלות – שזו תהיה הפעם הראשונה בחיים שזה יקרה.

ליאור בן עזרא: לא ישים ל-1 ביוני.

ליאור בן עזרא: זה יגרום למוצר להיות יקר, הוא לא יהיה ישים מבחינת לוח זמנים, הוא יגרום למוצר להיות לא נגיש לכל משפחה בישראל מבחינת העלות, ובמצב הקיים הוא ידיר מן השוק מוצרים טובים, שישימים ועומדים ברגולציה במדינות אירופה וארצות הברית, ומחיקה של רמת התחרותיות, שדיברתם עליה קודם.

ליאור בן עזרא: כלומר, המצב בקיץ הקרוב יהיה פחות טוב מהקיץ שעבר מבחינת הזמינות של מוצרים לציבור.

יעקב מרגי: אני אומר מראש כדי להרגיע את כל הדוברים אחריך – גם אם נצביע עליהן ונאשר אותן, זה לא ישים ביוני, עם כל הרצון הטוב.

ליאור בן עזרא: אז אני מעוניין, ברשותך, אולי להעלות רעיון לפתרון, כי לומר למה לא כולנו יודעים.

ליאור בן עזרא: עצם הפיכת הרגולציה למנדטורית, אולי צריך לעשות אותה החל מסוף השנה.

ליאור בן עזרא: הווי אומר, לתת גרייס מסוים לכם, לנו –לכולם – ללמוד משהו שהוא בסך הכול בהתהוות, לצאת מצד הזמנים שהשתנו על עצמנו – שהוא קיים, קיץ – שהוא קצת בלתי ישים ויגרום לכולם בסופו של דבר להרוויח 100% מאפס.

יעקב מרגי: תודה, אדוני.

יעקב מרגי: בשלב הזה אני חושב שעזרת לנו ונשמח גם בהמשך.

יעקב מרגי: גדעון קופרמן, מנכ"ל בייבי פלאג, גם כן יזם.

גדעון קופרמן: שלום לכולם, תודה רבה.

יעקב מרגי: ניגשת לקול קורא של משרד התחבורה?

גדעון קופרמן: כן.

גדעון קופרמן: מכיר חלק מהדוברים פה, גם מאנשי משרד התחבורה וגם את עוזי אלוף.

גדעון קופרמן: אני חושב שמדובר בקבוצה של אנשים שפעלו – אפרופו התהיות שעלו קודם, ואני חושב שהיזמים האחרים יכולים להגיד את זה – ללא משוא פנים, במקצועיות רבה.

גדעון קופרמן: מי שדיבר פה על תהליך חפוז, אני לא יודע על מה הוא מדבר.

גדעון קופרמן: יש פה תהליך שנמשך, לפחות מאז שאני מכיר אותו, כארבע שנים, עם שכתוב של התקן, עם מעורבות גבוהה של מכון התקנים, עם מעורבות גבוהה של אנשי המקצוע במשרד התחבורה.

גדעון קופרמן: למרות שאני לא שופט בעניין, זה מה שאני יכול להגיד כהתרשמותי.

גדעון קופרמן: אני רוצה להתייחס בקצרה לכמה דברים שנאמרו פה.

גדעון קופרמן: קודם כול, דובר פה על מקרים בודדים.

גדעון קופרמן: אני חושב שכבוד היושב-ראש מכיר את עמותת ידידים, שאני חבר בה ומתנדב בה - - -

יעקב מרגי: יש לי גם בן שמתנדב בה, גילוי נאות.

גדעון קופרמן: עמותת ידידים מדווחת כל שבוע על עשרות מקרים של ילדים שננעלו ברכב וחילוצם על ידי מתנדבי העמותה.

גדעון קופרמן: זה לא כולל את המקרים של אנשים ששכחו את הילד, נזכרו אחרי כמה דקות ורצו חזרה, זה לא כולל את המקרים - - -

יעקב מרגי: מכובדי, אנחנו לא בנאומי מוטיבציה.

יעקב מרגי: תאמר לי לגופן של תקנות.

גדעון קופרמן: אוקיי.

גדעון קופרמן: לא מדובר פה על עלויות מאוד כבדות לציבור.

גדעון קופרמן: לא אדבר דווקא על המערכת שלי, אבל מדובר על מערכות שיעלו 300 שקל, 500 שקל למערכת.

גדעון קופרמן: דרך אגב, מערכות שיעלו פחות מזה כנראה לא יעמדו בתקינה, ולא בכדי.

