ועדת הכספים, כנסת 23, פרוטוקול מספר 232, 2021-01-11 11:50

ינון אזולאי: שלום לכולם, אני פותח את הישיבה בנושא הצעת תקנות עובדים זרים (אגרת בקשה ואגרה שנתית), התש"ף-2020.

ינון אזולאי: בשבוע שעבר דנו בנושא ושלחנו לעשות שיעורי בית.

ינון אזולאי: אני לא יודע עד כמה זה נעשה או לא, אבל בגלל חשיבות העניין החלטנו להביא את זה שוב.

ינון אזולאי: בוועדת ההסכמות הוחלט להביא את זה היום בדחיפות.

ינון אזולאי: לפני שנעבור להצבעה על ההצעה, חברי הכנסת ביקשו להתייחס לנושא.

ינון אזולאי: חבר הכנסת פורר, בבקשה.

עודד פורר: אני רוצה רק לקבל פירוט, אבל לא פירוט שאומר שזה ככה בענפים אחרים, אלא איך חושב הסכום 7,240 לאגרה.

עודד פורר: מה התחשיב לפיו הגעתם בדיוק לסכום הזה?

עודד פורר: אם תגידו לי שזה בהשוואה לענפים אחרים, כי זה מה שכתבתם בדברי ההסבר, אז אנא מכם תסבירו לי את התחשיב בענפים האחרים.

עודד פורר: איך דווקא זה הסכום – למה למשל זה לא 6,352?

ינון אזולאי: יש מישהו מבין הנוכחים שהיה בוועדה?

איציק דניאל: אני אתייחס.

ינון אזולאי: אתה היית בוועדה?

איציק דניאל: אנחנו מציגים עמדה בוועדה - - -

ינון אזולאי: אני אתן לך להתייחס, אבל קודם – אני רואה בזום את עו"ד אסף נועם, שהיה חבר בוועדה.

ינון אזולאי: קודם הוא יתייחס ויסביר לנו.

ינון אזולאי: לאחר מכן, איציק, אני אשמח שגם אתה תסביר.

ינון אזולאי: עו"ד אסף נועם, אתה יכול להסביר לנו – לשאלתו של חבר הכנסת פורר – איך החישוב נעשה?

אסף נועם: הייתי נציג משרד המשפטים בוועדת האגרות.

אסף נועם: אנחנו בחנו את העניין הזה גם לאור ההשלכות התקציביות, כפי שמשרד האוצר בדק ואישר.

אסף נועם: בסופו של דבר הרעיון היה להביא ליישור קו עם הענפים האחרים.

אסף נועם: זאת אומרת, הרעיון היה לא ליצור איזשהו מודל תקציבי, אלא ליצור אחידות מול הענפים האחרים.

אסף נועם: חשוב לומר שהעמדה המקורית של ועדת האגרות הבין-משרדית הייתה שיהיה כאן גובה אגרות מקסימלי.

אסף נועם: לכן, לאור הרציונלים שהוצגו בפני הוועדה, היינו נכונים לשקול הפחתה מסוימת, אבל לא הפחתה מלאה ולא פטור מלא, וסברנו שנכון להשוות לענפים הגדולים במשק לאור התחשיבים שנעשו בעבר, גם בענף הבנייה, בחקלאות, בענפים מרכזיים נוספים.

אסף נועם: סברנו שנכון לייצר אחידות כזאת.

עודד פורר: זה בדיוק מה שביקשתי – לא את ההשוואה לענפים אחרים.

עודד פורר: תגיד לי איך הגעתם לסכום הזה בענפים אחרים.

אסף נועם: זה עניין שעלה בעבר בפני ועדת האגרות.

עודד פורר: מה זה "בעבר"?

אסף נועם: בעבר – לפני מספר שנים.

עודד פורר: אוקיי, אנחנו נמצאים עכשיו ב-2021, בתקופה של קורונה, בתקופה שבה עסקים קורסים.

