ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 23, פרוטוקול מספר 138, 2021-01-04 13:00

רם שפע: שלום לכולם, היום יום שני, כ' בטבת התשפ"א, ה-4 בינואר 2021.

רם שפע: אנחנו כברק בתקופת הבחירות ובכל זאת ועדת החינוך של הכנסת זכתה להיות פקטור מאוד רלוונטי בעת המשבר הזה, בטח בימים שבהם רוב מדינת ישראל עסוקה בלאן מערכת החינוך שלנו הולכת ומה יהיה איתה.

רם שפע: יזמנו את הדיון הזה היום בכוונה להעמיק וללמוד כמה שיותר את הנתונים של כל המשרדים, שכרגיל לא יהיו נתונים אחידים.

רם שפע: אנחנו מעוניינים לעקוב גם אחרי יישום האכיפה או היעדר האכיפה.

רם שפע: צריך לומר את האמת:

רם שפע: אנחנו יודעים שיש בעיה גדולה מאוד בנושא האכיפה ומיד נוכל לשמוע על כך.

וליד טאהא: צריך לשאול קודם אם יש סגר או אין סגר.

רם שפע: גם נכון.

רם שפע: מחר, על פניו, קבינט הקורונה אמור להתכנס ולקבל החלטות בהקשרי הסגר, בין השאר בנוגע למערכת החינוך.

רם שפע: כמובן שיש לנו אחר כך את האפשרות להתכנס ולהחליט איך אנחנו מגיבים להחלטות הקבינט כפי שידענו לעשות בעבר.

רם שפע: אומר משהו שהוא בבסיס הכול: מי שעוקב אחרי הוועדה יודע שלאורך כל התקופה אנחנו עקביים ושיטתיים ביחס שלנו למערכת החינוך.

רם שפע: אנחנו כל הזמן עושים את המרב כדי להשאיר את מערכת החינוך פתוחה, גם את החינוך הבלתי-פורמלי וגם את הגנים.

רם שפע: אנחנו עושים את זה במקביל לכך שאנחנו אחראיים, איננו פותחים רק כדי להגיד שפתחנו.

רם שפע: חלק מהדברים שחברי הכנסת רצו לפתוח – אני חשבתי שזה מעל ומעבר ולא צריך לפתוח את הכול.

רם שפע: גם היום וגם בשבוע הקרוב אנחנו נשקול את צעדנו בשום שכל תוך מעקב אחרי מצב התחלואה הפיזית, וגם תוך כדי שאנחנו מזכירים למשרד הבריאות שהוא אחראי על בריאות הציבור.

רם שפע: בריאות הציבור זה גם מצבם הנפשי הקטטוני של הילדים וההשלכות ארוכות הטווח שיש לסגר הזה על החברה הישראלית.

רם שפע: אנחנו נמצאים במצב שהכי קל לסגור את הכול, לעשות סגר כללי על מערכת החינוך, לתת נתונים מאוד דרמטיים ומפחידים – אני אומר זאת באופן כללי ולא על משרד הבריאות – את הנתונים שמפשטים את הפילוח לאוכלוסיות אף פעם לא נותנים.

רם שפע: יש מסע מאוד אגרסיבי שמאומץ גם על ידי התקשורת, המגמה היא לשקף נתונים דרמטיים על עלייה ולהתעלם מדברים שפרופסורים בכירים חושבים.

רם שפע: אני חושב שאחת המטרות של הדיון היא לייצר העמקה בלי שאנחנו חייבים לקבל החלטה בסוף הדיון.

רם שפע: היום לא תתקבלנה החלטות, אנחנו מקבלים החלטות – על פי החוק – רק כתגובה למה שקבינט הקורונה והממשלה מחליטים ולא להיפך.

רם שפע: כאן אנחנו מתבקשים לגבש קו חשיבה.

רם שפע: חבר הכנסת וואליד טאהא, בבקשה.

וליד טאהא: אדוני היושב-ראש, אני מסכים עם הפתיח שלך שבוועדת החינוך כל הזמן פעלנו ודאגנו שמערכת החינוך תתפקד.

וליד טאהא: כמובן שהכול בהתאם להנחיות ולכללים ובהתאם לשמירה על בריאות הציבור.

וליד טאהא: אני לא אוהב כל הזמן לשמוע שכל פעם שמתכוונים לעשות צעדים אז ראשית כל פוגעים במערכת החינוך.

וליד טאהא: בכל העולם אוכפים סגרים ומשאירים את מערכת החינוך מתפקדת בהתאם לכללים, אצלנו פוגעים קודם כל במערכת החינוך.

וליד טאהא: כאשר סוגרים את מוסדות החינוך אנחנו לא באמת משאירים את התלמידים בבתים ואז לא בטוח שאנחנו מונעים מהם היחשפות לנגיף.

וליד טאהא: אנחנו צריכים לדאוג שמערכת החינוך, בהתאם לכללים ובהתאם להנחיות של בריאות הציבור.

וליד טאהא: מערכת החינוך צריכה למצוא את הנתיב על מנת לתפקד.

וליד טאהא: יש המון תלמידים שזקוקים למעורבות של המחנכים ושל המטפלים ולכן יש להתחיל לדבר על חיסון לצוותים ולא על סגירת המערכת.

וליד טאהא: אני אתייחס גם בהמשך, תודה.

רם שפע: תודה, חבר הכנסת טאהא.

רם שפע: אתה צודק מאוד, אני לא מצליח להבין למה אין תיעדוף לצוותי ההוראה בקבלת החיסונים.

רם שפע: זה היה מאפשר לנו להשאיר את המערכת פתוחה בבטחה.

רם שפע: גם כך המורים והמורות עושים עבודת קודש כבר חודשים, במקום לחסן אותם אז מחסנים כל מיני מקורבים גם אם הם בני 35.

יאיר גולן: בחלק מהמקומות נתנו חיסונים לאנשים שלא באוכלוסיית הסיכון.

רם שפע: נכון.

וליד טאהא: ועדיין, אדוני היושב-ראש, הנתונים מראים שהילדים אינם גורם תחלואה.

וליד טאהא: עדיין, כל הנתונים מראים זאת.

וליד טאהא: חיסון אנשי הצוות יכול להוביל לפתירת הבעיה.

רם שפע: חד-משמעית.

רם שפע: חבר הכנסת גולן, בבקשה.

יאיר גולן: ניסיתי להגיע לנתונים הפנימיים של משרד החינוך.

יאיר גולן: עשיתי זאת בהצלחה.

יאיר גולן: גיליתי שמה שמשרד החינוך קורא לו "אירועים פתוחים", אירועים שלא הצליחו לעקוב אחרי כל שרשרת ההדבקה, כ-80% זה בחברה החרדית.

יאיר גולן: כוונתי לא רק לערים חרדיות אלא גם לשכונות חרדיות בתוך ערים מעורבות ובתי ספר של חברה זו.

יאיר גולן: מבחינת סגל ההוראה: 78% מהאירועים הפתוחים הם במוסדות חינוך של החברה החרדית.

רם שפע: אלו נתונים של משרד החינוך?

יאיר גולן: כן, לא חושפים את זה אבל אלו הנתונים הפנימיים.

יאיר גולן: אם יורדים לרזולוציה של בית ספר –ואני אומר לשבחו של משרד החינוך שמציג נתונים ברזולוציה עד רמת כל בית ספר בארץ – אפשר ממש לבודד את המקומות המסוימים או לסגור כיתות ושכבות מסוימות.

יאיר גולן: השאר יכול להישאר פתוח.

יאיר גולן: הסירוב המתמשך לעבודה דיפרנציאליות ומקצועית, להגיע עד הכיתה האחרונה והמרחב האחרון – זה פשוט עוול לילדי ישראל.

יאיר גולן: כשאנחנו מסתכלים על זה ברמת בית הספר אנחנו רואים שיש כמות מטורפת של מוסדות שאין בהם תחלואה או שהתחלואה היא מינימלית, זה דבר פנטסטי.

יאיר גולן: אנחנו הולכים להשית סבל בל-יתואר על אזרחי ישראל וילדי ישראל כי אנחנו לא מוכנים לעבוד דיפרנציאלית.

יאיר גולן: אם לא היו נתונים אז הייתי אומר שאין מה לעשות ואנחנו לא יכולים להגיד איפה יש בעיה ואיפה אין בעיה.

יאיר גולן: הנתונים של משרד החינוך הם מרשימים, אפשר להגיע לרזולוציה גבוהה ולתת את ההנחיות באופן מדויק.

יאיר גולן: אם לא עושים זאת, הסיבה היחידה היא פוליטית ולא רצון להילחם בקורונה, תודה.

רם שפע: תודה לחבר הכנסת גולן.

רם שפע: נתחיל בנציגי משרד החינוך.

רם שפע: אינה זלצמן, בבקשה.

רם שפע: אני רואה שעינב לא פה.

אינה זלצמן: עינב גם פה.

רם שפע: אז אני מאפשר לכם לבחור, שלא כמו שאתם מאפשרים לרשויות המקומיות.

אינה זלצמן: לגבי הנתונים אריה יתייחס בהמשך.

אינה זלצמן: עמדת המשרד, כפי שנאמר בכל מקום, היא שצריך להפעיל את בתי הספר באופן דיפרנציאלי לפי מדד תחלואה בכל היישובים ובכל הגילאים.

אינה זלצמן: אבל, אנחנו מבינים ושומעים מה קורה.

אינה זלצמן: יש עלייה בתחלואה וצריך לאזן את הדברים כדי שנצא מחוזקים ובריאים יותר.

אינה זלצמן: השר קיבל את הצעת ראש הממשלה שמדברת על כך שכיתות גן עד ד' ימשיכו בלימודים וגם כיתות י"א–י"ב שתכף יש להן בגרויות חורף וחשוב שהתלמידים יוכלו ללמוד לקראת הבחינות.

אינה זלצמן: כיתות ה'–י ילמדו מרחוק על פי החלטת הממשלה, השר קיבל את ההצעה הזו.

רם שפע: אני רוצה להגיד שאין שום החלטת ממשלה כזאת.

רם שפע: מה שאת אומרת שזה ששר החינוך – אני לא אתקוף אותך על זה, את זה אני אעשה מולו – אבל אני רוצה לתרגם: שר החינוך מודיע לפני שהקבינט מתכנס שהוא מסכים לוותר על חצי ממערכת החינוך שתישאר בבית.

אינה זלצמן: ההחלטה היא מה-23 בדצמבר, בוא נדייק.

רם שפע: אני מאוד דייקתי בדבריי.

אינה זלצמן: גם אני.

רם שפע: שר החינוך אומר את מה שהוא אמר בשבוע שעבר, יוצא לאולפנים ומספר איך הוא נלחם על כל הילדים כשבינתיים הוא מסכים מראש לוותר על חצי מהם.

רם שפע: אלו העובדות.

רם שפע: מפה אפשר להתקדם ואני אומר לך את זה, אינה, בהערכה רבה, זו לא אשמתך.

רם שפע: הציבור צריך לדעת את עמדתו הרשמית של מדינת ישראל.

רם שפע: המשרד לא מנסה להילחם על פתרון עבור כיתות ה'–י' ומניח להם להישאר בזום בלי שאנחנו יודעים כמה זמן הסגר הזה יימשך.

רם שפע: אם את רוצה אפשר לעבור לאריה, זו לא עמדה שלך, פשוט צריך שמי שרואה אותנו יידע את האמת.

אינה זלצמן: אריה לא נמצא, אפשר לעבור לעינב.

רם שפע: עינב לוק, מנהלת אגף שפ"י, בבקשה.

עינב לוק: שלום לכולם, אני רוצה להציג את הנושא ואת ההיבטים הרגשיים שכרוכים בסגירת מערכת החינוך או בסגירתה החלקית.

עינב לוק: אנחנו ערים לכל המציאות הנפשית שכרוכה בסגירת חלק מהכיתות בבתי הספר.

עינב לוק: המצוקות הרגשיות, תחושת הבדידות ועוד.

עינב לוק: אנחנו עושים את כל המאמצים לתת מענים גם מקרוב וגם מרחוק.

עינב לוק: ככל שמערכת החינוך תהיה פתוחה, ותלמידים יוכלו להגיע לבתי הספר, המענים הרגשיים והטיפוליים יינתנו להם בתוך בתי הספר.

עינב לוק: ככל שהילדים נמצאים מרחוק אנחנו מנסים להכשיר את צוותי החינוך לאתר גם מרחוק, לקיים שיח רגשי מרחוק, לתת תוכניות שמדברות על נושא של חוסן, חיזוק חוסן נפשי ועוד.

עינב לוק: מושקעים הרבה מאוד מאמצים ומשאבים בחיזוק אנשי המקצוע – יועצים ופסיכולוגים – כדי שנוכל לתת את כל המענים הנדרשים.

עינב לוק: העמדה של משרד החינוך היא לנסות להביא את הילדים ככל הניתן לבתי הספר.

עינב לוק: זה נובע מדאגה לרווחה הנפשית של התלמידים, לצורך שלהם להיות עם בני גילם.

עינב לוק: זהו צורך בסיסי וחשוב ואנחנו נעשה הכול כדי להמשיך לתת את כל המענים המתבקשים לתת מענים טיפוליים רגשיים.

עינב לוק: המענים שאנחנו נותנים הם גם לצוותי ההוראה, לתת מענים למורים שזקוקים לתמיכה ולליווי.

עינב לוק: זה הדבר המרכזי שעומד לנגד עיננו.

עינב לוק: המציאות המורכבת מקשה על ההיבטים הללו ומחייבת להיות כל הזמן עם היד על הדופק, לאתר ולזהות ולעזור.

עינב לוק: אני תקווה שנוכל לתת מענה עד כמה שניתן.

רם שפע: עינב, תודה, יש לך נתונים?

רם שפע: ברור שאתם מנסים לתת מענה, אבל מה המצב בשטח, כמה פניות יש, כמה מנותקי קשר יש, איפה הדברים עומדים?

עינב לוק: הנתונים שאיתי לא נכונים להיום, אבל יש לנו נתונים לאורך כל התקופה.

עינב לוק: שאנחנו בודקים את הדברים, גם מתוך דיווחים של יועצות שמספרות מה הפניות שמגיעות אליהן.

עינב לוק: הפניות המרכזיות הן בנושאי בדידות, מצוקות רגשיות, קשיים - - -

רם שפע: עינב, יש לך מספרים?

עינב לוק: בבתי הספר היסודיים 60% מהיועצות שענו על סקר אמרו שהנושא העיקרי הוא נושא של בדידות חברתי.

עינב לוק: בחטיבת הביניים 67%, בחטיבה העליונה 63%, יש נתונים שמתייחסים לאחוז הפניות שמגיעות ליועצות החינוכיות.

עינב לוק: אנחנו נמשיך - - -

רם שפע: יש לי שאלה: יועצת כותבת אצלה את הפניות, האם יש אפשרות להגיד: "בחודש נובמבר פנו כך וכל תלמידים וב-2020 פנו כך וכך תלמידים" האם יש נתונים כאלו?