גדעון קופרמן: בשביל לעמוד בתקינה ושיהיו מערכות איכותית יש איכות שצריכה להיבנות, והיא עולה כסף.

גדעון קופרמן: מכשיר אחד יכול לתת מענה לכמה וכמה ילדים, לפחות במקרה שלי.

גדעון קופרמן: אני מדבר על מכשיר שהוא נייד מרכב לרכב, הוא מגן על הרכב ולאו דווקא על תינוק בודד.

גדעון קופרמן: כל השאלות שעלו פה קודם נפתרות, ואני בטוח שאני לא המוצר היחיד.

גדעון קופרמן: לא באתי כרגע לקדם את המוצר שלי, אני בטוח שיש עוד מוצרים כאלה, אני מבין ממשרד התחבורה שיש עוד ואף אחד לא מקדם דווקא מוצר מסוים.

גדעון קופרמן: מערכת אחת יכולה לתת מענה, היא יכולה לתת מענה גם לסבא וסבתא, שדובר עליהם קודם.

גדעון קופרמן: כמו שסבא וסבתא לא מעלים על דעתם להסיע ילד ללא כיסא בטיחות ברכב, כך המערכת הזו – לפחות אני יכול לדבר על המערכת שלי – היא הרבה יותר ניידת מכיסא בטיחות ויכולה להגן על הרכב של הסבא והסבתא באותה מידה ובמהירות של פחות או יותר דקה מעבר בין רכב לרכב.

גדעון קופרמן: כמו שאמרתי, אני חושב שהמערכת הזאת היא ברת אכיפה.

גדעון קופרמן: יש מספיק מערכות שאפשר לזהות אותן בקלות.

גדעון קופרמן: אני לא מבין למה חושבים ששוטר צריך לבדוק את מנגנון המערכת, האם הוא עומד בתקינה או לא, בדיוק כמו ששוטר לא נדרש לבדוק האם ילד יושב בכיסא בטיחות עם תקן.

גדעון קופרמן: זה נבדק בשלב ההכנסה של הכיסא לישראל, וברגע שהילד יושב בכיסא בטיחות השוטר מניח שכיסא הבטיחות עומד בתקן, וכך יהיה פה גם לגבי המערכות האלה.

גדעון קופרמן: המערכת שלי – אני יכול לדבר על שלי בלבד – לא מתחברת למערכות אחרות, עוזי אלוף דיבר על זה ואני חושב שהוא מכיר.

גדעון קופרמן: לפחות במקרה שלי, אני יכול להגיד שאין צורך בבדיקות של מערכות אחרות ברכב כי אין שום קשר למערכות האחרות ברכב, וגם זה נפתר בקלות.

גדעון קופרמן: חשוב לציין שלא רק איטליה מדברת על זה, האיחוד האירופי מדבר על זה שבשנת 2025 יהיה מנדטורי להכניס את המערכות בכל הרכבים, וגם הם לא מכירים מערכות שנצמדות לרכבים אלא רק מערכות שכלולות בייצור של הרכב, ולכן הם מדברים על 2025.

גדעון קופרמן: ברגע שהדיון יעבור ונוכל להציג את המערכות, אני חושב שגם האיחוד האירופי יבין שהוא יכול להקדים את לוחות הזמנים.

גדעון קופרמן: נושא אחרון הוא לוחות הזמנים.

גדעון קופרמן: אני בטוח, וגם מהיכרותי את אנשי מכון התקנים, שאם ירצו, אפשר לקדם את הבדיקה ולחסוך ביורוקרטיה וזמן.

גדעון קופרמן: האם זה ייקח חמישה חודשים, האם לוחות הזמנים מספיקים?

גדעון קופרמן: על זה אני חושב שמכון התקנים יכול לענות יותר טוב מאתנו.

גדעון קופרמן: אנחנו מוכנים כבר להגיש את המערכות שלנו לבדיקה, הדבר שחסר לי כדי להתחיל את התהליך הוא תקן מחייב שאני יודע לעבוד לפיו ולא תקן שמשתנה היום, מחר ומחרתיים ואני לא יכול להתחיל לעבוד.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: נמרוד הגלילי מאיגוד לשכות המסחר, בבקשה.

נמרוד הגלילי: שלום.

נמרוד הגלילי: אנחנו, ארגון חברות הליסינג והשכרת הרכב שבאיגוד לשכות המסחר, בעד כל פתרון שיביא להעלאת הבטיחות ובטח למניעת שכחה של ילדים ברכבים.