עודד פורר: אז בואו תסבירו את הרציונל שהיה בעבר, של התחשיב שאיתו הגעתם למספר הזה גם לגבי ענפים אחרים, כדי שנבין אם הוא בכלל רלוונטי לענייננו כאן.

אסף נועם: בסופו של דבר העניין הזה הוא עניין תקציבי.

עודד פורר: או שזו הייתה אמת לשעתה.

אסף נועם: ועדת האגרות מוסמכת לשקול שיקולים שונים בהתאם להחלטת הממשלה המסמיכה.

עודד פורר: מה הם השיקולים?

אסף נועם: השיקול התקציבי הוא אחד השיקולים, הוא לא השיקול המרכזי בפני ועדת האגרות.

אסף נועם: אגרות נועדו לשקף עלויות, בסופו של דבר הם גם נועדו לבטא מדיניות.

אסף נועם: לא מדובר במסים.

אסף נועם: הדיונים ההיסטוריים שנעשו לגבי כלל האגרות לא היו על הפרק מבחינת ועדת האגרות.

אסף נועם: ועדת האגרות ראתה לנכון להשוות לענפים אחרים בשים לב לנקודת המוצא שהאגרות, לדעת חברי הוועדה, היו צריכות לעמוד על הסכום המקסימלי.

אסף נועם: ההצעה המקורית שהובאה בפני הוועדה ביקשה להעמיד את האגרות על סכום הרבה יותר נמוך, עד כדי פטור מלא.

אסף נועם: במסגרת הדיונים הוועדה עמדה על כך שצריך לקבוע סכום ברף הגבוה ולכל הפחות להשוות לענפים האחרים.

אסף נועם: לכן בהיבט הזה לא נערכו חישובים - - -

עודד פורר: אסף, דיברת באמת יפה, רק באף אחד מדבריך, ולו במילה אחת, לא התייחסת לשאלה שנשאלת.

עודד פורר: השאלה מאוד-מאוד פשוטה: אני מבין שהשוויתם את זה לאגרות אחרות, אני מבין שזה בגלל החלטה שהתקבלה לפני מספר שנים – מעניין באמת כמה שנים – ולפי זה באים עכשיו לקבוע אגרות על ענפים.

עודד פורר: אז את מה שקיבלו לפני כמה שנים אתם באים ושבים ודנים, ושבים ודנים, ושבים ודנים.

עודד פורר: ההשלכות התקציביות שהיו לפני חמש שנים, ב-2015, ב-2010, הן אותן השלכות תקציביות היום על המשק הישראלי?

עודד פורר: תפרטו בפנינו, ועדת הכספים – יושבים פה חברי כנסת מסיעות שונות שרוצים לדעת – מה התחשיב הכלכלי שלפיו אתם באים ונוקבים בסכום 7,240?

עודד פורר: לא לומר שהתחשיב הוא לפי כמה זה בענפים אחרים.

עודד פורר: אם ככה זה בענפים אחרים, אז מה התחשיב בענפים האחרים שבגללו הגעתם ל-7,240 ולא 7,230?

איציק דניאל: אני מבקש להתייחס לשאלה.

ינון אזולאי: אני מבין שאתה מבקש לחלץ את אסף נועם.

איציק דניאל: לא, נראה לי שהוא מסתדר מצוין, אבל אולי משהו שיקדם את התהליך.

איציק דניאל: קודם כול, חשוב להבין שהאגרות על עובדים זרים באשר הם קבועים בחקיקה.

איציק דניאל: זה לא משהו שמגיע ממשרד המשפטים או מוועדת אגרות או ממשרד האוצר.

איציק דניאל: החוק קובע by default שכל עובד זר שמגיע למדינת ישראל צריך לשלם אגרה בסך 9,600 שקלים.

איציק דניאל: זה ה-default שקבוע בחוק, אסף תיאר את זה מצוין, גם בשל העלויות, גם בשל ענייני מדיניות.