רם שפע: אתם עוקבים אחרי זה?

עינב לוק: אנחנו עוקבים, כרגע אין לנו את הנתונים, כשיהיו – אמסור לוועדה.

צופית גולן: עוד הערה חשובה: צריך לזכור שתלמידי כיתות ז,ח,ט,י לא ממש היו בבית הספר בחודשים האחרונים, במיוחד ז,ח,י שזה יועצות חדשות לגמרי.

צופית גולן: הסיכוי שהם יפנו למבוגר מתוך בית הספר שהם פגשו אותו אולי 10 פעמים הוא אפסי.

צופית גולן: הם אפילו לא מכירים את מדריכי המוגנות שאמורים להיות בתוך בתי הספר כי הם לא היו בבתי הספר.

צופית גולן: זה יפה שפונים ליועצות, יש גם דרך לפנות ליועצות, זו, ויאה דולורוזה גילינו את זה כשניסינו.

צופית גולן: גם אם רוצים לפנות, הילדים כלל לא מכירים את הגורם המייעץ, הם לא פגשו אותם בחטיבות שאלו קבוצות הסיכון הגדולות ביותר.

צופית גולן: הם היו בסך הכול שבועיים בבית הספר מאז תחילת השנה.

צופית גולן: הם לא מכירים איך נראה בית הספר.

צופית גולן: הם יפנו למישהי זרה שהם ראו בריבוע זום ויגידו לה שקשה להם?

צופית גולן: הם לא פונים לאנשים שהם מכירים אז הם יפנו לאדם זר?

רם שפע: תודה, צופית.

רם שפע: עינב, אני מבין שיש מעקב ושהנתונים לא יוצגו פה.

עינב לוק: ליועצות מגיעות פניות והן מנטרות את הנתונים.

עינב לוק: אנחנו מנסים בדרכים שונות לאסוף את הנתונים ולוודא שהילדים שפונים, הדברים העיקריים מגיעים קודם כל למחנכות של הכיתות.

עינב לוק: מייצרים קשר עם מחנכת הכיתה ודרכה מפנים את הפניות לאנשי המקצוע, למחנכים ולפסיכולוגים.

עינב לוק: המשימה העיקרית שעומדת לנגד עיננו זה לתת את המענים לא רק לילדים שפונים אלא לזהות באופן אקטיבי.

עינב לוק: כל המורים עברו הכשרה שנושאה זיהוי ילדים, איך מקיימים שיח רגשי מקרוב ומרחוק, במטרה להיות בקשר רציף עם הילדים.

עינב לוק: אנחנו לא מחכים לפניות ומשקיעים רבות ביצירת קשר.

עינב לוק: זה אחד הדברים המשמעותיים שמורים עושים היום, הם בודקים את שלומם ורווחתם של התלמידים ובמידת הצורך מעבירים לאנשי המקצוע.

רם שפע: אריה מור יצטרף לצורך הבאת נתוני המשרד או שלא?

אינה זלצמן: אריה יעלה עוד מעט, הוא יגיע מעט באיחור.

רם שפע: נשמע את מזכ"לית הסתדרות המורים, הגברת יפה בן דוד, שמכבדת אותנו פה בנוכחותה הפיזית.

יפה בן דוד: שלום, הנושא מאוד חשוב ולכן חשוב לנו להגיע פיזית, אני מודה לכם עבור ההזמנה.

יפה בן דוד: מדובר בנושא חשוב וכאוב.

יפה בן דוד: איני יודע על אלו נתונים מדברים נציגי משרד החינוך.

יפה בן דוד: אנחנו יודעים, הווצאפ שלי מוצף בהודעות אודות בתי ספר שסגרו אותם, במורים שנכנסו לבידוד.

יפה בן דוד: 80% מהזמן של המנהלים מופנה לבידודים, לחקירות האפידמיולוגיות, זה לא יעלה על הדעת שמנהל בית ספר צריך לבצע חקירה אפידמיולוגית אבל זה קורה.

יפה בן דוד: כבר לפני שבועיים ניתנה הנחייה למנהלים ממשרד החינוך לא לדווח על נוכחות.

יפה בן דוד: אז איך יודעים מה קורה בבתי הספר?

יפה בן דוד: זו הנחיה שניתנה למנהלי בתי הספר.

יפה בן דוד: יש פה מורים בבידוד וילדים בבידוד.

יפה בן דוד: למעלה מ-40% מהילדים לא מגיעים לבתי הספר, ההורים חוששים ולא שולחים את התלמידים לבתי הספר.

יפה בן דוד: יש גנים שנסגרים ולא מדברים על זה.

יפה בן דוד: אני מצפה מוועדה החינוך, אנחנו מקבלים פניות מהורים ומחברי כנסת וזה עדיין לא מחלחל למשרד החינוך, צריך לעשות צעדים, אם לא עושים צעדים זה לא מזיז לאף אחד.

יפה בן דוד: אנחנו הכרזנו על סכסוך עבודה ואם עד 12 בינואר צוות הוראה שמעוניינים להתחסן לא יתחסנו – אנחנו נשבית את המערכת.

תהלה פרידמן: הסבירי איפה הנושא הזה עומד, למה הם לא יכולים להתחסן כעת?

יפה בן דוד: אני אגיד לך: זה כל פעם משתנה.

יפה בן דוד: כשהכרזתי על סכסוך העבודה, באותו יום התקשרו אלי ממשרד הבריאות וממשרד החינוך.

יפה בן דוד: אמרו לי: אנחנו נותנים תיעדוף וכנראה שבשבוע הבא נתחיל לחסן.

יפה בן דוד: אני דיברתי גם עם כמה מחלקות ומנהלי בתי חולים והם אמרו לי שמונעים מאיתם לחסן עת עובדי ההוראה.

יפה בן דוד: אומרים להם: "אם אתם תחסנו את עובדי ההוראה אנחנו ניקח לכם את החיסונים".

יפה בן דוד: ראינו את זה גם במקומות שעצרו את החיסונים.

יפה בן דוד: אני אומרת לכם עכשיו שאנחנו מתחסנים כמו גנבים בלילה.

תהלה פרידמן: רגע, הממשלה התחייבה על עדיפות לעובדי הוראה.

תהלה פרידמן: את צוחקת, אבל אני מנסה להבין ברסמי איפה זה עומד.

יפה בן דוד: אני קטונתי, אתם חברי כנסת, כמה דברים התחייבות ולא עמדו בהם?

יפה בן דוד: אני מאמינה למה שמבוצע.

יפה בן דוד: עיריית תל אביב התגייסה יחד עם איכילוב ותקתקו את זה.

יפה בן דוד: קראנו למורים ולעובדי ההוראה להתחסן.

יפה בן דוד: בא משרד הבריאות ופשוט עצר את החיסונים.

תהלה פרידמן: רם, יש פה אנשים שיכולים להגיב לזה?

יפה בן דוד: אני רוצה להגיד - - -

יאיר גולן: זה חמור כי בחלק מהמקומות קופות החולים הורידו את גיל המתחסנים מ-60 ל-55 כי לא היה מספיק ביקוש לחיסונים.

יאיר גולן: במקום שהמדינה תנהל בצורה מאוד דקדקנית מי ראשון מי שני, כשברור שעובדי ההוראה צריכים להיות בעדיפות.

תהלה פרידמן: הם התחייבו על זה.

יפה בן דוד: אנחנו מדברים עם כל העולם, מה אנחנו לא עושים?

יפה בן דוד: איני מבינה למה אנחנו צריכים להילחם על משהו שמובן מאילו.

יפה בן דוד: מה יקרה, אם ציבור עובדי ההוראה לא יתחסנו אז בתי הספר פשוט ישותקו.

וליד טאהא: פתחנו את הדיון עם זה.

יפה בן דוד: אני אומרת דבר כזה, בואו נקשיב למשרד הבריאות, אם משרד הבריאות אומר היום שהמצב מאוד קשה והתחלואה גבוהה, אנחנו רואים את זה בבתי הספר ובגנים.

יפה בן דוד: אז אוקיי, החלטתם לסגור?

יפה בן דוד: תסגרו עשרה ימים, שבועיים, כמה שהחלטתם.

יפה בן דוד: אבל צריך להתנות בצורה חד-משמעית את הסגר בכך שבמהלכו יחוסנו צוותי ההוראה.

יפה בן דוד: המדינה צריכה להבין שאם היא מחסנת את צוותי החינוך, המערכת יכולה לעבוד כסדרה עד סוף השנה ולא משנה איזה סגר יהיה.

יפה בן דוד: כל עוד לא עושים את זה הם פשוט מסכנים את צוותי ההוראה.

יפה בן דוד: לא יעלה על הדעת שהם יעשו זאת.

יאיר גולן: יפה, הם לא מסכנים רק את צוותי ההוראה, הם מסכנים גם את התלמידים.

יפה בן דוד: אין ספק.

יאיר גולן: ההדבקה היא בקנה מידה רחב.

יאיר גולן: אנחנו יוזמים כמדינה כינוס שלהם בכיתות, אז חובה עלינו לחסן שם.

יאיר גולן: ברור שאי-אפשר לבודד את המפיץ הראשי כי אם אתה מבודד אותו אז אין הוראה.

וליד טאהא: אבל אולי נשמע תשובות מהמשרדים, שנדע איפה זה עומד.

יפה בן דוד: זה לא עומד, הם לא עושים, הם אמרו שיש ועדה של 45 אנשים שצריכים להחליט והם החליטו - - - אני רוצה לסכם בפניכם את הבעיות.

יפה בן דוד: משרד הבריאות נתן הנחיות כדי שנוכל לשמור על הבריאות.

יפה בן דוד: אין אפשרות לשמור על מרחק, לא בגנים ולא בכיתה, יש כיתות עמוסות שיש בהן 35 ילדים.

יפה בן דוד: הנושא של עטיית מסכות, הילדים מסירים והילדים רודפים אחריהם כל היום כמו שוטרים.

יפה בן דוד: כמה אפשר לרדוף אחרי הילדים בנושא זה?

יפה בן דוד: מאחר שהנחיות אלו לא מיושמות אז גם לא מחסנים?

יפה בן דוד: למה אתם מחכים?

יפה בן דוד: הרי נפטרה כבר גננת.

יפה בן דוד: מה אתם רוצים, ריבון העולמים, שיקרה כדי שיזעזע את המדינה.

יפה בן דוד: בתקופת משבר הקורונה ראיתם כמה צוותי ההוראה עובדים קשה, זה הזמן להגיד: "אנחנו מעריכים את העבודה שלכם ורוצים שהמשק ייפתח".

יפה בן דוד: אבל המשק לא יכול להיפתח אם צוותי החינוך לא יחוסנו.

יפה בן דוד: אז מה משרד הבריאות רוצה?

יפה בן דוד: רוצים להשאיר את המערכת פתוחה ושצוותי החינוך יאכלו אותה בבריאות שלהם.

יפה בן דוד: אני אומרת שחייבת להיות אכיפה.

יפה בן דוד: אם הייתי אם לילדים קטנים לא הייתי שולחת אותם כדי שחלילה לא יידבקו בבתי הספר.

יפה בן דוד: יתרה מזאת, אני מצפה מהנהגת ההורים שלא ישלחו את הילדים עד שיחוסנו צוותי ההוראה, ואז אני רוצה לראות את משרד הבריאות לא מחסן, ואז אני רוצה לראות את כולם בתקופה כזו שלא יחסנו את צוותי ההוראה.

יפה בן דוד: אם לא ניתן שוט על משרד הבריאות כדי שיתעורר, אני אומרת לכם, אנחנו נסגור שוב ושוב.

יאיר גולן: יפה, אני רוצה רק לתקן אותך בדבר אחד: אני חושב שגם את היית שולחת את הילדים שלך אם היו אומרים לך שבבית הספר שלהם אין תחלואה.

יאיר גולן: יש הרבה בתי ספר בישראל שאין בהם תחלואה ואין סיבה שלא יעבדו.

יפה בן דוד: אני חולקת על דעתך.

יאיר גולן: אלו הנתונים.

יפה בן דוד: היום אין בית ספר שאין בו תחלואה, אין בית ספר שאין בו מורים בבידוד.

יפה בן דוד: יצאה הנחיה של משרד החינוך שאם חמישה ילדים מאומתים אזי בית הספר ייסגר.

יפה בן דוד: אני רוצה להגיד לכם שיש מעל המספר הזה ועדיין לא סוגרים את בית הספר.

יפה בן דוד: כשפניתי לבכירי משרד החינוך ואמרתי להם: "זו הנחיה שלכם, אתם נתתם אותה" הם אמרו לי: "מי סיפר לך?".

יפה בן דוד: זה מה שמעניין את המשרד, מי סיפר לי, מי אמר לי שכך המצב.

יפה בן דוד: מאות מורים בבידוד, גנים נסגרים.

יפה בן דוד: הנושא של החינוך הגופני: אמרו שבמקומות פתוחים לא צריכה להיות הגבלה למורים לחינוך הגופני.

יפה בן דוד: שילמד כמה שהוא רוצה.

יפה בן דוד: מה עשו?

יפה בן דוד: נתנו למורה אחד ללמד 16 קבוצות.

יפה בן דוד: מה קרה?

יפה בן דוד: המורה הזה נדבק בקורונה ו-450 ילדים יושבים בבית.

יפה בן דוד: זה נראה הגיוני?

יפה בן דוד: גם בשטחים פתוחים דרושה הגבלה.

יפה בן דוד: אף פעם לא התחננתי, אבל אני מוכנה להתחנן בשם צוותי ההוראה: עשו משהו בעבורם, לא בשליחת מכתב כי זה לא עובד, אף אחד לא סופר אף אחד פה.

יפה בן דוד: אני חושבת שרק בצעדים דרסטיים, להגיד שנלך לסגר אבל לא ניתן להחזיר את מערכת החינוך אם אנשי מערכת החינוך לא יחוסנו.

יפה בן דוד: זה לטובת עובדי ההוראה, לטובת המשק, ובעיקר לטובת בריאות התלמידים.

רם שפע: תודה, יפה, עבור הדברים החשובים מאוד.

רם שפע: חברת הכנסת פרידמן, בבקשה.

תהלה פרידמן: אני רוצה להסכים שאני מסכימה עם כל מילה של יפה.

תהלה פרידמן: אם יש כאן אנשי משרד הבריאות, אני אשמח להבין למה הפרתם את ההתחייבות שנתתם.

תהלה פרידמן: בשבוע שעבר יושב-ראש הקואליציה וכן שר הבריאות התחייבו שתינתן קדימות לצוותי ההוראה.

תהלה פרידמן: היינו בחדר כשזה היה.

רם שפע: פעם ראשונה שמיקי זוהר מתחייב למשהו ולא עומד בו.

תהלה פרידמן: התחייבה הממשלה ואני חושבת שיפה צודקת בדבריה.