נמרוד הגלילי: לגבי רכבים משומשים, ניתן יהיה להתקין רק מערכת קשורה ולא מערכת מחוברת, מערכת קשורה עצמאית, שעובדת באופן עצמאי ולא מערכת שמחוברת למנגנון הרכב, כי זה כבר מצריך את אישור יצרני הרכב ויבואני הרכב, וזה כדי לא לפגוע במערכות הבטיחות של הרכב.

נמרוד הגלילי: זה דבר חשוב, שרק מערכת כזאת אפשר יהיה להתקין בכלי רכב שכבר עלו על הכביש.

נמרוד הגלילי: לגבי מועד הכניסה לתוקף, כמו שנאמר פה, לא ניתן יהיה לעמוד בזה ואני לא מאמין שאפשר יהיה כבר בקיץ הקרוב לאשר את המערכות האלה ושמעל מיליון רכבים, לפי דוח RIA, יוכלו להצטייד.

נמרוד הגלילי: כמובן, גם חברות השכרת הרכב יצטרכו להצטייד לנושא הזה, אז יצטרכו לתת לדבר הזה הרבה יותר זמן לכניסה לתוקף, לדעתי לפחות שנה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: דוד רוזנפלד, מנכ"ל שלמה סיקסט.

דוד רוזנפלד: שלום.

דוד רוזנפלד: כמובן שאנחנו מברכים על כל דבר שיכול להקטין את מספר התאונות או את מספר נפגעים.

דוד רוזנפלד: אחרי שהציגו שבאיטליה זה קיים, אמרתי שנבדוק מה יש באיטליה.

דוד רוזנפלד: באיטליה, קודם כול, אין מערכות מקושרות לרכב נכון להיום, למיטב ידיעתו של מי שהסביר לי, יש מערכות שמקושרות לכיסא הבטיחות.

דוד רוזנפלד: אם גם פה נגיד שמערכות שמקושרות לרכב יהיו רק מה שיצרני הרכב יתקינו בפס הייצור, אז אני חושב שגם מכון התקנים יצטרך לצמצם את העלויות של הבדיקות שלו.

יעקב מרגי: המצאנו שיטה פה בארץ, נסמוך על אישורים של מדינות ה-OECD.

יעקב מרגי: עקפנו כבר את המגבלה הזו.

דוד רוזנפלד: אז אני רוצה להגיד ליושב-ראש שבאיטליה מכשיר כזה עולה בין 50 ל-80 יורו, והממשלה משתתפת ב-30 יורו על הימצאות שלו.

יעקב מרגי: נציג האוצר רצה ללכת, הוא ישב חזרה.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

דוד רוזנפלד: גם באיטליה הם עדיין לא יודעים עד כמה זה טוב או לא טוב.

דוד רוזנפלד: אבל בואו נצא מתוך הנחה שזה מצוין וזה באמת יחסוך חיי אדם, חיי תינוקות, אז בואו נדבר על העלויות, והעלויות לא דומות למה שנאמר פה.

דוד רוזנפלד: כדאי באמת ללמוד מה קורה באיטליה ומשם לצאת לכאן ולא לרתום את העגלה לפני הסוסים.

דוד רוזנפלד: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: רבותיי, שמעתם את הדברים.

יעקב מרגי: אני לא מזלזל באף טענה, אבל תצטרכו להשלים.

יעקב מרגי: אני חושב שהדיון חשוב, דברים נאמרו.

יעקב מרגי: שמענו את הרחש בחש, אני מאמין שנעשתה עבודה מקצועית, אני לא הולך למחוזות שיש העדפה של יצרן כזה או אחר.

יעקב מרגי: עובדה, נקבעה תקינה והיצרנים יצטרכו להתאים את עצמם לתקינה, זה לא שהולבשה חליפה על מוצר כזה או אחר.

יעקב מרגי: אנחנו כן רוצים להיות משוכנעים במאת האחוזים – עדיין יש לי קצת קושי, וגם לחברים – עם זה שמשרדי הממשלה האחרים חשים אי-נוחות.

יעקב מרגי: נכון שמשרד המשפטים אמר שאין מניעה לקדם, ואנחנו נקדם את זה.

יעקב מרגי: הנה, אני אומר הצהרה ברמה האישית, כיו"ר ועדה: הנושא חשוב, המכשור חייב להיות מותקן לרכב.