איציק דניאל: זה מה שקבוע בחוק.

איציק דניאל: ועדת האגרות, כמובן בבקשה של השרים – שר הפנים, שר האוצר, שר העבודה – רשאית לקבוע אגרה מופחתת יותר לאותם ענפים ספציפיים שבהם היא חושבת לנכון.

איציק דניאל: אסף תיאר בדיוק את השיקולים לכאן ולכאן.

איציק דניאל: אז לבוא ולראות איך בונים את המנגנון, זה לא עובד מלמטה למעלה, אלא מלמעלה ללמטה.

עודד פורר: אז תפרטו את זה מלמעלה ללמטה.

איציק דניאל: יש default שקבוע בחוק.

איציק דניאל: המחוקק – כולכם פה מחוקקים – יכול לקבל החלטה שונה, כזאת או אחרת.

איציק דניאל: זה מה שקבוע בחוק.

עודד פורר: לצערי המחוקק בשנתיים האחרונות לא כל כך מצליח לקבל החלטות.

איציק דניאל: אני לא אתייחס לזה.

איציק דניאל: ספציפית, בנקודה הזאת, הגיעה בקשה להקל על אותו ענף ספציפי בהבאת העובדים הזרים.

איציק דניאל: הגישו בקשות ועמדות שונות לוועדת האגרות.

איציק דניאל: אסף תיאר מצוין את התהליך.

איציק דניאל: דנה ועדת האגרות, שהיא ועדה אובייקטיבית, וקיבלה החלטה להפחית.

איציק דניאל: שוב, המספרים לפניכם – 7,200 ו-310, לעומת 9,600 ו-1,200.

עודד פורר: ועדיין לא קיבלתי תשובה איך הגעתם לסכום, בין אם זה מלמעלה למטה או מלמטה למעלה.

ינון אזולאי: איציק, הבנתי מה שאתה אומר.

ינון אזולאי: אתה אומר שזו האגרה שמשלמים לכולם ושבאגרה הזאת הורדתם.

ינון אזולאי: אומר חבר הכנסת פורר – אין בעיה, הורדתם.

ינון אזולאי: אבל גם על זה שהורדתם, למה חשבתם להוריד לסכום הזה ולא ל-6,000 או 9,000.

עודד פורר: ולא ל-2,360 למשל.

אלכס קושניר: איציק, אני רוצה לעזור לך.

אלכס קושניר: הרי בענף הזה יש עוד סוג של עובדים, וזה עובדים סיעודיים בקהילה.

אלכס קושניר: שם האגרה היא אפס.

אלכס קושניר: אז בוא תסביר לי את הפער בין אפס ל-7,240.

אלכס קושניר: למה המוסד צריך לשלם את האגרה ואדם פרטי לא?

איציק דניאל: אני אתייחס בקצרה.

איציק דניאל: בגדול, אלה שני ענפים נפרדים.

אלכס קושניר: אבל זה אותו עובד, אתה מסכים איתי?

איציק דניאל: אתה יכול לומר שבסוף כולם אותם עובדים.

איציק דניאל: עובד שנמצא היום במוסד סיעודי יכול באותה מידה לעשות פעילות דומה בבית חולים.

עודד פורר: חשוב לי להבהיר לוועדה על מה המאבק פה וצריך להבין את זה.

עודד פורר: כשמתקשים לגייס עובדים זרים למוסדות - - -

אלכס קושניר: עובדים בכלל.

עודד פורר: בכלל.

עודד פורר: הרי אם היו עובדים, אז היה עדיף לא עובדים זרים.

עודד פורר: יכול להיות שכשנצא ממשבר הקורונה ואחוזי האבטלה יהיו כאלה שאפשר יהיה לגייס עובדים מתוך השוק הישראלי, עדיף.

עודד פורר: זה ה-default העדיף.