תהלה פרידמן: דבר שני, אני כן חושבת שיש בעיה עם זה שאנחנו כל הזמן בגישת "הכול או כלום" – או שהכול סגור או שהכול פתוח – יש כנראה פער בין מועצות אזוריות שבהן המצב טוב יותר לבין ערים שבהן המצב פחות טוב.

תהלה פרידמן: משרד הבריאות מסרב לדיפרנציאליות.

תהלה פרידמן: אני מרגישה שזהו המלחמה שלנו בוועדה – לנסות כל הזמן לדחוף לדיפרנציאליות.

תהלה פרידמן: הדבר הזה מתקיים מאז כשנה.

תהלה פרידמן: כולנו יודעים שסירבו לסגור ערים אדומות כשאפשר היה לעשות זאת, הסירוב נבע מסיבות פוליטיות, וגם עכשיו זה כך.

תהלה פרידמן: מתווה הישיבות קרס, יש 900 חולים בישיבות גבוהות, יש 90 חולים בישיבת חברון שהיא אחת מישיבות הדגל.

תהלה פרידמן: אז סוגרים אותה?

תהלה פרידמן: לא סוגרים.

תהלה פרידמן: כולנו מכירים את הנתונים.

תהלה פרידמן: חוסר המוכנות לעבוד בצורה דיפרנציאלית הוא בעוכרנו.

תהלה פרידמן: אני חוזרת על הקריאה לתת יותר סמכות לרשויות.

תהלה פרידמן: אתמול ראיתי ראשי רשויות שהחליטו לסגור.

תהלה פרידמן: אני חושבת שזה צעד מעורר הערכה שראש רשות לוקח אחריות.

תהלה פרידמן: את מספרת שבתל אביב חיסנו את צוותי ההוראה.

רם שפע: עד שעצרו להם.

תהלה פרידמן: אני אומרת - - -

יפה בן דוד: אני אומרת לכם את האמת אני פשוט פוחדת לומר איפה אנחנו יודעים שמחסנים גיל 50 ומעלה.

יפה בן דוד: אנחנו רק נגיד ומשרד הבריאות יעצור את זה.

יפה בן דוד: לכן אני אומרת שאנחנו מתחסנים כמו גנבים בלילה.

יפה בן דוד: ראשי רשויות עושים הסכמות עם מנהלי קופות חולים ואנחנו שולחים להם הודעות.

תהלה פרידמן: זו בושה, כי ראשי הרשויות מגלים פה התנהלות אחראית בניגוד לממשלה.

תהלה פרידמן: הדבר השלישי שאני רוצה להגיד הוא שצריך לחשוב שאם הולכים שוב לסגר, וחס ושלום יסגרו גם את הכיתות הנמוכות והגנים, אז צריך לחשוב גם על מענק להורים.

תהלה פרידמן: הורים עובדים, מפחיתים שעות עבודה.

תהלה פרידמן: או שנפחית שעות עבודה או שנזניח את הילדים, אלו שתי האופציות.

תהלה פרידמן: יש ירידות בהכנסות של אנשים אז צריך לחשוב על מענק טיפול בילדים.

תהלה פרידמן: לא יכול להיות שהציבור נושא על הגב את כל הנטל.

יאיר גולן: התמיכה במשפחות היא להילחם נגד ההחלטות הגורפות, להתעקש על כך שמערכת החינוך תופעל באופן דיפרנציאלי.

יאיר גולן: אני חושב שאפשר להציג את הנתונים של ועד ההורים הארצי, הנתונים מבהירים שניתן להגיע לדיפרנציאליות גם במצב של תחלואה.

יאיר גולן: התחלואה בחברה החרדית היא כל כך גבוהה עד שזה צובע כאילו המצב קטסטרופלי בכל החברה בישראל.

יאיר גולן: המצב הוא לא קטסטרופלי, אפשר לעצור אותו.

תהלה פרידמן: בשביל זה צריכים שהרמזור יתעדכן אחת לשבוע, אני לא יודעת למה הוא מתעדכן בקצב הזה.

צופית גולן: צריך לתת את הגמישות הניהולית - - -

תהלה פרידמן: מסכימה.

צופית גולן: - - - שבאמת יבוצע.

צופית גולן: אני יכולה להגיד לך שהרשויות יודעות לנהל את זה מצוין לפי בית ספר, הן יורדות לרזולוציות - - -

תהלה פרידמן: מסכימה לגמרי, אבל לפני שאנחנו ממשיכים בדיון אנחנו צריכים לשמוע את משרד הבריאות.

תהלה פרידמן: יש התחייבות שהופרה ואנחנו רוצים לשמוע את הסיבות לכך.

תהלה פרידמן: למה צוות הוראה לא מחוסנים.

רם שפע: פשוט רציתי שאלמנט ההפחדות יגיע אחרי כמה דקות של דיון.

רם שפע: צופית, את רוצה להציג נתונים?

צופית גולן: אתחיל ואגיד אם מדינת ישראל תחליט שהיא מתייחסת שוב בצורה גלובלית ותחליט ללכת לסגר, אנחנו חושבים שלא יכול להיות שהמורים יחזרו לפני שהם חוסנו.

צופית גולן: אם הולכים פה לסגר, ואנחנו לא בעד סגר, אבל אם נלך לסגר צריכה להיות העדפה ברורה בחזרה.

צופית גולן: כמו שצוותי הרפואה קיבלו עדיפות, גם צוותי ההוראה צריכים לקבל עדיפות.

צופית גולן: זה צריך להיאמר בצורה ברורה.

תהלה פרידמן: לא רק להיאמר אלא גם להיעשות.

רם שפע: נכון.

צופית גולן: ( מכאן והלאה מלווה את דבריה בהקרנת מצגת) נסתכל קצת על הנתונים: אלו נתונים של משרד החינוך נכון לאתמול.

צופית גולן: תסתכלו על הפילוח לפי שכבות גיל: אנחנו לא באמת רואים הבדל, לא בין גם חובה לשאר גילאי הלימוד.

צופית גולן: למה יש הפרדה וחושבים שש שכבות הן הבעיה הקטסטרופלית.

צופית גולן: אזכיר שארבע מהשש מגיעות רק ליומיים בשבוע לכמה שעות בודדות.

צופית גולן: אם יש כזו הדבקה כשהילדים האלו לא בבית הספר, אז תחשבו מה יהיה כשהם ימשיכו.

צופית גולן: בבית ספר יש לכל הפחות שליטה על שרשרת ההדבקה, אפשר להפעיל את "מגן חינוך" שהגיע הזמן לכך.

צופית גולן: ניתן להפעיל אותו וצריך להפעיל אותו פעם בשבוע על מנת לנטר את התחלואה.

צופית גולן: את השקף הזה לא כל כך רצינו להציג בתחילה, אבל הגענו למסקנה שהגיע הזמן שמשרד הבריאות יפסיק להסתכל על מדינת ישראל בשחור ולבן.

צופית גולן: בכחול זה התחלואה הכללית בכל שכבות הגיל, הכתום זה התחלואה בחברה החרדית.

צופית גולן: אנחנו לא רוצים להפנות אצבע מאשימה כלפי אף אחד.

יאיר גולן: אלו הנתונים.

צופית גולן: אלו הנתונים של משרד החינוך.

צופית גולן: לא יכול להיות ש-50% מהתחלואה נמצאת במגזר אחד, ואם ננתק אז נראה שבעצם המצב אצלנו הוא לא כזה קטסטרופלי.

צופית גולן: התייחסנו פה לשקפים שמשרד הבריאות הציג בדיון בשבוע שעבר.

צופית גולן: הוספנו עליהם את החיצים שבאופן מאוד נוח משרד הבריאות החליט להתעלם מהם בשבוע שעבר – מתי פתחו את המסחר ואת הקניונים.

צופית גולן: אם תסתכלו על גרף העלייה גם בשקף הזה וגם בשקף הבא, אני פשוט הכנסתי את הגילאים שהם בספק אצלנו.

צופית גולן: שימו לב, תראו שמתי שפתחו את המסחר ניכרת קפיצה בתחלואה, לא מתי שהחזירו את כיתות ז' או י'–י"ב או את כיתות ה'–ו'.

צופית גולן: הקפיצה התחילה כשפתחו את הקניונים, ועוד לא דיברתי על נתב"ג שפתוח באופן קבוע.

צופית גולן: השקף הבא מציג את החבר'ה בגילאי בגרות.

צופית גולן: אוטוטו בגרויות והילדים האלה לא לומדים.

צופית גולן: אני מחזירה את ההצעה שעלתה פה לפני שבוע של י"א–י"ב שילמדו גם בערים אדומות – תחת בדיקות – אין שום בעיה לתת לילדים להגיע למוסדות החינוך.

צופית גולן: העלייה הגדולה לא התחילה כשפתחו את י"א–י"ב, העלייה הגדולה התחילה כשפתחו את המסחר, כשהילדים האלו לא ראו את בית הספר, אפילו לא בדמיון.

יאיר גולן: אני רוצה לומר שכהורה לבן בכיתה י"א, רמת ההישגים בהידרדרות נוראית.

רם שפע: ברור.

יאיר גולן: אי-אפשר באמת ללמוד בכל הלמידה מרחוק.

יאיר גולן: מה שהם הפסידו עד היום הוא נורא.

יאיר גולן: צריך לתת תוכנית נפרדת שאומרת איך מגבירים את הלימוד האיכותי יותר ולא איך מטילים עליהם עוד מגבלות.

צופית גולן: גם בשקפים הבאים תוכלו לראות שלקחנו את השקפים של משרד הבריאות והוספנו להם שני נתונים מאוד חשובים: פתיחת הקניונים ופתיחת המסחר.

צופית גולן: גם אם נתקדם עכשיו בגרפים, אנחנו נראה שבערים אדומות יש קפיצה בתחלואה.

צופית גולן: לאורך כל הדיונים אנחנו מדברים על פתיחה באחריות, לא מדברים על פתיחה גלובלית ופריצת גבולות, אנחנו מדברים על אחריות ציבורית, ואחריות ציבורית היא להסתכל דיפרנציאלית.

צופית גולן: אם יש לנו אפס תחלואה בתוך מוסד חינוכי, גם אם הוא בעיר כתומה, אין שום סיבה שהוא יהיה סגור אם יש בו אפס תחלואה.

צופית גולן: זו הירידה לרזולוציה שיש בידי הרשויות ואין בידי משרד החינוך והבריאות.

צופית גולן: הגיע הזמן שיתחילו ליישם אותה בפועל.

יאיר גולן: גם במשרד החינוך יש נתונים על פי רזולוציה טובה.

יאיר גולן: יושב-ראש הוועדה, למשרד החינוך יש רזולוציה גם לגבי פילוח לפי מוסדות בתוך הערים האדומות.

יאיר גולן: יש מוסדות - - -

רם שפע: הרזולוציה שלהם מצוינת.

רם שפע: רק שבינתיים איש הנתונים שלהם עוד לא עלה.

רם שפע: אני מקווה שזה מקרי והוא תיכף יצטרף אלינו, אריה מור.

צופית גולן: בשקף הבא אנחנו רואים ערים כתומות ואדומות שיש בהן בלגאן.

צופית גולן: בערים צהובות וירוקות – לא.

צופית גולן: אז אין שום סיבה שבערים הללו לא ילמדו.

צופית גולן: אין שום סיבה לסגור את כל ילדי ישראל בבית רק כי מישהו רוצה לייצר אווירת סגר, כי מישהו לא מצליח לאכוף את הסגר, כי מישהו לא רוצה - - -

וליד טאהא: כי אין סגר.

צופית גולן: אתה יכול להגיד את זה, אני לא, אבל אם מישהו רוצה לייצר פה אווירה של בלגאן אז אנחנו נסגור את הילדים ניקח אותם ואת ההורים כבני ערובה, במקום לעשות את מה שצריך ללא שיקולים פוליטיים.

צופית גולן: בשקף הזה אנחנו מציגים את רשימת 20 הערים בהן התחלואה הגבוהה ביותר במערכת החינוך: ירושלים, בני ברק, מודיעין עילית, בית שמש - - -

רם שפע: זה על פי משרד החינוך.

צופית גולן: כן, על פי משרד החינוך.

צופית גולן: תראו, ברור שלא צריך ללמוד בערים האלו.

צופית גולן: וגם שם, פוטנציאלית, בעיר כמו ירושלים שהיא עיר ענקית אי-אפשר להתייחס אליה כיחידה אחת.

יאיר גולן: יש שכונות ירוקות בירושלים ויש שכונות אדומות בירושלים.

יאיר גולן: מכיוון שירושלים בנויה גיאוגרפית בצורה שיוצרת חלוקה אז אין בעיה.

תהלה פרידמן: זה היה נכון עד שהחליטו שעובדי הוראה משכונות אדומות יכולים ללמד בשכונות ירוקות.

יאיר גולן: בזה צריך לטפל.

צופית גולן: השקף הבא מציג חתך מחוזות.

צופית גולן: מחוז תל אביב, ירושלים, מרכז – תסתכלו על כמות התלמידים לעומת כמות התלמידים בחינוך החרדי.

צופית גולן: המספרים הם 5,743 במחוז החרדי לעומת 1,306 בממלכתי בירושלים, 1,234 במרכז, 779 בתל אביב.

צופית גולן: ושוב, אני לא מפנה אצבע מאשימה כלפי אף ציבור, ממש לא.

תהלה פרידמן: זה לא קשור לאשמה.

רם שפע: את צריכה לתת את הנתונים וזה בסדר גמור.

עופר כסיף: היא צודקת שהיא אומרת את זה, שלא יגידו שיש פה השמצה.

צופית גולן: איני מתמקדת בציבור מסוים.

צופית גולן: אני אומרת שאם יש בית ספר שיש בו התפרצות אז צריך לסגור אותו וזה לא משנה מהיכן מגיעים התלמידים.

צופית גולן: השקף הבא מתייחס לדבריה של עינב לוק, שאני מאוד מכבדת.

צופית גולן: יש כאן אינדיקציה שמתבססת על דוח של עלם שיצא השבוע.

צופית גולן: אנחנו רואים החמרה לעומת השנה שעברה.

צופית גולן: תסתכלו מה קורה כאן, תסתכלו על המספרים.

צופית גולן: מדובר רק במי שהגיע לעלם.

צופית גולן: הם לא מגיעים ליועצות, הם לא מגיעים למדריכי מוגנות.

צופית גולן: אזכיר שבסגר הקודם החליטו לסגור את סיירת ההורים כי אין בה צורך, הילדים לא מסתובבים בפארק.

צופית גולן: תסתכלו טוב על מה שקורה פה.

צופית גולן: בדידות – 1,495 מול 599 ברבעון מקביל לפני שנה.

צופית גולן: אלימות פיזית, מילולית ומינית – 1,853 לעומת 519 ברבעון מקביל בשנה שעברה.

צופית גולן: שימוש בסמים – 1,989 לעומת 725.

צופית גולן: דיכאון וחרדה – 2,272 לעומת 516.

צופית גולן: שימוש באלכוהול – 2,478 לעומת 962.