יעקב מרגי: הלוואי שהמדינה הייתה עושה את זה, כי זה אינטרס, אני חושב שיש בזה אמירה.

יעקב מרגי: אבל אני גם לא מקבל את הטענה שזה יבוא על חשבון מיגון אחר.

יעקב מרגי: כשיש סכנת נפשות אנחנו לא צריכים להיות משוכנעים שהתקינה ישימה, נכונה, מידתית.

יעקב מרגי: אם זה רשות ולא חובה, אז נוותר על כל סוגיית האכיפה והסנקציות, אם צריך קנסות – אמרתי לכם, עוד לא נכנסתי לזה, לא קראתי אפילו אם יש בזה קנסות.

יעקב מרגי: מתוך שיחות הבנתי שהקטע הפלילי ירד.

יעקב מרגי: זה חשוב מכדי לעשות בצורה חפוזה.

יעקב מרגי: אני לא מתרגש, למרות פגרת הבחירות אביא הסכמה לזמן את הוועדה.

יעקב מרגי: קראנו לזה דיון מקדים; כפי שידוע, בוועדת הכלכלה עושים קודם כול דיון מקדים, השקענו בזה מעל 1.5 שעות.

יעקב מרגי: בדיון הבא הקראה והצבעה, אין פה סוגיה פופוליסטית ולא סוגיה שתיתן קרדיט לכאן או לכאן.

יעקב מרגי: זו סוגיה של הצלת נפשות, שמירת הילדים שלנו וכך צריך לעשות.

יעקב מרגי: לפני שאני נועל את הדיון אני רוצה לשמוע מכם מה אתם מתכוננים לעשות, לשמוע את המוסיקה שתבוא ממשרד ראש הממשלה, משרד לביטחון פנים ומשרד המשפטים.

יעקב מרגי: יהיו לכם כמה ימים ואני מבקש – אלה שיעורי הבית שלכם – לשבת עם הלשכה המשפטית של הוועדה על הנוסח.

יעקב מרגי: אני לא רוצה בשבוע לשלוח אתכם שוב שתתקנו ותחזרו עם נוסח מוסכם.

יעקב מרגי: שבו על הנוסח, תקבעו כבר פגישות, אני רוצה לכנס את הוועדה בשבוע הבא.

יעקב מרגי: אעשה הכול כדי שתתכנס ונאשר את התקנות האלה, אבל אחרי שאני שקט מבחינת הלשכה המשפטית שלנו, שאכן הנוסח מוסכם.

יעקב מרגי: תבואו גם עם תאריך תחולה יותר סביר, שמתכלל את הצרכים וכל ההליך.

דוד טמיר: כבוד היושב-ראש, אני יכול לקבל זכות תשובה לחלק מהטענות?

יעקב מרגי: רגע.

איתי עצמון: אני גם מבקש שתעבירו לוועדה את דוח ה-RIA שערכתם.

יעקב מרגי: מה רצית לומר?

דוד טמיר: אני מבקש התייחסות לכמה מהטענות שהועלו כאן במהלך הדיון, שחלקן היו אפילו מאוד מקוממות.

יעקב מרגי: אני פוטר אותך מכל ההתייחסויות של הגופים המסחריים, אבל גופים שלטוניים וחברי כנסת - - -

דוד טמיר: אני חושב שיש כמה דברים שחשוב להגיד, גם ביחס לכמה אי-דיוקים שנפלו ביחס לדברים שנאמרו והתרשמויות שהן לא נכונות וצריך להעמיד אותן על דיוקן.

דוד טמיר: ראשית, נושא האפוד הזוהר שעלה כאן – אני חושב שהטענות מקוממות ולא ראויות.

יעקב מרגי: אמרתי את זה בציניות.

דוד טמיר: זה בסדר, אבל היו כאן כאלה שלא היו ציניים.

דוד טמיר: אני חושב שהיה כאן תהליך מקצועי באמת ארוך.

דוד טמיר: אחת הדוגמאות לתהליך המקצועי שנעשה, וזה דבר שחשוב להבין, הוא שמשרד התחבורה מייצר הקלה על דרישות התקן.

דוד טמיר: זה מהלך שהוא לא מהלך מקובל, זה מהלך שמחייב אומץ לב מקצועי וציבורי, כדי לאפשר ליותר מערכות להיות רלוונטיות.

דוד טמיר: לכן אני חושב שהטענות האלה הן טענות שאין להן מקום בפורום הזה.