עודד פורר: אבל כרגע, כשאי אפשר לגייס עובדים וכשאין עובדים זרים ואין עובדים סיעודיים, הופכים המוסדות להיות שבויים של עובדים לא טובים.

עודד פורר: הרבה פעמים של עובדים לא טובים.

עודד פורר: ובמקום שהמוסד אולי יוכל לקחת יותר טובים ואפילו לשלם יותר לעובדים עצמם – הכסף הזה הולך לאגרות.

עודד פורר: באופן כללי אני נגד אגרות ברמה העקרונית.

עודד פורר: אנחנו משלמים מספיק מסים בשביל שלא יצטרכו להיות אגרות.

עודד פורר: לכן אם כבר קובעים סכום, לפחות שיהיה הגיוני.

עודד פורר: אפשר לומר: יש לנו הוצאות רישום.

עודד פורר: עשינו תחשיב בממשלה על הוצאות הרישום, זה המספר.

איציק דניאל: אני אתייחס לנקודה המהותית שדיברת נגד אגרות.

איציק דניאל: בעולם הזה של עובדים זרים אנחנו רוצים לתת תיעדוף לעובד הישראלי באשר הוא.

איציק דניאל: אני לא רוצה להתייחס למקרה הספציפי - - -

עודד פורר: בזה אני איתך לגמרי, אבל זו לא הדרך.

אלכס קושניר: איציק, אבל זה מנותק מהמציאות בענף הזה.

אלכס קושניר: אתה יודע את זה בדיוק כמונו.

איציק דניאל: אני רוצה להתייחס קודם לנקודה העקרונית ואחרי זה, אם תרצו, נדבר גם על הענף הספציפי.

איציק דניאל: בנוגע לנקודה העקרונית – האגרות ועוד כלים נוספים באים לתת עדיפות לעובד הישראלי, לתת לו קדימות בקבלה לעבודה.

איציק דניאל: לומר לאותם מעסיק - - -

עודד פורר: כמה עובדים ישראליים עובדים בסיעוד?

אלכס קושניר: אפס.

איציק דניאל: תנו לי רגע לדבר מהכלל אל הפרט.

איציק דניאל: דיברנו ברמת העיקרון, אמרת שאתה נגד אגרות באופן כללי ופה, בסוגיה של עובדים זרים – אני לא מדבר על הענף הספציפי – יש היגיון כלכלי מאוד-מאוד ברור לגבי השלכות שליליות של עובדים זרים על המשק בכללותו.

איציק דניאל: לכן הממשלה קיבלה החלטה, וגם הכנסת, להפעיל כלים מסוימים כדי לתת עדיפות לעובד הישראלי.

איציק דניאל: לשאלתך, חבר הכנסת קושניר – אנחנו מפרידים את שני הענפים: יש ענף מוסדי ויש ענף פרטי.

איציק דניאל: ידוע שלענף הסיעוד הביתי אין מגבלה.

איציק דניאל: כל בן אדם שזקוק, בהתאם לקריטריונים שנקבעו בהחלטת הממשלה, זכאי להביא עובד זר.

איציק דניאל: מוסדות שעד היום לא היו בהם עובדים זרים, ברור שמדובר בהחלטה חדשה.

איציק דניאל: למה?

איציק דניאל: המודל הכלכלי שונה, ההשלכות שונות, היכולות של האנשים לעבוד שם שונות, הצרכים הם שונים.

איציק דניאל: בסופו של דבר זה ענף נפרד ולא נכון להקיש בין שני הדברים.

איציק דניאל: שוב, זו אמירה גם של הממשלה וגם של הכנסת.

ינון אזולאי: אם אתה מדבר על אמירה של הממשלה – בממשלה אמרו שצריך לעשות הכול שהאגרות ירדו לאפס.

ינון אזולאי: זו אמירה של הממשלה, של ראש הממשלה, של השרים.