צופית גולן: הנתונים הללו מדברים בעד עצמם, זו המחלה של הקורונה, והיא הרבה יותר מסוכנת.

רם שפע: המגיפה הנפשית.

יאיר גולן: הממוצע פה זה פי שלושה.

רם שפע: וזה רק הפניות.

צופית גולן: זה רק מי שאנחנו יודעים עליו ומי שאזר אומץ וביקש עזרה.

צופית גולן: תחשבו כמה ילדים לא מבקשים עזרה.

צופית גולן: המורים שלהם זה ריבוע בזום.

צופית גולן: יפה, ברור שאין לי שום טענות למורים, המורים בסדר גמור.

וליד טאהא: אין פה שום הפתעה, כולנו ידענו שזה יקרה.

צופית גולן: המורים עושים עבודה נהדרת, אבל כשהילד שלי מכיר את המורה רק דרך ריבוע, הסיכוי שהוא יפנה אליה כשהוא במצוקה הוא נמוך.

צופית גולן: לא בגלל שהמורה לא נהדרת ומקסימה, אלא בגלל שהוא לא יעשה את הצעד כי זה דורש ממנו הרבה מאוד יוזמה והוא פשוט לא יעשה את זה.

צופית גולן: בנוגע למה שיפה אמרה פה קודם: אם נסתכל על השקפים הבאים נכון לאתמול, יכול להיות שהיום המספרים אחרים, 93.

צופית גולן: 38% מגני הילדים אין בהם חולה מאומת אחד, לפי נתוני משרד החינוך אתמול.

יפה בן דוד: זה לא נכון, חברים.

צופית גולן: אלו הנתונים של משרד החינוך.

יפה בן דוד: משרד החינוך בעצמו נתן הנחיות לא למסור נוכחות, אז איך הוא יודע?

צופית גולן: אני לא יודעת, אלו הנתונים - - -

יפה בן דוד: יש הרבה בעיות גם בגנים.

רם שפע: נסכים שעל כל אתגר בנתונים משרד החינוך כנראה שיש מקביל אחד לפחות בנתוני משרד הבריאות.

רם שפע: רק ככה כדי לשים את זה בקונטקסט.

עופר כסיף: אתה אופטימי.

צופית גולן: אנחנו פשוט שמים פה את הנתונים.

צופית גולן: ב-46% מבתי הספר היסודיים אין אפילו מאומת אחד, למה הם סגורים?

צופית גולן: למה הילדים האלה צריכים לשבת בבית?

צופית גולן: אין סיבה טובה.

צופית גולן: מבודדים שכבה, מבודדים כיתה, מבודדים קפסולה.

צופית גולן: ושוב, אני עדיין טוענת שהמורים עומדים בחזית וצריכים לקבל חיסונים.

יפה בן דוד: זעקת המנהלים היא שהם לא יכולים להפעיל בית ספר כאשר 11 מורים נמצאים בבידוד.

יפה בן דוד: המנהלים לא יכולים לתפעל מערכת בצורה שכזו.

צופית גולן: - - - הרשויות ולחסן - - -

יאיר גולן: יפה, לא בכל בתי הספר יש 11 מורים חולים.

יאיר גולן: הרי יש במשרד החינוך דיפרנציאליות יוצאת מן הכלל, יודעים להגיד איזה בית ספר בעייתי ואיזה לא.

יאיר גולן: מה שלא בעייתי – שיפעל.

צופית גולן: 45.5% מבתי הספר העל-יסודיים אין בהם מאומת אחד.

צופית גולן: אלו נתונים מאתמול ב-06:00.

רם שפע: דרמטי.

צופית גולן: משרד החינוך מדבר על "גמישות ניהולית"?

צופית גולן: הגיע הזמן שיתנו גמישות שכזו.

צופית גולן: מנהל יודע, עירייה יודעת, אני יכולה להגיד שבעיר שלי עושים את זה נהדר.

צופית גולן: אז אנא.

רם שפע: צופית, תודה רבה.

רם שפע: אני מקווה שאריה מור לא ירגיש שהמצגת שלו מיותרת אחרי כל הנתונים שהצגת.

רם שפע: ערן דורון, יושב-ראש מועצת רמת נגב ויושב-ראש ועדת החינוך של כל המועצות האזוריות.

ערן דורון: שלום לכולם, לאחר בדיקה שביצענו הבוקר בכלל המועצות האזוריות אנחנו מתנגדים לחלוטין לסגירת מערכת החינוך במקומות שמוגדרים ירוקים.

ערן דורון: אצלי יש היום חולה מאומתת בכיתה ב' ועוד חולה בגן שהן בנות אותה המשפחה.

ערן דורון: לא קרה שום דבר, עצרנו את שרשרת ההדבקה תוך שעה, המערכת ממשיכה לפעול, מי שצריך ללכת לבידוד הולך לבידוד וזהו.

ערן דורון: רצים מהר מדי לסגור את כיתות ה'–י' גם במקומות שזה לא נצרך.

ערן דורון: ביצענו בדיקות במרבית המועצות האזוריות.

ערן דורון: גם בגליל העליון שמונה 29 יישובים, אז שני יישובים הם צהובים ושאר היישובים ירוקים.

ערן דורון: אני לא מבין את ההיגיון במכסחת הדשא הזו.

ערן דורון: אני מחזק את חברי הוועדה ומבקש שתעשו ככל יכולת

ערן דורון: כם על מנת למנוע סגירת כיתות ה'–י' או את כלל הכיתות והגנים, זו תהיה טעות ואין בכך היגיון.

ערן דורון: המערכות שלנו עובדות, הילדים מרוצים, אנחנו רואים את מה שזה עושה ולכן אני מאוד שמחתי על מה שמשרד החינוך עשה.

ערן דורון: למשרד החינוך יש משלט פנטסטי שהצליח להפעיל מערכת מניעה מצוינת, צריך להגיד להם יישר כוח.

ערן דורון: למעלה מ-70% במועצות האזוריות מעל גיל 60 התחסנו.

ערן דורון: למעלה מ-80% מעל גיל 75 התחסנו כבר.

ערן דורון: זה אומר שקבוצות הסיכון התחסנו, עובדי ההוראה מתחסנים עכשיו.

ערן דורון: מה קרה?

ערן דורון: תנו לילדים להגיע לבית הספר, זה מה שצריך.

רם שפע: ערן, תודה רבה עבור הצגת העמדה החשובה.

רם שפע: יש לך נתונים לגבי מאומתים במועצות האזוריות?

ערן דורון: אדאג שתקבלו את הנתונים כשאנחנו נדע אותם.

ערן דורון: לא בדקתי את הכול אבל מתוך מה שבדקתי אז למעלה מ-90% מהמועצות האזוריות הן מועצות ירוקות לגבי התת-יישובים, אז יש שם גם יישובים אחד כתום ויישוב אחד אדום, אבל מרבית המועצה ירוקה וניתן לעשות את האבחנה בין היישובים הירוקים לאלו שאינם, זה כל הרעיון של הרמזור.

ערן דורון: לא אנחנו המצאנו את שיטת הרמזור, צריך ליישם אותה.

רם שפע: חד-משמעית, יש כמה אנשים שעדיין מפחדים ליישם את זה.

רם שפע: אנחנו מטפלים בזה.

רם שפע: תודה, ערן, עמדתך חשובה מאוד ומשיקה לעמדת הוועדה כפי שהיא כבר כמה חודשים.

יפה בן דוד: רם, קיבלתי עכשיו תוצאות של גליל עליון: שלושה בתי ספר סגורים, בכל בית ספר בין 3–6 כיתות בבידוד בממוצע, אנשי צוות בבידוד – 10–16.

יפה בן דוד: מלבד זאת כ-30% מהתלמידים לא מגיעים ומספרם עולה מיום ליום.

יפה בן דוד: איני מבינה על אלו נתונים נשענו הדוברים שלפני, הם בדיוק הפוכים מהנתונים שאנחנו מקבלים מהשטח.

יפה בן דוד: הייתה הנחייה של משרד החינוך לבתי הספר - - -

רם שפע: אני לא מכיר את זה, הייתה הנחייה רשמית כזו?

יפה בן דוד: הייתה הנחייה לא לתת נוכחות, זה מנהלי בתי הספר - - -

רם שפע: זו הנחייה רשמית או שמישהו אמר ככה - - -

יפה בן דוד: לא, זו הנחייה של המשרד.

יפה בן דוד: הדברים נעשים אחרת לעומת הנתונים שהוצגו פה.

יפה בן דוד: המשוואה פשוטה: יש חיסונים – מערכת הבריאות תפעל.

יפה בן דוד: אין חיסונים – אז אין מה לעשות, צריך לסגור.

רם שפע: חבר הכנסת כסיף, בבקשה.

עופר כסיף: תודה, צופית הציגה קודם את השקף והזכרנו את זה כבר כמה פעמים פה.

עופר כסיף: גם מועצת החירום הציבורית למשבר הקורונה שמה על זה דגש, ולפני זה כבר ראינו שהנזק שנגרם כתוצאה מהסגר בכלל ומסגירת מערכת החינוך בפרט גדול בהרבה מהתועלת, אם בכלל קיימת תועלת.

עופר כסיף: הנזק הנפשי שנגרם לילדים – נפשית, רגשית ופיזית – בנוסף למה שנאמר קודם על אלכוהוליזם ועל דיכאון ועלייה בפשיעה.

עופר כסיף: חברים, זה נזק שהשפעותיו ארוכות טווח, מדובר בנזק דורי.

עופר כסיף: אנחנו צריכים לקחת בחשבון את הדברים הללו ולחשוב היטב כשאנחנו שוקלים על כף המאזניים את הנזק מול התועלת.

עופר כסיף: הנזק הרבה יותר גדול.

עופר כסיף: ברירת המחדל שלנו צריכה להיות פתיחה של מערכת החינוך בהתאם למגבלות של שכונות, אזורים, בתי ספר, יישובים שבהם יש התפרצות.

עופר כסיף: ההסתייגות היחידה – וכאן אני מסכים עם מה שאמרה יפה ואני יודע שגם ההורים – יש קונצנזוס שמי שתוקע אותו בינתיים זה משרד הבריאות.

עופר כסיף: אי-אפשר לצפות מעובדי הוראה שייכנסו למוסדות הלימוד בלי שהם מחוסנים.

עופר כסיף: זו דרישה לא אנושית, דרישה שאדם ישים את חייו בכפיו כשיש אפשרות למנוע את זה.

עופר כסיף: אני מסכים עם המשפט האחרון של יפה: יהיו חיסונים – תיפתח המערכת, לא יהיו – לא תיפתח המערכת.

עופר כסיף: זה דבר בסיסי שאני לא רואה שום אפשרות להתנגד לו, זה היגיון צרוף.

עופר כסיף: משהו לגבי תהייתה של חברת הכנסת פרידמן: הייתה לנו ישיבה קודם, בוועדת החוקה, עם שר הבריאות.

עופר כסיף: שאלתי את שר הבריאות, או יותר נכון, אמרתי, אמרתי שאני דורש תיעדוף של עובדי ההוראה בחיסון לטובת פתיחת מערכת החינוך.

עופר כסיף: שר הבריאות אמר שני דברים בהקשר הזה: שמי שדורש בדרך כלל לא מקבל, כשאני לא יודע אם הוא כיון את זה אלי או אל הסתדרות המורים.

תהלה פרידמן: הוא שכח רק שגם הם בוחרים.

עופר כסיף: הדבר השני שהוא אמר זה כך - - -

וליד טאהא: עופר, אתה צריך לדרוש יפה.

עופר כסיף: הוא אמר שלא הוא קובע את התיעדוף של המחוסנים, קובעת זאת ועדת מקצועית שיושבים בה 45 אנשים.

עופר כסיף: 44 מתוך 45 התנגדו לתיעדוף עובדי ההוראה.

עופר כסיף: זה מה שאמר השר.

יפה בן דוד: אני בטוחה שחברי הוועדה התחסנו.

צופית גולן: אפשר לדעת מי הם חברי הוועדה?

צופית גולן: גילוי נאות.

עופר כסיף: איני יודע.

עופר כסיף: כולנו יודעים שיש בעיה גם עם השקיפות, חיסיון של 30 שנים על הפרוטוקולים של קבינט הקורונה.

עופר כסיף: יש פה אוסף של דברים והכול מתחבר להכול.

עופר כסיף: השר עצמו, לזכותו ייאמר, אמר שהוא בעד שתהיה שקיפות והוא מוכן שכל הדברים שהוא אומר יפורסמו.

עופר כסיף: אבל זה לא העניין האישי, אני אומר פה שני דברים שלדעתי הם מאוד משמעותיים לדיון שלנו, למרות שהם נאמרו בוועדה אחרת:

עופר כסיף: אחד זה הנושא של הוועדה המקצועית שלכאורה קבעה שאין תיעדוף לעובדי הוראה.

עופר כסיף: והדבר השני שהוא פחות חשוב לענייננו שמי שדורש ודופק על השולחן – סופו שלא ייענה.

עופר כסיף: זה עניין שאני מעדיף לא להתייחס אליו כי הוא לא רלוונטי לדיון.

עופר כסיף: בהנחה שבאמת יש ועדה מקצועית אז אנחנו צריכים להסתכל על כל הנושא הזה באופן מערכתי.

עופר כסיף: לא מפתיע אותי שצופית הציגה נתונים מסוימים ויפה הציגה נתונים אחרים ומשרד הבריאות נתונים אחרים, ומועצת החרום הציבורית שמורכבת מאנשי מקצוע מציגה נתונים אחרים אף היא.

עופר כסיף: אחזור על המטאפורה של הפילוסוף קרל פופר: הוא אמר שיש דמיון בין מדען לבין דייג.

עופר כסיף: שניהם, דרך משל, זורקים את הרשת.

עופר כסיף: הם לא יודעים מה יצא להם, הם צריכים להסתדר עם מה שיוצא להם.

עופר כסיף: כך זה הדייג וכך זה המדען.

עופר כסיף: המדען מחפש ממצאים, ברגע שהוא מוצא אותם הוא חייב להסתדר איתם גם אם הם סותרים את מה שהוא רצה לגלות.

עופר כסיף: אבל, מוסיף פופר, כל אחד קובע מראש איפה הוא זורק את הרשת מתוך הצפי מה ייצא לו.

עופר כסיף: הגורמים המקצועיים במשרד הבריאות מציגים בפני הוועדות את מה שהם מעלים בחכתם, הם לא מזייפים נתונים.

עופר כסיף: העניין הוא שהם מטילים את הרשת באזור שהממשלה רוצה ולא איפה שצריך.

עופר כסיף: יוצא מכך שהנתונים המתקבלים משרתים אג'נדה פוליטית ולא את הבריאות של הציבור.

עופר כסיף: תפקידנו כמחוקקים, ובוועדת החינוך ספציפית, להאיר את הנושא הזה וגם להתעקש על מקום השלכת הרשת.