דוד טמיר: חברת הכנסת שי וזאן דיברה על מספר ילדים שנוסעים באותו רכב.

דוד טמיר: צריך להבין שיש שני סוגי מערכות; מערכות שהן מערכות מחוברות למערכות הרכב נותנות מענה לכל הילדים שיש ברכב במערכת אחת, וזה דבר שחשוב להבין.

דוד טמיר: נושא המוניות שהעלתה משטרת ישראל – ההסדר שאנחנו מייצרים הוא לא הסדר הרמטי, זה הסדר שבין היתר מתייחס גם למושבי בטיחות.

דוד טמיר: מוניות פטורות גם מחובת מושבי בטיחות.

דוד טמיר: רכבי הסעות תלמידים, שזה דבר שעלה בהתייחסות של שוקי שדה מאיגוד ההיסעים – הנושא הזה הוחרג מההסדר שאנחנו מביאים עכשיו.

דוד טמיר: ההסדר שאנחנו מביאים הוא מענה משלים לרכבים הפרטיים.

בועז טופורובסקי: למה?

דוד טמיר: כבר היום יש חלק אחר של התקן, שהם מחויבים בתקנות התעבורה, כאשר ההסדר ברכבי הסעת תלמידים הוא אחר.

דוד טמיר: מכיוון שמדובר ברכב שיש בו מספר רב של מקומות, החובה על הנהג היא ללכת בסיום הנסיעה להגיע לקצה הרכב, ללחוץ על הכפתור, שזו הסריקה שהוא עושה ברכב כדי לוודא שאף אחד לא נשאר, ורק אם הוא לחץ על הכפתור הוא יוצא.

דוד טמיר: אנחנו חושבים שזה נותן מענה לרכבי הסעת תלמידים, הפעם אנחנו מתייחסים לרכבים הפרטיים ולכן הפתרון שונה.

דוד טמיר: מבחינת צדק פיננסי – העלו את ההתייחסות של ההורים – אז ראשית - - -

יעקב מרגי: תאמין לי, היית מקבל פרגון על העבודה הרצינית גם בלי התייחסות לכל האמירות.

דוד טמיר: אני מנסה רק לדברים שקצת הרגיזו אותי.

דוד טמיר: סליחה, כבוד היושב-ראש.

דוד טמיר: התיקון הזה פורסם פעמיים באתר החקיקה הממשלתי.

יעקב מרגי: תאמין לי שבוותק שלי כאן יש לי כבר את החושים לזהות מתי הלחץ בא מהדרג הפוליטי ולא מהדרג המקצועי, וזו לא הדוגמה פה.

יעקב מרגי: פה אני רואה את הדרג המקצועי נחוש, מוכן, רציני.

יעקב מרגי: אני מאמין שהחיפזון היה בגלל שאף אחד לא צפה את הפיזור של הכנסת.

יעקב מרגי: הפוליטיקאים חזו – אנחנו חזינו – אבל הגורמים המקצועיים לא.

יעקב מרגי: אתה לא צריך להתגונן, חבל שאתה מתגונן.

יעקב מרגי: תאמין לי שאם הייתי רואה פה איזה לחץ לא סביר של השרה או של המנכ"ל בגלל עניינים לא ענייניים, הייתי מרגיש את זה מכם בצורה הכי ברורה.

יעקב מרגי: זו לא הדוגמה כאן, ואל תתייחס לכול.

יעקב מרגי: כיו"ר ועדה, אני מברך אתכם על הנחישות, על העבודה המקצועית.

יעקב מרגי: רק דיון לפני כן הערתי על הזמן שלוקח להכין תקנות, ופה זה לא לגנות

יעקב מרגי: כם שזה לקח ארבע שנים ולא שמונה שנים ותשע ועשר שנים, כפי שזה קורה.

יעקב מרגי: יכול להיות שהחלקתם פה בכל מיני או שההתייחסות לגורמים המעירים – לא חייב לקבל את כל ההערות.

יעקב מרגי: יכול להיות שלא וידאתם שאכן קראו את התשובות שנתתם להם, אבל אין ספק שצריך לעשות את זה, לתקן את זה, רק צריך לעשות את זה כמו שצריך.

יעקב מרגי: יש לכם את הימים הספורים האלה.

יעקב מרגי: הטלתי עוד משימה על הלשכה המשפטית – יש להם הרבה משימות – אבל שבו אתם, ארגנו את הנוסח כמו שצריך, זה לטובת התקנות.