איציק דניאל: לא ראיתי החלטת ממשלה בהקשר זה.

ינון אזולאי: לא אמרתי החלטה, אמרתי אמירה של הממשלה.

איציק דניאל: החלטת הממשלה שהביאה את העובדים הזרים נתנה את הסמכות לשרים, כמו שקבוע בחוק, לקבוע את האגרות.

איציק דניאל: שוב, יש ועדת אגרות אובייקטיבית, מקצועית, לא נוגעת ספציפית בנושא הזה.

איציק דניאל: היא דנה באגרות של כל המשק וזה הסכום שהיא קבעה.

איציק דניאל: אסף נועם תיאר מצוין את ההשלכות, את הסיבות להסדר של האגרות.

אלכס קושניר: איזה?

אלכס קושניר: לא שמעתי שום סיבה.

אלכס קושניר: תן לי סיבה אחת.

איציק דניאל: לגבי מה?

איציק דניאל: למה קובעים אגרות?

אלכס קושניר: למה נקבעה האגרה הזאת לענף הספציפי הזה.

אלכס קושניר: למה?

אלכס קושניר: 14 מיליון שקל?

איציק דניאל: אני לא חבר בוועדת אגרות.

ינון אזולאי: איציק אומר שנקבעו אגרות, הוא לא יודע למה.

עודד פורר: זה נראה כמו הלכה למשה מסיני.

אלכס קושניר: מה התחשיב הכלכלי?

יצחק פינדרוס: זה לא תחשיב כלכלי, זה תחשיב לשכנע את המוסדות לקחת כמה שפחות עובדים זרים.

איציק דניאל: אני רק אומר משפט אחרון לגבי שאלתכם ומה בעצם עומד למול כל החלטה של עובדים זרים באשר היא - - -

אלכס קושניר: לא, אל תיקח אותי עוד פעם לכלל.

אלכס קושניר: בוא נדבר על זה ספציפית.

אלכס קושניר: אל תסביר שוב את הרציונל למה צריך אגרה.

עודד פורר: שלא יהיה לכם ספק, מי שמשלם את האגרות האלה זה בסוף אזרחי ישראל.

עודד פורר: שלא תטעו.

יצחק פינדרוס: ממש לא.

עודד פורר: ממש כן.

יצחק פינדרוס: לגבי המוסדי ממש לא.

יצחק פינדרוס: המוסדי לוקח כסף, תאמין לי הוא עושה מזה - - -

ינון אזולאי: יולי גת, בבקשה.

ינון אזולאי: אני גם רוצה שתגידו מה הדרישה שלכם.

יולי גת: זה מדהים שכולם אומרים לנו שאנחנו צודקים, כולל החברים מאגף התקציבים ומרשות האוכלוסין, וכולם מבינים את הבעיה, אבל עדיין תקועים באיזשהם מקומות לא ברורים.

יולי גת: ציינת שכשהתקבלה ההחלטה להבאת 2,000 עובדים, ראש הממשלה אמר להסיר כל מכשול בדרך.

יולי גת: "כל מכשול" – הכוונה הייתה ברורה שזה עניין של כסף.

יולי גת: שר הפנים כתב לנו מכתב ובו נאמר במפורש שהוא הנחה את הצוותים המקצועיים לבטל את האגרות, אבל היום אנחנו עדיין מקבלים טיוטת תקנות, עליהן הוא חתום, שיש אגרות.

יולי גת: חברי הוועדה כאן הבינו שצריך להסיר את ההיטל והצלחנו להסיר את ההיטל, אבל אני לא מצליחה להבין איך מבקשים מאיתנו, בענף ש-70% ממנו מתוקצב על ידי המדינה, שהתקצוב הוא שכר מינימום לעובד מטפל סיעודי, 5,300 שקל, ומבקשים מאיתנו לשלם משכורת 13 על עובד כמס, לא לעובד.

יולי גת: מאיפה בדיוק נביא את הכסף?