עופר כסיף: כשנעשה את זה אנחנו נגיע לתיעדוף של עובדי ההוראה, והבעיה של מערכת החינוך תיפתר.

עופר כסיף: לכל הרוחות, זה הדבר הכי פשוט.

עופר כסיף: יש לחסן מידית ואפשר לגמור עם זה בתוך ימים בודדים.

רם שפע: חד-משמעית.

עופר כסיף: יש לחסן מידית את כל עובדי ההוראה ולפתוח את מערכת החינוך בהתאם.

עופר כסיף: ואם יש ועדה מקצועית שקובעת אחרת אז כנראה שצריך להיאבק על זה והמאבק צריך להיות משותף להורים, למורים ולתלמידים בגיבוי שלנו.

רם שפע: תודה לחבר הכנסת כסיף, נשמע את דוקטור אפרת אפללו ממשרד הבריאות.

רם שפע: שלום לך, מה שלומך?

אפרת אפללו: היה יכול להיות יותר טוב אם היינו בשבוע שעבר מקבלים את התקנות שהגיעו לוועדה.

תהלה פרידמן: זה היה משנה את הנתון של 50% תלמידים חרדים - - -

אפרת אפללו: זה היה מאפשר לכיתות י"א–י"ב ללמוד שזו אחת הטענות שעלו פה.

רם שפע: יכולתם לשנות את זה ולא רציתם.

רם שפע: פנינו אליהם ארבע פעמים מאז ובחרתם שלא לשנות את זה.

אפרת אפללו: אתם החלטתם לא לאשר את התקנות.

רם שפע: אני מכבד אותך, אני מקבל.

אפרת אפללו: אני רוצה להגיד שכל האמירות שנאמרו עד עכשיו קרוב לשעה מובילות לכיוון אחד, יש הרבה תחלואה בכל המדינה, לא רק במגזרים.

אפרת אפללו: אני מרכזת את הנתונים שמגיעים למשלט הלאומי.

אפרת אפללו: יש התפרצויות בגנים, חטיבות, בתי ספר יסודיים, תיכונים, מגזר חרדי, מגזר ערבי, מועצות אזוריות, בכל מקום.

אפרת אפללו: אי-אפשר לומר שזה רק במקום אחד - - - נקודה אחת.

אפרת אפללו: התחלואה גואה בכל המדינה ולא ממתינה לאף אחד.

אפרת אפללו: בכל האירועים המורכבים שאני מרכזת יש כמויות גדולות של תלמידים.

אפרת אפללו: זה לא תלמיד אחד או שניים, אנחנו מדברים על חמישה, שישה ושבעה תלמידים ואפילו יותר, עובדי הוראה, סייעות, מורים, צוותים, גננות מטפלות.

אפרת אפללו: זה מגיע מהקהילה אל החינוך ומהחינוך בחזרה לבתים.

אפרת אפללו: זו מערכת אחת, אם אנחנו לא נעצור רגע הכול לשבועיים או שלושה בכל המדינה – שום דבר לא ישתנה.

אפרת אפללו: בשבוע שעבר דיברנו על אחוזי תחלואה במערכת החינוך, היו כ-37%.

אפרת אפללו: אתמול ושלשום כבר 42% מהתחלואה במדינת ישראל קשורה בחינוך.

אפרת אפללו: תלמידים, מטפלות, גננות, מורות וכולי.

אפרת אפללו: אי-אפשר להתעלם מהמספר הזה.

אפרת אפללו: אני יודעת שיש פה אמירה לגבי דיפרנציאליות, אי-אפשר בנקודת הזמן הזו, היום, לדרוש דיפרנציאליות.

אפרת אפללו: אי-אפשר, זה פשוט בלתי-אפשרי.

רם שפע: למה אי-אפשר?

אפרת אפללו: כי זה בכל מקום.

רם שפע: את מייצגת את משרד הבריאות.

אפרת אפללו: - - - תבוא - - -

רם שפע: רגע, אתם בעצמכם, בכל ההחלטות שלכם, עזבי את זה שלא הייתה אכיפה במשך חודשים, גם עכשיו מה שאתם מציגים כנראה מחר לקבינט זה דיפרנציאלי, אז על מה את מדברת?

רם שפע: אתם מציעים איפה לפתוח.

אפרת אפללו: אני לא יודעת על מה אתה מדבר.

רם שפע: אה, לא?

אפרת אפללו: אני הכנתי את הנתונים, אני יכולה להראות לך - - -

רם שפע: ההצעה בשבוע שעבר - - -

אפרת אפללו: בקלאנסווה, טבריה, רחובות, באר שבע, אני לא יודעת - - -

רם שפע: רגע, רגע - - -

אפרת אפללו: תקשיב, הנתונים - - -

רם שפע: רגע - - -

אפרת אפללו: הנתונים מבחינת משרד הבריאות, התחלואה היא רוחבית.

צופית גולן: אל תבלבל אותם עם עובדות.

רם שפע: אפרת, עני לשאלה פשוטה: בשבוע שעבר אתם הבאתם לפה הצעה שמחולקת על פי שיטת הרמזור.

רם שפע: אני צודק, או לא?

אפרת אפללו: נכון.

רם שפע: אוקיי, תודה רבה.

רם שפע: אז אתם אומרים שאפשר לעשות דיפרנציאלי, על מה את מדברת?

אפרת אפללו: לא, בשבוע שעבר זה היה בכל המקומות, בלי רמזור, גנים–ד' בכל הרשויות ו-י"א–י"ב בכל הרשויות.

אפרת אפללו: לא היה פה שום רמזור בשבוע שעבר.

אפרת אפללו: אתם הפכתם את ההחלטה הזו והחלטתם שברשויות צהובות וירוקות ילמדו וכך ביטלתם את החלטת הממשלה, רם.

רם שפע: את זה שמעתי כבר.

רם שפע: ביטלנו את החלטת הממשלה, נכון, מה לעשות, אנחנו הכנסת, תפקידנו הוא לפקח על עבודת הממשלה.

אפרת אפללו: אז לא, ההחלטה שלנו הייתה לא לפי רמזור, זה לא לפי רמזור - - -

רם שפע: ב-י"א–י"ב אתם הגשתם לפה אפשרות שם ילמדו בערים האדומות בלבד.

רם שפע: זה למה?

רם שפע: כי יש מדיניות ולא פועלים באופן רוחבי אלא מקבלים החלטה לפי סדרי עדיפויות.

רם שפע: אתן לך להמשיך אבל אני לא אוהב שלה מדייקים בפרטים.

רם שפע: אתם אלה שמקבלים החלטות באופן דיפרנציאלי, אז זה לא הגון להגיד שאי-אפשר לעשות זאת.

רם שפע: לא באמת אפשר - - -

אפרת אפללו: אפשר, לא היום.

אפרת אפללו: בנקודת הזמן היום זה בלתי-אפשרי.

רם שפע: גם בשבוע שעבר אמרת את זה.

אפרת אפללו: רצינו לפני חודש חיסון מהודק בזמן שהיו 1,500 –2,500 חולים.

רם שפע: איזה ריסון מהודק?

אפרת אפללו: רצינו לעשות דיפרנציאציה בלי לפגוע במערכת החינוך.

אפרת אפללו: זה לא קרה - - -

עופר כסיף: משרד הבריאות מתעלם מכל ההשלכות ההרסניות האחרות - - -

אפרת אפללו: - - - בנקודת הזמן של היום זה פשוט לא אפשרי.

אפרת אפללו: אנחנו עומדים על 6,000 וזה רק ילך ויעלה עד שנראה השפעה של הדברים שקורים.

תהלה פרידמן: ומה קורה עם החיסון לעובדי ההוראה.

אפרת אפללו: כמו שאמר שר הבריאות לחברי ועדת החוקה: יש ועדה מאוד מקצועית שמורכבת מ-45 אנשי מקצוע מתחומי בריאות, משפטים, אתיקה.

אפרת אפללו: הוועדה הזו קובעת את התיעדופים ואנחנו מתנהגים בהתאם לכך.

תהלה פרידמן: את יכולה לספר רגע על הוועדה?

רם שפע: מאיפה זה הגיע?

רם שפע: איפה זה היה עד עכשיו?

אפרת אפללו: איני יושבת בוועדה, אני לא יודעת מה - - -

רם שפע: לא שמעתי על הוועדה הזו.

עופר כסיף: גם אני שמעתי על זה רק הבוקר.

אפרת אפללו: - - - אני רואה את המסמך הסופי של הוועדה.

תהלה פרידמן: את יכולה לפרט את הרכב הוועדה?

אפרת אפללו: אני לא מכירה, אני רואה רק את המסמך הסופי.

אפרת אפללו: לצערי אני לא יכולה להיות בכל מקום.

תהלה פרידמן: בשבוע שעבר הייתה התחייבות, אם ניתנה התחייבות בלי סמכות אז זה דבר מאוד חמור.

תהלה פרידמן: הממשלה התחייבה על זה, משרד הבריאות התחייב על זה.

תהלה פרידמן: עכשיו אתם אומרים שהעברתם את הסמכות למישהו אחר.

תהלה פרידמן: מה זאת אומרת?

אפרת אפללו: צרי לי, איני מכירה התחייבות.

אפרת אפללו: אני מכירה אמירה ששר הבריאות אמר כרגע בוועדת החוקה.

אפרת אפללו: לא הייתי נוכחת במעמד ההתחייבות ולכן אני לא יודעת במה מדובר.

עופר כסיף: ממתי הוועדה הזו קיימת?

עופר כסיף: מה המנדט שלה?

עופר כסיף: מי כינס אותה?

עופר כסיף: אף אחד מאיתנו לא שמע על זה.

אפרת אפללו: שוב, אני לא יודעת, אני באמת לא יודעת להגיד לכם.

אפרת אפללו: אבדוק ואחזיר תשובה, אין שום בעיה.

תהלה פרידמן: אנחנו נשמח.

עופר כסיף: איך מצפים לאמון של הציבור, כולל מורים, הורים ותלמידים, כשאף אחד לא יודע מימינו ומשמאל?

עופר כסיף: איך אפשר שהציבור ישתף פעולה עם הנחיות של משרד הבריאות כשבמשרד הבריאות לא מכירים את הוועדה הזו?

אפרת אפללו: זה שאני לא יודעת להגיד מה הרכב הוועדה לא אומר שמשרד הבריאות לא יודע מי בוועדה.

עופר כסיף: לא שאלתי אפילו מי בוועדה.

רם שפע: שנייה, חברים, אנחנו מנסים לשמור על תרבות דיון.

רם שפע: אפרת, אם מישהו מעיר לך אז את יכולה להקשיב שנייה ולחכות שהוא יסיים.

רם שפע: כך גם להיפך.

רם שפע: לא צריך שכל פעם - - -

תהלה פרידמן: אני מתנצלת.

רם שפע: אני אומר את זה לכולם.

רם שפע: ברור שלא על כל דברי משרד הבריאות יש הסכמה, זה לא אומר שאנחנו צריכים לנהל קרבות של צעקות.

אפרת אפללו: אני אומרת שזה שאני לא יודעת מי יושב בוועדה לא אומר שאין שקיפות ושלא יודעים מי הנציגים.

אפרת אפללו: זו לא ועדה סודית, אני אעביר את כל הפרטים בהמשך לוועדה.

אפרת אפללו: אני גם שומעת פה שני קולות, מצד אחד אתם אומרים שלא פותחים את מערכת החינוך אם המורים לא מתחסנים, ומצד שני אתם אומרים שאין תחלואה בחינוך.

אפרת אפללו: אז אתם מבינים שיש פרדוקס בדברים.

אפרת אפללו: יש תחלואה במערכת החינוך, אין ספק שצריך לסגור כרגע ולעצור את התחלואה.

אפרת אפללו: לגבי החיסונים: אנחנו - - - זה יקרה.

וליד טאהא: מה הקשר, אני לא מבין מה הקשר?

תהלה פרידמן: - - - מתחסנים ומורים לא?

רם שפע: אפרת, אני אומר את זה באמת בהערכה גדולה: את צריכה להיות הגונה.

רם שפע: אף אחד לא אמר שאין תחלואה במערכת החינוך, זו אמירה חסרת אחריות.

רם שפע: העלו ספק לגבי פרשנות הנתונים, לגבי הדיפרנציאליות של איפה יש יותר חולים, לגבי מי מדביק יותר ומי נדבק, אף אחד לא אמר שאין תחלואה.

רם שפע: הדיון הזה מתקיים בגלל שהמצב מורכב ולא חד-משמעי כמו שמשרד הבריאות מנסה לתאר.

רם שפע: אם היינו הולכים עם משרד הבריאות המדינה מזמן הייתה נסגרת לשנה, היו אפס נדבקים והיינו יוצאים מהקורונה.

רם שפע: אחר כך היינו נדבקים עוד פעם אבל לא חשוב.

רם שפע: אנחנו מנהלים סיטואציה מורכבת שיש בה הרבה סדרי עדיפויות וצריך לקבל החלטות קשות, כל העולם עושה את זה.

רם שפע: גם אנחנו מנסים לחשוב מה נכון לגבי מערכת החינוך, אף אחד לא אמר שאין חולים במערכת החינוך, בואו נוריד את זה מסדר היום.

אפרת אפללו: משרד הבריאות פרסם הבוקר נתונים, הכול מופיע בתקשורת.

אפרת אפללו: המשרד פרסם מקומות שיש בהם תחלואה בכל סוגי המסגרות הקיימות.

אפרת אפללו: זו אחריות של כולם לעצור רגע ולתת לקורונה לרדת קצת.

אפרת אפללו: עם כל הקושי, גם לי יש ילדים במערכת החינוך, ההשפעה היא ברורה, אני חושבת שלאורך כל הדרך משרד הבריאות הוכיח שאנחנו כן דואגים לבריאות הנפשית וניסינו למצוא את הפתרונות.

רם שפע: משרד הבריאות הוכיח את זה?

רם שפע: לא.

אפרת אפללו: - - - כמובן שזה משהו שהוא בצד.

אפרת אפללו: כרגע, סליחה, אני מאוד מקווה שאתם חיים בתוך עמינו ואתם רואים מה קורה.

יפה בן דוד: אני חושבת שאתם, נציגי משרד הבריאות, לא חיים בתוך עמנו.

יפה בן דוד: כולם מבינים שעובדי הוראה צריכים להתחסן ראשונים.

יפה בן דוד: אני שמעתי מנהלי בתי חולים ופרופסורים, אין אחד שלא אמר שעובדי ההוראה צריכים להתחסן באופן מידי.

יפה בן דוד: מעניין מאוד שבפעם הראשונה אנחנו שומעים על הוועדה האמורה, אנחנו לא יודעים מי יושב בוועדה, עוד לא שמעתי רופא אחד במדינת ישראל שלא אמר שצריך לחסן את עובדי ההוראה באופן מידי.

וליד טאהא: ועדת החינוך צריכה לפנות לוועדה הזו כדי לבדוק מתי צוותי ההוראה מתחסנים?