יעקב מרגי: כל מה שיוצא אחרי המסננת, הכברה של הלשכה המשפטית של הכנסת, יוצא יותר מושלם.

יעקב מרגי: תודה רבה לכם.

יעקב מרגי: עופר, מנכ"ל משרד התחבורה, בבקשה אדוני.

יעקב מרגי: אני שמח שעלית אחרי הקומפלימנטים.

עופר מלכה: אני באמת מודה על הדיון הזה, ואני מודה לכל המשתתפים ולכל ההערות.

עופר מלכה: מכל מלמדיי השכלתי, ובאמת נשתמש בכמה ימים האלה כדי לתקן את מה שצריך ולהתאים התאמות.

עופר מלכה: בשתי מילים אומר שזה תהליך ארוך, שלאור הרגישות שלו ולאור המחויבות שלנו למנוע מיתה, פגיעה ונכויות שנגרמות בתחום התחבורה, במיוחד בנושא הכאוב הזה של תינוקות וילדים צעירים, אנחנו דוחפים קדימה ועושים כל מאמץ כדי לסיים שנים ארוכות של התדיינויות ושנים ארוכות של התקשקשות סביב הדבר הזה.

עופר מלכה: בהמשך לדברים של משרד ראש הממשלה, דיברתי עם ממלא מקום משרד ראש הממשלה, וזו לא בדיוק עמדתם, שהם לא תומכים.

יעקב מרגי: אתה חושב שסתם שאלתי אותו אם זו עמדת משרד ראש הממשלה?

יעקב מרגי: משרד ראש הממשלה היה שואל אותי שאלה מטופשת כמו שהוא שאל?

עופר מלכה: בזמן שחלף מאז דבריי האחרונים בוועדה פניתי לממלא מקום מנכ"ל משרד ראש הממשלה, ובמשרד ראש הממשלה יעשו סדר בתוכם.

עופר מלכה: אני בטוח שזו לא עמדתם למנוע את התקנות האלה, התקנות האלה באו להציל חיים.

עופר מלכה: אנחנו פתוחים, זה היה בשימוע ציבורי לכל אדם, כולל יזמים צעירים מבת ים, כולל חברות, כולל כולם.

עופר מלכה: ניתנה הזדמנות להגיב.

יעקב מרגי: עופר, צריך להיות קשובים לאפשר לכמה שיותר חברות, שהתקנות לא יהיו מצמצמות.

יעקב מרגי: דבר שני, אם אנחנו רוצים שזה יצליח, סוגיית העלות היא סוגיה כבדה ולכן צריך לפשט.

יעקב מרגי: יכול להיות שבהמשך הדיונים נפשט כדי שיהיה כמה שיותר זול.

יעקב מרגי: אם צריך לצלוח את זה על ידי הישענות על תקינה כזו או אחרת – עם כל הכבוד למכוני התקנים – צריך לקחת את זה בחשבון.

עופר מלכה: המאמץ שלנו להישען על התקינה האיטלקית מעיד בדיוק על הדבר הזה, שעשינו כל מאמץ כדי להקל את התקינה, להקל על התקינה ולהקל על היזמים.

עופר מלכה: הדבר השני הוא הנחות המס שניתנות לציוד הזה, שבא כציוד אינטגרלי מרשימת האבזור וכל המכוניות החדשות, מעיד כבר שאנחנו פותחים את זה לתחרות – תחרות בין היבואנים, תחרות בין היצרנים.

עופר מלכה: הרכבים המשומשים – אנחנו פותחים את זה לתחרות בין היזמים ובין כל החברות, אין לנו שום אינטרס.

עופר מלכה: זה כל כך מקומם הוצאת הדיבה הזו, כאילו אנחנו - - -

יעקב מרגי: עופר, תודה.

עופר מלכה: ותודה לדבריך, שמנעת את זה והורדת את זה מסדר-היום.

יעקב מרגי: ודאי.

יעקב מרגי: אנחנו נחושים לקדם את התקנות, ונעביר את בעזרת השם.

יעקב מרגי: אני מקווה שוועדת ההסכמות תהיה אתנו, ואם לא – נפעיל עליה לחץ פיזי מתון.

עופר מלכה: הרבה תודה לך, ותודה לכל המשתתפים.

יעקב מרגי: תודה רבה, ירבו מנכ"לים כמותך, עופר.

יעקב מרגי: אתה עובד קשה.

יעקב מרגי: אני נועל את הישיבה.