יולי גת: דיברתי עם רבים, גם כאלה שיושבים פה סביב השולחן – אם אני מקבלת שקל ואני מחויבת לשלם 1.10 שקלים, איך אני אמורה לשלם?

יולי גת: אף אחד לא ידע לתת את התשובה.

יולי גת: אגב, בענף הסיעוד הפרטי יש פטור, ואם הולכים לענפים אחרים – צריך ללכת לענף הכי קרוב אלינו.

יולי גת: יש פטור מתשלום אגרה והיטלים.

יולי גת: זקן הוא זקן הוא זקן.

יולי גת: היכולות הכספיות של אלה שנמצאים בבית גבוהות יותר.

יולי גת: אין ספק שטובת הזקן היא להישאר בבית, אבל אלה שמגיעים למוסדות שצריכים להיות ממומנים על ידי המדינה, אין להם את היכולת להישאר בבית ואנחנו נותנים להם את הטיפול.

יולי גת: יש לי תחושה שהבירוקרטיה הורגת את הזקנים.

יולי גת: אי אפשר להגיד "אל תשליכנו לעת זקנה", ולהשליך אותם בגלל כמה אלפי שקלים שהמדינה רוצה לגבות.

יולי גת: אני חושבת שהדבר הזה הוא בדמנו.

יולי גת: אנחנו מבקשים לא לאשר אגרה, ואם לאשר אגרה – רק בשביל הנראות – אז אגרה מינימלית, 400-300 שקלים לשנה.

יולי גת: אי אפשר לשלם יותר מזה.

יולי גת: אנחנו זועקים – חסרים 8,000 תקנים, נתנו לנו אישור ל-2,000.

יולי גת: אין ישראלים שמוכנים לעבוד בזה, ניסינו את הכול.

יולי גת: כשרצו שנעסיק פלסטינים – ואנחנו מעסיקים – תיקנו את חוק העובד הזר וקבעו שאין אגרה על עובד זמני, כאשר ההתייחסות הייתה במיוחד לפלסטינים.

יולי גת: אני לא מצליחה להבין למה מישהו חושב שעכשיו צריך לקחת כסף ממקום שאין.

יולי גת: לצערי כל הזמן מדברים איתנו על שיפוי, שנקבל חזרה את הכסף.

יולי גת: האם אני צריכה להיות צינור להעביר את הכסף מכיס ימין של האוצר לכיס שמאל, מה גם שאף אחד לא מתחייב שייתן לנו שיפוי?

יולי גת: אנחנו בחוסר אדיר כתוצאה מהקורונה.

יולי גת: הקורונה הפילה עלינו אסון, הפילה על מאות זקנים אסון.

יולי גת: אני לא מצליחה להבין את קו המחשבה שקובע להטיל אגרה שאין לה שום בסיס.

יצחק פינדרוס: התחום שלכם הוא הפסדי או רווחי?

יולי גת: מאוד הפסדי.

אביטוב זלקין: אני מנהל את בית אבות "נווה הורים" בירושלים, מלכ"ר.

אביטוב זלקין: בשנה זו הפסדתי קרוב למיליון שקל, ואני מלכ"ר, בגלל שבתקופת הקורונה אנשים חדשים לא מגיעים.

יצחק פינדרוס: צא מהקורונה, אני מדבר איתך על עוד שנה.

אביטוב זלקין: בתקצוב של משרד הבריאות אנחנו הפסדיים.

אביטוב זלקין: כשמשרד הבריאות קובע שעלות של מטפל הוא שכר מינימום, כשמשרד הבריאות עצמו קובע שעלות העסקה של אחות היא 13,000 שקלים, כלומר 9,000 שקל ברוטו לאחות מוסמכת שתעשה שבתות ולילות – זה לא קורה.

אביטוב זלקין: אנחנו משלמים הרבה יותר מהתמחור של משרד האוצר.