וליד טאהא: איך אנחנו יכולים לדעת?

יפה בן דוד: אם שר הבריאות אומר שמי שדורש לא מקבל - - -

אפרת אפללו: כרגע יש תיעדוף - - -

וליד טאהא: את מה שאמרת אנחנו שמענו, אבל איך אפשר לגשת לוועדה כדי להבין לפי התיעדוף מתי מגיעים לצוותי החינוך?

אפרת אפללו: איני יודעת, אבדוק את כל פרטי ההתקשרות עם הוועדה ונציגה.

אפרת אפללו: אנחנו נעביר לוועדת החינוך את הנתונים.

וליד טאהא: צוותי חינוך ובריאותם משפיעים על כל המשק.

וליד טאהא: אני לא מבין את התיעדוף הזה.

אפרת אפללו: יש מסמך תיעדוף שיצא ואפשר להעביר אותו.

אפרת אפללו: כרגע עובדי הוראה נמצאים שם אבל לא במקום הראשון.

אפרת אפללו: עדיין לא הגענו ליכולת לחסן את כל בני ה-60 ומעלה.

וליד טאהא: צוותי הוראה צריכים להיות יחד עם צוותי רפואה.

אפרת אפללו: יש הרבה מאוד קשישים שנמצאים בבתים ולא מצליחים להגיע אליהם, זו האוכלוסייה שכרגע נמצאת - - -

יפה בן דוד: אבל צעירים אתם כן מחסנים.

אפרת אפללו: זהו האוכלוסייה שנמצאת כרגע בתיעדוף.

אפרת אפללו: אנחנו עושים את כל המאמצים כדי להגיע לכיסוי חיסוני מקסימלי באוכלוסיות שנמצאות בסיכון.

אפרת אפללו: לאחר מכן יגיעו עוד חיסונים ואנחנו נמשיך לטפל בשאר האוכלוסייה.

יפה בן דוד: משרד הבריאות הוציא את הנושא של תיעדוף.

יפה בן דוד: כאשר היה צוותי רפואה ראשונים, אחר כך מעל גיל 60 ואחר כך השב"ס והמשטרה יחד עם צוותי ההוראה.

יפה בן דוד: מה אנחנו רואים?

יפה בן דוד: שהם מתחסנים וצוותי ההוראה לא מתחסנים.

יפה בן דוד: אני לא רוצה לחשוב שאנחנו בני ערובה של מישהו.

יפה בן דוד: זה מה שמביא אותי לידי הבנה שגם אנחנו וגם התלמידים בני ערובה.

יפה בן דוד: לא יעלה על הדעת שעובדי הוראה לא יתחסנו.

יפה בן דוד: לי נאמר על ידי בכירים במשרד הבריאות שבתחילת השבוע יחוסנו.

יפה בן דוד: עכשיו אנחנו שומעים שהם לא בתיעדוף להתחסן.

יפה בן דוד: אני רוצה לומר לך שאנחנו מתחסנים כמו גנבים בלילה, יחד עם רשויות, קופות חולים ובתי חולים.

יפה בן דוד: אנחנו אפילו לא אומרים היכן קיבלנו את החיסון.

יפה בן דוד: זה נראה לך באמת תקין?

יפה בן דוד: שמחסנים צעירים ולא מחסנים את עובדי ההוראה?

יפה בן דוד: כשאומרים שיש עודף של חיסונים ואתם לא רוצים לאבד אותם, אז למה לא מזמינים את עובדי ההוראה?

יפה בן דוד: למה מזמינים צעירים בני 20 ו-30?

רם שפע: הזמן עובר וכמעט לא דיברנו עם נציגים.

רם שפע: פרופסור צחי גרוסמן, יושב-ראש איגוד רופאי הילדים.

רם שפע: צהריים טובים.

צחי גרוסמן: צהריים טובים.

צחי גרוסמן: אתייחס לשני דברים: המטרה שלי לא הייתה לדבר על החיסונים, אני יכול להגיד לכם בצורה ברורה שמבחינת התיעדוף, עובדי ההוראה נמצאים במסמכים הרשמיים של משרד הבריאות כקבוצה מספר 2, הקבוצה שאחרי 60 ואחרי צוותים רפואיים.

צחי גרוסמן: איני יכול לומר בשם המשרד האם זה יקרה בפועל או שיקדימו אותם כל מיני צעירים שהתגנבו לתור.

צחי גרוסמן: רק לידיעתכם, המסמכים הראשונים מציבים את צוותי ההוראה בקבוצה מספר 2 כאמור.

צחי גרוסמן: אני רוצה לגשת לעניין של הסגר ומערכת החינוך: תראו, מה שאנחנו יודעים, אנחנו אומרים שבמדע אפשר לשחק עם המספרים איך שרוצים וכל גוף יכול לשחק עם המספרים בדיוק לפי האג'נדה שלו.

צחי גרוסמן: מכל העולם, ואנחנו אומרים זאת שוב ושוב, בכל העולם יש גבול מאוד ברור בין ילדים עד גיל 10 לבין ילדים מעל גיל 10, הן מבחינת ההדבקה והן מבחינת ההידבקות, זה נתון כלל עולמי.

צחי גרוסמן: כשמשרד הבריאות, לפני חודשיים, פרסם דוח – שערורייתי בעיננו – שילדים מדביקים יותר ממבוגרים, אנחנו יצאנו חוצץ נגד העניין הזה ואמרנו שמשרד הבריאות קיבץ את כל הילדים מגיל אפס עד גיל 19 לקבוצה אחת.

צחי גרוסמן: לא נכון היה לעשות זאת, יש בפירוש חלוקה לעד גיל 10 ומגיל 10 ואילך.

צחי גרוסמן: הובאו כאן נתונים אודות מספר מאומתים בכל כיתה שזה זהה לכל הכיתות, זה לא אומר שום דבר מפני שיש פרמטר הרבה יותר חשוב והוא אחוז החיוביים.

צחי גרוסמן: אחוז החיוביים בגילאי אפס–10 הוא הרבה יותר נמוך מאחוז החיוביים ב-10–19.

צחי גרוסמן: אנחנו בהחלט חושבים שיש מקום לבצע סוג של דיפרנציאליות.

צחי גרוסמן: אני יודע שהוועדה בראשותך, אדוני, החליטה אחרת בשבוע שעבר.

צחי גרוסמן: אני חושב שפשרה היא כואבת לכולם ותאמין לי שאנחנו רואים מאוד את הקשיים הרגשיים של התלמידים.

צחי גרוסמן: בשבוע שעבר היה במרפאה שלי ילד בין שמונה שחזר לגמגם, ילד בן שבע שחזר להרטיב, ילד שהולך לישון עם ההורים – אנחנו רואים את זה כל הזמן ואנחנו לא זקוקים לנתונים של האגודות שעוסקות בכך.

צחי גרוסמן: הרופאים חווים זאת במרפאות שלהם.

צחי גרוסמן: יחד עם זאת, אנחנו חשים בצורך הכואב לאזן בין ההגנה על הילדים לבין ההגנה על הסבא והסבתא באותן משפחות עם ילדים, שלא ימותו – ממש כך.

צחי גרוסמן: קבענו בעמדה הרשמית שלנו לעשות חלוקה בין אפס–10 לבין 10–19.

צחי גרוסמן: זו עמדה שרצוי שתתקבל.

צחי גרוסמן: העמדה הזו תכאב לכולם – למורים, להורים, לסבים – אבל פשרה שכואבת לכולם היא כנראה הפשרה הנכונה.

צחי גרוסמן: אנחנו חושבים שצריכים להשאיר את הגנים עד כיתות ד' פתוחים ולסגור את כיתות ה'–י' עם כל הכאב והצער על אותם מתבגרים שסובלים מכל הבעיות שפורטו כאן.

צחי גרוסמן: הסבא והסבתא של המתבגרים הללו חשובים לנו לא פחות מהם.

רם שפע: צחי, סליחה, אתה מציע את מה שהממשלה הציעה בשבוע שעבר?

צחי גרוסמן: נכון, אנחנו תומכים בעמדת הממשלה.

צחי גרוסמן: אני חושב שהעמדה הזו, זו לא דיפרנציאציה ישראלית, זו לא המצאה ישראלית.

צחי גרוסמן: אם תעבור על הספרות המדעית מכל העולם, כל הניסיון שהצטבר באירופה ובארצות הברית.

צחי גרוסמן: גם באירופה עכשיו כל בתי הספר התיכוניים סגורים - - -

רם שפע: לא, לא, לא, זה לא נכון בכלל.

רם שפע: אני מזמין אותך להיכנס למפת האו"ם ולראות שמה שאמרת רחוק מהמציאות.

רם שפע: אין שום מחלוקת עם הטיעונים המדעיים שלך, קטונתי מלהתווכח.

רם שפע: אני אומר שאם לוקחים את העולם, אז לצד הנתונים המדעיים צריך להסתכל גם על המדיניות.

רם שפע: המדיניות היא שרוב מוחלט של בתי הספר בעולם לא סגורים, ודאי לא באופן מלא, רובם גם לא באופן חלקי.

רם שפע: זה בגלל שחלק מההחלטות מבוססות על מדיניות ולא רק על מדע.

רם שפע: זה בסדר - - -

צחי גרוסמן: אני מסכים איתך על זה, אבל רק הבוקר עשינו משאל בזק בין קולגות באירופה.

צחי גרוסמן: רוב התשובות מפרידות בין בית ספר יסודי לתיכון.

רם שפע: הגילאים באירופה שונים מעט.

רם שפע: אפשר כל הזמן לראות באתר של האו"ם מה פתוח ומה סגור.

צופית גולן: אנחנו הצגנו פה את הנתונים.

רם שפע: אני מקבל את האמירות הכלליות שלך, רק בזה לא דייקת.

צחי גרוסמן: רבותיי, אנחנו משתדלים להתרחק מהפוליטיקה.

צחי גרוסמן: אבל כל מי ששומע את הדיונים בוועדות ובממשלה, אי-אפשר להתחמק מכך שכל נושא נגוע בפוליטיקה כזו או אחרת.

צחי גרוסמן: אני ממש מצר על כך.

צחי גרוסמן: זו מגמה שצובעת את הנתונים על פי אג'נדה פוליטית.

צחי גרוסמן: אנחנו מנסים לייצג את הילדים בלבד.

צחי גרוסמן: העמדה שלנו לעשות את החלוקה מתחת ל-10 ומעל ל-10 נטועה עמוק בפרסומים מדעיים רבים שמתפרסמים בספרות העולמית בנושא ההדבקות בבתי ספר.

רם שפע: אני מכבד את מה שאמרת, גם כאן אתה פורט לי על הנימים של מי שלמד חינוך.

רם שפע: הכול פוליטי, אבל גם במדע יש פוליטיקה וגם אצל מי שמממן מחקרים.

רם שפע: זה בסדר, העולם מתנהל כך, כל המדינות מתנהלות כך.

רם שפע: בתוך הדבר הזה התפקיד של הכנסת, של משרד הבריאות וגם של הרופאים הוא לנסות לנתק ככל שאפשר ולקבל את ההחלטה שמיטיבה עם רוב הציבור.

רם שפע: זה יכול לנבוע משיקולי בריאות פיזית, בריאות נפשית – כי גם לזה יש מחירים כבדים – ובסוף מגיעים להחלטה.

רם שפע: לומר שאנחנו אובייקטיבים והשאר פוליטיים, אני חושב שזה לא מדויק.

רם שפע: תודה רבה עבור דבריך, אני שמח שעלית לשידור והשתתפת בדיון.

רם שפע: פרופסור רונית קלדרון, בבקשה.

רונית קלדרון: שלום, חלק מהבעיות שאנחנו רואים, בעיה אחת היא בעיית הבידודים הרחבים שנגרמים בגלל שברגע שיש ילד מאומת זה מכריח כיתה שלימה להיכנס לבידוד.

רונית קלדרון: אנחנו רואים את המעברים של מורים שגורם לזה למורה אחד גורים לבידודים של תלמידים רבים.

רונית קלדרון: אנחנו רואים גם כמה אירועים של הדבקות-על שמטרידים אותנו.

רונית קלדרון: כל זה גורם לי לחשוב שאנחנו צועדים לקראת סגר מלא.

רונית קלדרון: בסיטואציה כזו, יכול להיות שיש לסגור את המערכת לתקופה מוגדרת מראש.

רונית קלדרון: כל הסיפור של עד גיל 10 ומגיל 10, אני חושבת שהוא סיפור ידוע וברור לכולם.

רונית קלדרון: זה גם די ברור מנתוני משרד החינוך שהתרומה של הילדים להגברת התחלואה היא קטנה.

רונית קלדרון: יחד עם זאת, כל הבידודים הענקיים, והמוטציה הבריטית שאנחנו לא יודעים מה חזותה, יכול להיות שצעדי המניעה דורשים הגבלות בעת הזאת לתקופה מוגדרת מראש.

רונית קלדרון: אם כל המשק יהיה מושבת אולי זה יהיה פחות בעייתי להשבית את מערכת החינוך לשבועיים.

רונית קלדרון: אני אומרת זאת בצער כי אני חושבת שמערכת החינוך היא יקרה ושלילדים נגרם עוול גדול ונזק.

רונית קלדרון: כמעט אף סקטור לא הושבת רבות כמו מערכת החינוך.

רם שפע: מה לגבי הדיפרנציאליות.

רם שפע: איך את מרגישה עם זה שאפשר להצדיק סגירה כללית, למה בגלל שיש תחלואה גדולה בחלק מהערים במרכז הארץ אז אנחנו צריכים להשבית את בתי הספר ברמת נגב, לדוגמה.

רונית קלדרון: נגיד שאם יש עדיין יישוב ירוק אז בוודאי שהוא לא צריך להיענש.

רם שפע: חצי מהמדינה ירוקה או צהובה.

רונית קלדרון: אני חושבת שנתון זה כבר לא נכון.

רם שפע: כך אני מכיר, אפשר לוודא זאת שוב.

רם שפע: חלק ניכר הוא ירוק ואי-אפשר להתעלם מזה.

רונית קלדרון: אם אתה רואה - - - ודאי שאין בה בעיה.

רונית קלדרון: כיום אני חושבת שרוב מערכת החינוך העל יסודית היא כבר מושבתת דה-פאקטו כי חלק ניכר מהיישובים הם כתומים ואדומים.

רונית קלדרון: בטח בהגדרות החדשות של משרד הבריאות.

רם שפע: זה לא מדויק.

רם שפע: ממה שאנחנו קיבלנו ברביעי האחרון זה היה 51%.

רונית קלדרון: ככל שיש יישובים ירוקים, הם לא צריכים לשלם את המחיר.

רונית קלדרון: באופן עקרוני היינו צריכים לומר שמערכת החינוך שאינה חרדית לא הייתה צריכה לשלם את המחיר של מה שקורה במערכת החינוך החרדית.

רונית קלדרון: באופן מעשי אנחנו רואים שאין שום אכיפה דיפרנציאלית ביחס לאוכלוסייה החרדית.