יצחק פינדרוס: אני רק מנסה להבין.

יצחק פינדרוס: הייתי חבר בוועדה לתכנון בעיריית ירושלים ואני זוכר את הביקוש המטורף של משקיעים לפתוח בתי אבות.

יצחק פינדרוס: אם זה הפסדי, למה יש כזה ביקוש?

אביטוב זלקין: הביקוש הוא לפתוח דיורים מוגנים.

אביטוב זלקין: חבר הכנסת פינדרוס, אתה זוכר ביקוש לפתוח דיורים מוגנים, לא בתי אבות סיעודיים.

אביטוב זלקין: בשנים האחרונות נפתחו בתי אבות סיעודיים בודדים.

אביטוב זלקין: בודדים מאוד ורבים אחרים נסגרו.

אלכס קושניר: אני מבקש לשאול – האם למוסד שלך יש הכנסות נוספות מעבר להכנסות שאתה מקבל מהמדינה?

אביטוב זלקין: בוודאי.

אביטוב זלקין: יש לנו גם דיירים שמגיעים באופן פרטי והם משלמים עבור עצמם.

אביטוב זלקין: בלי זה אני לא שורד.

אלכס קושניר: הבנתי.

אלכס קושניר: כלומר, ברגע שהמדינה דורשת ממך לשלם על כל עובד, למעשה היא מייצרת אצלך גירעון מובנה כי אין לך הכנסה נוספת.

אביטוב זלקין: חד-משמעית.

אביטוב זלקין: 80% מהדיירים אצלי הם במימון המדינה.

אלכס קושניר: זו בדיוק הבעיה.

ינון אזולאי: ערן שמואלי, מנכ"ל העמותה לגריאטריה בישראל, בבקשה.

ערן שמואלי: תודה ליושב-ראש הוועדה על זכות הדיבור.

ערן שמואלי: אני רוצה לחזור ולומר שנעשה פה מאמץ אדיר של לפחות שלושה משרדי ממשלה שונים להביא 2,000 עובדים זרים.

ערן שמואלי: ההיטל הזה – אני קורא לזה היטל או מס בצורה של אגרה, שהיא כמובן לא אגרה ריאלית ויש בזה אינסנטיב לא להביא את העובדים, בניגוד להחלטה 183 של ממשלת ישראל מ-5 ביולי 2020 – יגרום לכך שלא יביאו עובדים.

ערן שמואלי: זה לשפוך את המים יחד עם התינוק, וחבל, חבל, חבל.

ערן שמואלי: חבל שדווקא בתקופה כזאת, כאשר בתי החולים הגריאטריים, המוסדות הגריאטריים, נלחמים על כל שקל, נמצאים בהפסדים אדירים בגלל הוצאות אדירות על טיפול בקורונה והיעדר הכנסה, התפוסות במוסדות הגריאטריים ירדו ביותר מ-20% בממוצע.

ערן שמואלי: אני לא חושב שזה המקום לקחת דוגמה ולהראות איך בזכות אגרה מסוימת אנחנו נאבקים על הפנטזיה של עבודה עברית במוסדות הגריאטריים.

ערן שמואלי: מה שלא הצליחו ב-15 השנים האחרונות, אנא אל תעשו את הניסוי הזה בשנה-שנתיים הקרובות שבהן אנחנו נלחמים בקורונה ומלקקים את הפצעים.

ערן שמואלי: לצערי מדובר פה בסך הכול על 2,000 עובדים זרים.

ערן שמואלי: זה לא סכר שנפרץ ומי יודע מי ישורנו.

ערן שמואלי: אני מבקש וקורא לכל החברים להתעשת, לשמוע את קולנו ולעצור את הטלת האגרה הזאת.

ערן שמואלי: נפגשתי עם פרופ' מור יוסף, ראש מינהל האוכלוסין וההגירה, שאמר לי: ערן, אני מתנגד ואני אעשה כל דבר למען צמצום האגרות למינימום האפשרי בחוק, גם אם זה 5 שקלים, לפחות בשנתיים הקרובות, כדי שהמהלך הזה יצליח.