רונית קלדרון: אני לא רואה את האפשרות להסתכל באופן דיפרנציאלי.

רונית קלדרון: אם יש בתי ספר ירוקים אז בבקשה, אני חושבת שביחס לאוכלוסייה זה די נמוך, בטח בירושלים.

רם שפע: תודה לפרופסור קלדרון.

רם שפע: זואי קורן היא תלמידת כיתה ה.' היא ואמא שלה, דנה, נמצאות איתנו.

רם שפע: שלום לכן.

דנה קורן: שלום, זואי היא תלמידת כיתה ה' והיא בת 10.

דנה קורן: אני מורה בתיכון בדרום תל אביב.

דנה קורן: אני משמשת כאן בשני כובעים.

רם שפע: נשמח לשמוע מה דעתכן על המצב.

דנה קורן: בשבוע שעבר, ברגע ששמעתי על החלטת הוועדה, קראתי בצהלה: "יש אלוהים וקוראים לו רם שפע".

דנה קורן: אני מאוד שמחת על ההחלטה האמיצה שקיבלת.

רם שפע: הלכת קצת רחוק, אבל בסדר.

דנה קורן: אני מאוד מודה לכם משום שחווינו את הסגר הראשון והשני, זואי הייתה בכיתה ד' בסגר הראשון, השנתון של היה האחרון לחזור בשנה שעברה.

דנה קורן: חווינו את שני הסגרים הראשונים בצורה מאוד קשה.

דנה קורן: זואי תוכל לשתף לגבי הקושי הרגשי והלימודי שנבע מכך, הקושי להתרגל לטכנולוגיות החדשות ולא לקבל את התרפיה שהיא מקבלת בבית הספר.

זואי קורן: בקפסולות של הכיתה שלנו אני לומדת עם הקפסולה שלי בחדר מורים, הקפסולה השנייה לומדת בספרייה.

זואי קורן: בסגרים ממש לא הצלחתי בזום, לא הבנתי כלום, כל הזמן היו תקיעות והמורה לא שמה לב שהיא הייתה במצב השתק.

זואי קורן: היה גם משעמם.

רם שפע: הצלחת להקשיב בזום?

זואי קורן: - - -

רם שפע: מה הכי חסר לך עכשיו?

זואי קורן: להיות עם כל הכיתה שלי.

דנה קורן: עכשיו יש לנו חצי שגרה.

דנה קורן: זואי לומדת ארבע שעות בלבד בקפסולה, לומדים בחדר המורים ולומדים במדרגות, אבל עדיין זה הרבה יותר טוב מלחזור לסגר.

זואי קורן: אני באמת מעדיפה את זה יותר.

רם שפע: ברור, אפשר בהחלט להבין אותך.

רם שפע: זואי, את רוצה להגיד עוד משהו למי שמקשיב?

זואי קורן: אנחנו שומרים על ההנחיות, יש כמה ילדים שלא שומרים ואני לא אזכיר שמות.

זואי קורן: אנחנו מנסים לשמור כי אף אחד לא רוצה לחזור לזום.

דנה קורן: כמה שעכשיו הכול חלקי, זה עדיין הרבה יותר טוב ממה שחווינו עד אמצע נובמבר.

דנה קורן: תודה עבור ההחלטות.

רם שפע: תודה לדנה וזואי.

רם שפע: נמצאות איתנו אורלי וליהי ממשפחת הראל.

רם שפע: ליהי היא תלמידת כיתה ה'.

ליהי הראל: צהריים טובים.

רם שפע: מה יש לכן להגיד על המצב, מה הייתן רוצות שיקרה?

ליהי הראל: קשה בזום, קשה להקשיב ולהתרכז.

ליהי הראל: גם למורים קשה להשתלט על התלמידים.

ליהי הראל: הרבה פעמים יש בעיות באינטרנט, המחשב לא עובד, בעיות במשימות, יש עומס.

ליהי הראל: הילדים בודדים, ההורים הולכים לעבודה והילדים נשארים לבד.

ליהי הראל: אין מי שיעזור לילדים בבית.

ליהי הראל: אי-אפשר להיפגש בגלל הסגר ובית הספר זה כל מה שיש מבחינה חברתית.

ליהי הראל: הרבה ילדים גם כל הזמן בטיק-טוק ובמשחקי מחשב כי אין מה לעשות.

רם שפע: איך קוראים לאחות שיושבת לידך.

ליהי הראל: קוראים לה שיר והיא בכיתה ב'.

רם שפע: אז שיר הולכת לבית הספר כרגע.

ליהי הראל: אני לא מבינה למה צריך לסגור את בית הספר אם העיר שלנו ירוקה.

ליהי הראל: אנחנו מהוד השרון.

ליהי הראל: גם לא היו חולים אף פעם בבית ספר.

רם שפע: לאורך כל התקופה לא היו חולים בבית הספר?

ליהי הראל: לא.

רם שפע: כל הכבוד לבית הספר.

ליהי הראל: אז למה לסגור?

רם שפע: גם אנחנו חושבים שצריך לעשות הכול כדי לא לסגור, אנחנו לא מחליטים לבד ואנחנו יודעים שליד הוד השרון יש הרבה אנשים שכן נדבקו בקורונה.

רם שפע: כל הזמן צריך לראות איך שומרים על הבריאות של כולם – הילדים וההורים – וגם לנסות לאפשר לכם לשמור על שגרת לימוד כמה שיותר.

רם שפע: אנחנו מנסים למצוא את הפתרון שיעזור לכם.

רם שפע: אנחנו מאוד מודאגים מזה שאת הרבה בבית וזה קשה ומשעמם.

רם שפע: מה הכי חסר לך מזה שאין שגרה של בית ספר?

ליהי הראל: אני לא יכולה להיפגש עם חברות ולא עם המשפחה.

ליהי הראל: הרבה פעמים אני משועממת, ההורים שלי הולכים לעבודה ואין מה לעשות.

ליהי הראל: גם אין חוגים.

רם שפע: את צודקת, אני מאוד מקווה שבגלל שיש המון חיסונים ויותר ממיליון ישראלים חוסנו אז אולי ממש בתוך כמה שבועות נוכל להחזיר את החוגים, את בית הספר, את תנועות הנוער, גם את האפשרות לפגוש משפחה.

רם שפע: אני מבטיח שאנחנו ננסה כמה שיותר מהר, לצד ההסתכלות על הקורונה.

רם שפע: ננסה לאפשר לכן להיות פעילות כמה שיותר מהר.

רם שפע: תודה רבה לכן ולהורים שלכן.

רם שפע: שמחתי להכיר אתכן.

רם שפע: יום טוב, מהכנסת.

ליהי הראל: צהריים טובים.

רם שפע: אתן נהדרות, העליתן חיוך על הפנים של כולנו.

רם שפע: אני חושב שגם האמירה של זואי קורן מקודם שהיא לא תזכיר שמות היא אמירה שהוועדה תנציח.

רם שפע: אני רוצה להעלות את משה טור-פז שתוך 24 שעות יהפוך רשמית להיות חבר כנסת.

רם שפע: נברך אותך, אנשי חינוך בכנסת זה תמיד דבר טוב.

משה טור פז: שלום, תודה רבה.

משה טור פז: צהריים טובים לכולם, כבוד גדול להגיע לכאן, לוועדת החינוך של הכנסת, הפעם בתור מצטרף לעתיד.

משה טור פז: אני רוצה לדבר בזכות הנורמליות.

משה טור פז: אני חושב שרוב הציבור בישראל רואה את המראות הקשים של התחלואה, היינו מקבלים סגירה של המערכת לו זה היה הדבר האחרון שקורה.

משה טור פז: נאמרו כאן דברים מאוד חשובים: מודל הרמזור, להבחין בין רשויות ירוקות לאדומות.

משה טור פז: זה מתבקש וחבר שלא מקשיבים לעיקרון שקובעים.

משה טור פז: הדבר השני, הקול החזק שהושמע פה מפי יפה בן דוד ואחרים.

משה טור פז: לחסן את המורים כפי שהתחייב משרד הבריאות כי באמת המורים הם המבצעים של מערכת החינוך.

משה טור פז: הדבר האחרון, מערכת החינוך היא מערכת של ביטחון לאומי, לכן יש לסגור אותה אחרונה ולפתוח אותה ראשונה.

משה טור פז: אם לא תהיה ברירה וכל המשק ייכנס לסגר אז כנראה שגם מערכת החינוך תיכנס לסגר והציבור יקבל את זה.

משה טור פז: אבל הקול המדהים של התלמידות ששמענו כאן אומר שזה לא הגיוני, לא הגיוני שכל כך הרבה דברים פתוחים.

משה טור פז: לא הגיוני שכל כך הרבה מערכות עובדות ומערכת החינוך, שהיא העתיד שלנו, סגורה.

משה טור פז: זה פשוט לא ייתכן ולכן אני מצטרף לקול שהוועדה הזו משמיעה לתת עדיפות למערכת החינוך, לחסן את המורים, ובכל מקרה להתייחס לסגירת המערכת כמוצא אחרון.

משה טור פז: את זה אני מביא כאיש חינוך, והחל ממחר כחבר כנסת, תודה רבה.

רם שפע: תודה רבה ובהצלחה מחר בהשבעה.

רם שפע: אתה מרגיש שזה זמן חריג להיות מושבע, אני יכול להגיד לך שבשנתיים האחרונות היו רבים כאלו שהרגישו.

רם שפע: אני חבר כנסת כבר שנה וחצי ועדיין לא נאמתי את נאום הבכורה שלי, כנראה שגם לא אנאם.

רם שפע: כל אחד והחריגות שלו בהקשר הזה.

רם שפע: צרת רבים חצי נחמה, אתה יודע.

רון שרף: שלום לכולם, אני רון, תלמיד כיתה י"ב ממודיעין.

רון שרף: שמעתי את כל אנשי המקצוע מדברים בזכות הדיפרנציאליות.

רון שרף: אני חושב שהדיפרנציאליות הרבה יותר טובה מאשר סגירה גורפת של שכבות לימוד שלמות.

רון שרף: עלינו זה לא משפיע כי תלמידי כיתה י"ב לומדים לבגרויות אבל יש לי אח בכיתה י' ואח בכיתה ה' ויש לי אח שהתחיל מגמה בתחילת שנה וכבר פרש ממנה בגלל שהוא לא הצליח ללמוד דרך הזום.

רון שרף: מלבד הנזק הלימודי שנוצר, שאפשר לתקן אותו בעזרת הקלות בבגרויות, יש את הנזק החברתי שדובר בו רבות.

רון שרף: יש פי ארבע תופעות של דיכאון וחרדה מאשר בשנים קודמות, פי שלוש תופעות של שימוש באלכוהול ופי 2.5 שימוש בסמים.

רון שרף: זה נוראי וממה שאני שומע בפורומים שאני נמצא בהם זה באמת דבר נפוץ.

רון שרף: אם מתבגרים שבקושי עם ההורים שלהם מדברים, אפשר לחשוב כמה מתבגרים יש שצריכים את העזרה ולא מעיזים לפנות לצוותים שיכולים לעזור להם.

רון שרף: אני מאמין שאם יחזירו את המערכת באופן דיפרנציאלי, אני מעדיף שמי שבעיר כתומה לא ילמד אבל מישהו שבעיר ירוקה כן ילמד, גם אם הוא שנתיים מתחתי ופחות צריך את זה מהבחינה הלימודית, יכול להיות שהוא צריך את זה יותר מהבחינה החברתית.

רון שרף: יש לי בכיתה ילדים שכל חייהם החברתיים מתרכזים בבית הספר, בלי בית הספר הם נשארים בלי חיי חברה והם נשארים בודדים.

רון שרף: זה מגיע גם לפגיעות עצמיות.

רון שרף: הייתי ממליץ להשתמש בשיטת הרמזור.

רון שרף: אבקש גם לתת אפשרות למבודדים לבוא להיבחן בבחינות החורף הקרבות.

רון שרף: הרבה בתי ספר לא מכניסים תלמידים ללימודים בבית הספר עצמו כי הם פוחדים שברגע שיש חולה אחד בקפסולה אז כל הכיתה תיכנס לבידוד ותפספס את הבגרות.

רון שרף: ככה הם נשארים ללמוד רק בזום.

רון שרף: אם אפשר לגרום לבתי הספר לתת לתלמידים מבודדים להיבחן.

רון שרף: זה לא כזה קשה, אפשר לייחד חדר לכך וזה יהיה מעולה, תודה רבה.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: מרום שיף, יושב-ראש הנהגת ההורים הארצית, אתה חסר לנו פה, טוב שאפשר לראות אותך בזום.

מירום שיף: שלום לכולם, אני פונה בתחינה למשרד הבריאות: מה שקורה כרגע בשטח, למעשה אין סגר ברחובות.

מירום שיף: האנשים איבדו את האמון בתהליכים שאתם מנסים להתוות, וזאת למרות הקיפי התחלואה שעולים.

מירום שיף: זה אומר משהו, זה אומר שהתהליך הוא לא תקין.

מירום שיף: הילדים שלנו אינם אמצעי לסגור את ההורים בבתים.

מירום שיף: אין טיפת היגיון בכל מה שאתם אומרים.

מירום שיף: אין הבדל בין תחלואה לילד בכיתה ב' לילד בכיתה ח'.

מירום שיף: אי-אפשר להגיד "תסגרו את ה'–י".

מירום שיף: למה?

מירום שיף: אין לזה בכלל הסבר.

מירום שיף: ילד בכיתה ח' פוגש את הסבים שלו וילד בכיתה ג' לא פוגש?

מירום שיף: משהו בשיטה שלכם לא עובד.

מירום שיף: אני רוצה להגיד שאיבדתי את האמון.

מירום שיף: ביקשנו יחד עם הסתדרות המורים חיסונים למורים.

מירום שיף: אתם לא נותנים להם חיסונים, זה לא מעניין אתכם, מערכת החינוך לא עומדת בראש סדר העדיפויות שלכם.

מירום שיף: ביקשנו בדיקות של תלמידים שמבקשים את זה כדי להוריד את מקדם ההדבקה בתוך בתי הספר.

מירום שיף: אתם לא מאפשרים לקדם את הפרויקט הזה כדי שמערכת החינוך באמת תוכל לעבוד.

מירום שיף: עושה רושם שכל מה שאתם רוצים לעשות הוא לסגור את מערכת החינוך על מנת להחזיר את ההורים לבתים, זה הדבר היחידי שמעניין אתכם כי אתם לא מבצעים אכיפה במדינת ישראל.

מירום שיף: את זה כל אחד במדינה יכול לראות.

מירום שיף: הגיע הזמן שמערכת החינוך תשוב לראש סדר העדיפות של כולנו ותהיה האחרונה להיסגר, הראשונה להיפתח תמיד.

מירום שיף: בגלל שזו מערכת מסודרת עם תו סגול שאפשר ברגע אחד לסגור 2.5 מיליוני ילדים ו-5 מיליוני הורים בבתים אז קל לכם ללחוץ על ההדק והרבה יותר קשה לבצע אכיפה להחלטות שאתם קיבלתם.

מירום שיף: איך אתם מצפים שנאמין לכם ונסמוך עליכם, אתם רואים איך הציבור מגיב לדבר הזה, הוא פשוט עושה מה שהוא רוצה והוא לא סומך עליכם.

מירום שיף: איני קורא לאף אחד להפר את ההחלטות.

מירום שיף: אנא מכם, שימו את מערכת החינוך בראש סדר העדיפויות של כולנו ותתנהגו בהתאם.

מירום שיף: דבר ראשון שנדרש הוא חיסון של צוותי ההוראה, יום אחד תקדישו לדבר הזה ותראו איך זה קורה.

מירום שיף: מחסנים ביום מעל 150,000 אנשים במדינת ישראל, ביום אחד נגמור לחסן את כל המורים ונגמור את הפרשה.

מירום שיף: כך נוכל לנהל את מערכת החינוך בנפרד מכל מה שקורה פה, תודה רבה לכם.

רם שפע: תודה רבה לך.

רם שפע: נמצא איתנו רועי חומרי מארגון עלם, שלום לך.

רועי חומרי: שלום לכולם.

רם שפע: נשמח לשמוע אותך, אם יש בידך נתונים אז בכלל מצוין.

רועי חומרי: יש בידי המון נתונים.

רועי חומרי: ממש צר לי על המקום שאליו הדיון הזה התגלגל, בעיני זה ממחיש את גודל הפער בכל מה שנוגע לדאגה לשלומם של בני נוער וצעירים.

רועי חומרי: עינב סיפרה על הנחיית צוותי ההוראה.

רועי חומרי: הייתי שמח לדעת כמה משאבים נתנו לתגבור הנושא הזה.

רועי חומרי: דיברה אפרת אפללו על חינוך ותגבור מערך הפסיכיאטריה, הציגו לנו מספרים: כמה תגברתם, במה תגברתם.

רועי חומרי: אנחנו נמצאים כבר עשרה חודשים בתוך המשבר הזה, כל מערכת החינוך מתכווננת לסגר או לא סגר.

רועי חומרי: כמעט ולא נותנים מענה למה שיקרה ברמה החינוכית, הרגשית.

רועי חומרי: יש פה כיפופי ידיים, בואו נצא מתוך נקודת הנחה שיהיה סגר.

רועי חומרי: מה עושים עם הנוער, מה עושים עם הילדים, מי רואה אותם ונוגע בהם?

רועי חומרי: אין שום דיון בנוגע למה יקרה ביום שיהיו פה החיסונים.

רועי חומרי: אין שום תוכנית סדורה ששיתפו בה גורמי מקצוע אחרים לגבי סיוע לנוער שמתמודד עם משבר.

רועי חומרי: הילדות בנות ה-10 תיארו זאת היטב במילים שלהן.

רועי חומרי: ועדה שלימה על חיסונים או לא חיסונים.

רועי חומרי: שמשרד הבריאות יציג מקדמים ושיפתרו את הדבר הזה.

רועי חומרי: ילדים מגלים נטיות אובדנות, דיכאון, חרדה.

רועי חומרי: זורקים את המספרים כאילו זה כלום.

רועי חומרי: מה עושים עם הדבר הזה?

רועי חומרי: בכל הדיונים שאני מסתכל מדברים על מיטות פנויות בחדרי מיון.

רועי חומרי: אני מנהל את מערך המיון של הרחוב, אני מנהל מערך שמטפל בבני נוער וילדים שמסתובבים ברחוב.

רועי חומרי: אני בתפוסה מלאה, זה מעניין מישהו?

רועי חומרי: מה עושים עם זה שיש החמרה במצב, מי עושה עם זה משהו.

רועי חומרי: חוץ ממשרד הרווחה שנתן תקציבים להגדלת האיתור והסיוע, לא נעשה דבר.

רועי חומרי: אני לא מבין מה יקרה ביום שאחרי, אני לא מבין איך יוצאים לפגוש את בני הנוער בבתים ובקהילות.

רועי חומרי: במדינה שיש עשרה חודשי קיץ בשנה אפשר לשבת מתחת לעץ ולראות איך ילד מרגיש, לגעת בו.

רועי חומרי: כמות הפעמים שהמילה "מרחוק" נזרקה לחלל האוויר בדיון היא מחפירה.

רועי חומרי: די עם ה-"מרחוק".

רועי חומרי: צאו לפגוש את הילדים מקרוב, צאו לגעת בהם, לראות אותם ולהקשיב להם.

רועי חומרי: זה העתיד שלנו והם מופקרים.

רועי חומרי: גם אם יש סגר יש מה לעשות.

רועי חומרי: יש איך לצאת, לגעת ולהקשיב.

רועי חומרי: יש מה לעשות ולא עושים את זה.

רועי חומרי: הוועדה הזו צריכה להרים את הנושא הזה לראש התורן, לא להתעסק בכיפופי ידיים על נתונים מול משרד הבריאות.

רועי חומרי: זה כאילו ילד רואה את שני ההורים שלו מתווכחים והוא לא מעניין אותם.

רועי חומרי: אתם - - -

רם שפע: רועי, אני מאוד מכבד אותך, מה שאנחנו אומרים פה הוא בדיוק חלק ממה שאתה אומר גם אם זה לא במילים שלך.

רם שפע: אותם כיפופי ידיים גרמו לזה שהשבוע הילדים פגשו פחות את המילה "מרחוק" ופגשו יותר מורים.

רם שפע: אז בוא נכבד את האמת.

רם שפע: אני מסכים איתך באופן חד-משמעי, וטוב שאתה מעלה את זה שלא מספיק עסוקים במה שיקרה ביום שאחרי.

רם שפע: זה נכון, אבל אי-אפשר להגיד שאף אחד לא מתעסק במצבם הנפשי של הילדים כי אחרת לא היינו מקיימים את הדיון.

רועי חומרי: תשאל את עינב כמה משאבים הוסיפו לה - - -

רם שפע: שאלתי אותה, היא לא נתנה נתונים.

רם שפע: ביקשתי נתונים בהשוואה לשנת 2019 והיא אמרה שאין לה.

רועי חומרי: אז גם על זה צריך לשים דגש.

רם שפע: אנחנו מסכימים.

רועי חומרי: אדוני היושב-ראש, יש נתונים למשרד החינוך איך נראית נשירה בעידן הזום?

רועי חומרי: מישהו יודע להגיד את זה?

רם שפע: לא, אתה צודק.

רם שפע: אני מחזק אותך.

רועי חומרי: מי צריך לקבוע את המדד הזה?

רם שפע: נחזור למשרד החינוך אולי יש חידושים בנוגע לנתונים.

רועי חומרי: הדיונים הללו צריכים להיות מתורגמים לעוד ועוד פרקטיקה שתדאג לילדים והילדות.

רם שפע: אני מסכים.

רם שפע: תודה עבור הדברים החשובים.

רם שפע: משרד הבריאות והחינוך, יש התייחסות שאתם רוצים להעביר לקראת סוף הדיון?

רם שפע: דוקטור אפללו, בבקשה.

אפרת אפללו: טוב, לגבי הוועדה לתיעדוף חיסוני קורונה שהזכרתי בתחילת הדיון: בראש הצוות עומד דוקטור בעז לב.

אפרת אפללו: אתם מכירים אותו ואת פועלו לאורך השנים, מדובר באיש מקצוע מהמובילים בתחום.

אפרת אפללו: בנוסף חבר בצוות רופא מחוז חיפה, פרופסור רשפון, מומחה בכל מה שקשור לחיסונים.

אפרת אפללו: ובנוסף חבר דוקטור טל ברוש.

אפרת אפללו: בצוות הזה חברים אנשים מכל הדיסיפלינות: משרד הבריאות, משרד המשפטים, מומחים מבתי החולים ברחבי הארץ.

אפרת אפללו: לא אקריא את כל הרשימה.

אפרת אפללו: הוועדה קיבלה כתב מינוי מידי מנכ"ל משרד הבריאות, היא עובדת ימים כלילות כדי לתת את ההנחיות המתאימות והנכונות לפי המאגר שקיים כרגע.

אפרת אפללו: כמו שאמר פרופסור צחי גרוסמן: עובדי הוראה נמצאים בתיעדוף הזה.

אפרת אפללו: כולם מכירים את המסמך שמלמד על כך, זהו מסמך פומבי.

אפרת אפללו: אני מופתעת שחלק מהיושבים בישיבה לא מכירים אותו.

רם שפע: פעם בחצי שעה אתם מפציצים את מדינת ישראל בנתונים אז לא כולם מצליחים לעקוב.

אפרת אפללו: מסמך תיעדוף הביניים פורסם ב-23 בדצמבר הוא מסמך שעובדי ההוראה נמצאים בו.

רם שפע: שם הם שניים בסדר העדיפויות, נכון?

אפרת אפללו: צריך לסיים לחסן את גילאי 60 .

אפרת אפללו: אנחנו עדיין לא חיסנו את כולם, יש הרבה אנשים שצריך להגיע אליהם ולוודא - - -חייבים ללכת להתחסן - - -

רם שפע: אפרת, כמה זמן, להערכתך, ייקח לחסן את בני 60 ?

אפרת אפללו: איני יודעת, יש הרבה שנמצאים בבתים ואנחנו צריכים להגיע אליהם.

אפרת אפללו: יש אחוז לא מבוטל של כאלו שהגיעו אבל יש כאלו שעוד לא.

אפרת אפללו: האחריות שלנו כמשרד הבריאות היא לוודא שהאוכלוסייה הזו תחוסן ובזה אנחנו מרכזים את מלוא המאמצים שלנו.

אפרת אפללו: לגבי עובדי הוראה, הם נמצאים במסמך התיעדוף.

אפרת אפללו: כרגע כמות החיסונים מוגבלת ואנחנו לא יכולים לקחת מקבוצות הסיכון שהוועדה שהזכרתי הגדירה, ולהגיד שאנחנו מעבירים את זה לעובדי ההוראה.

אפרת אפללו: גם עובדי ההוראה יקבלו.

אפרת אפללו: בואו נאזר במעט סבלנות ונעצור במקביל את התחלואה.

רם שפע: תודה, אפרת, אנחנו מקשיבים קשב רב ואני מקווה שאת חשב בזה.

רם שפע: האם נציגי משרד החינוך רוצים להתייחס לנתונים, אריה מור?

רם שפע: ירד משידור.

רם שפע: פרופסור חגי לוין, בבקשה.

חגי לוין: אני מודאג כשאומרים: "אין ספק".

חגי לוין: אני חושב שאסור לנו לפעול באופן אוטומטי.

חגי לוין: בוודאי שצריך דיפרנציאליות, אין שאלה בכלל, לא ייתכן שאנחנו לא רואים את הנתונים בחלוקה לפי זרם החינוך ומתייחסים בשונה לפי מידת הסיכון.

חגי לוין: בוודאי שצריך לאפשר לרשויות המקומיות לעבוד בצורה דיפרנציאליות.

חגי לוין: הרמזור מסתמך על נתונים מלפני עשרה ימים ואנחנו צריכים נתונים מעכשיו.

חגי לוין: הרשות המקומית יודעת הכי טוב מה קורה בכל רגע נתון וצריך לאפשר לה לסגור מהר כשהיא רואה התגברות תחלואה, וצריך לאפשר לה לפתוח מהר כשאפשר לפתוח.

חגי לוין: ודאי שצריך לאפשר למידה בחוץ, בכל שלב צריך לאפשר את הלמידה הזו.

חגי לוין: לגבי החיסונים: שורש הבעיה הוא שאף גורם מקצועי לא יודע כמה חיסונים יגיעו ומתי.

חגי לוין: ידיעת נתון זה תאפשר להגיע לעובדי ההוראה לפי התיעדוף של הוועדה המצוינת של משרד הבריאות שקבעה אותם בקבוצת התיעדוף השנייה.

חגי לוין: הנעלם הגדול שרק הפוליטיקאים יודעים אותו זה כמה חיסונים יגיעו ומתי.

חגי לוין: את הפלונטר הזה צריך לפתור עכשיו.

רם שפע: מסכים איתך על הכול.

רם שפע: תיקון אחד: ככל שאני יודע, רק אדם אחד יודע לגבי כמות החיסונים.

רם שפע: הפוליטיקאים שאני מדבר איתם לא יודעים נתון זה.

רם שפע: תודה, אמרת פה דברים חשובים מאוד ביחס לדיפרנציאליות וללימודים בשטח פתוח.

רם שפע: אני מודה לכולם עבור ההשתתפות בדיון.

רם שפע: קיימנו דיון בן שעתיים, לא קיבלנו נתונים משמעותיים בנוגע לאכיפה לגבי בתי ספר בערים אדומות.

רם שפע: אנחנו יודעים שהמצב קשה, לעיתים אין אכיפה בכלל.

רם שפע: רצינו לקבל את הנתונים ולא קיבלנו.

רם שפע: אחר כך משרד הבריאות אומר:

רם שפע: עכשיו כבר אי-אפשר לעשות שום דבר ובמשך כמה חודשים נמנע מלהתעמת עם מי שלא מפחד להתעמת איתו.

רם שפע: ההתפרצויות בערים האדומות זה כמעט חצי מהתחלואה בחינוך ברחבי הארץ אבל את זה לא מדגישים.

רם שפע: ככל שאני יודע, כרבע מהתחלואה היא בקרב הילדים שלא היו בבית הספר כבר חצי שנה.

רם שפע: איך אפשר לטעון שרוב התחלואה היא בתוך בית הספר?

רם שפע: זה אבסורד, ילדים מכיתות ה'–י' כלל לא היו בבית הספר למעט עשרה ימים מאז תחילת השנה.

רם שפע: זה כל כך ציני לדבר על זה כחלק מהנתונים.

רם שפע: לא ראיתי פושים שמשרד הבריאות מוציא כשהוא מסביר שיש אחוז גבוה של ילדים חולים כאשר הם בכלל לא בבית ספר.

רם שפע: על זה אנחנו נדבר אחרי שהקבינט יקבל את ההחלטות שלו ואנחנו נצטרך להגיב.

רם שפע: תודה רבה לכולם, יש לי עוד הרבה מה להגיד אבל לא נעשה את זה כאן.

רם שפע: אני מעריך את כל הדעות ששמענו כאן ואת התלמידות והתלמידים שדיברו.

רם שפע: אני מתנצל בפני מי שלא הספקנו לשמוע.

רם שפע: ככל שאני פה אז נערוך עוד דיונים ונוכל להמשיך לגעת בנושאים האלה ולעשות כל מה שאפשר כדי לייצג את מערכת החינוך, את ההורים, את הילדים, ולא לתת לשיקולים אחרים שהם לא תמיד מספיק מהותיים להוביל.

רם שפע: אנחנו עושים זאת תוך כדי שאנחנו קשובים.

רם שפע: תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.