ערן שמואלי: אז אנא מכם, אל תחבלו במהלך שהגענו אליו ועכשיו אנחנו בישורת האחרונה שלו.

ערן שמואלי: תודה רבה.

ינון אזולאי: אף אחד כאן לא אומר שהתקנות האלה הן הדבר הראשון שהיינו רוצים.

ינון אזולאי: כולנו רוצים שהאגרות האלה ירדו לאפס, אני לא חושב שיש פה מישהו סביב השולחן שלא רוצה את זה, ואכן נעשה מאמץ והורידו.

ינון אזולאי: יחד עם זאת, אנחנו מבינים גם את הביקורת שיש על הנושא הזה וחבל לנו שזה לא אפס.

ינון אזולאי: אבל אני חושב שלפחות בזמן הזה אולי כן צריך להעביר את התקנות ולנסות לעשות תוך כדי עוד משהו ולשנות.

עודד פורר: אדוני היושב-ראש, אני חושב - - -

ינון אזולאי: עודד, אתה יודע שבפעם שעברה דחיתי את זה.

ינון אזולאי: אני אומר בלב כבד, אבל - - -

עודד פורר: אני מבקש ממך לדחות עוד פעם.

עודד פורר: עזבו עכשיו את כל הפוליטיקה - - -

ינון אזולאי: איזה פוליטיקה?

עודד פורר: זה לא פוליטיקה.

עודד פורר: אתם, כממשלה, בצדק, אמרתם שצריך לגייס, צריך להביא.

עודד פורר: עכשיו יורים ברגל – אני לא יודע מאיזו סיבה – עם הסיפור הזה של ועדת האגרות.

עודד פורר: קחו עוד כמה ימים, תעשו אתם מול השרים שלכם שיעורי בית כדי להוריד את הסכום הזה לסכום שהוא נורמלי, ולא הדבר הזה.

עודד פורר: אגב, בכל הנושא של המדיניות לגבי עובדים זרים צריך לטפל.

עודד פורר: אלה דברים שהממשלה הנבחרת תצטרך לטפל, בהרבה מאוד תחומים.

עודד פורר: תנסה לגייס עובד לשטוף כלים במסעדה, גם לא תצליח.

עודד פורר: לפחות את האירוע הזה, שהתגלגל לפתחנו כוועדת כספים, בתקופת הקורונה, בתקופה שהמוסדות מפסידים – אומרים לכם פה שמוסדות שמתוקצבים על ידי המדינה מפסידים כסף.

עודד פורר: במי זה פוגע בסוף?

עודד פורר: בקשיש שנמצא שם.

עודד פורר: הוא יקבל שירות פחות טוב, הוא יקבל טיפול פחות טוב, יוכלו להעניק לו פחות ממה שצריך להעניק.

עודד פורר: על זה נלחמים פה.

אלכס קושניר: וכל הסיפור זה 14 מיליון שקל.

איציק דניאל: אני רוצה שתבינו איזה החלטה אתם מקבלים היום.

איציק דניאל: המצב המשפטי היום קובע שיש default לאגרה מקסימלית - - -

עודד פורר: אז בואו נוריד את זה לסכום אחר.

איציק דניאל: מה שמונח לפתחכם כרגע זאת הפחתה של האגרה.

יולי גת: אבל אין דרך לשלם, זה לא יתקיים ולא נביא עובדים.

יולי גת: לא נשלם מכיסנו.

יולי גת: צריך להגיד את זה.

יולי גת: כל הדיונים שהיו עד היום ויהיו לא יישאו פרי, כי לא נביא עובדים.

עודד פורר: כשייסגר מוסד, לאן ילכו הקשישים?

אביטוב זלקין: ילכו הביתה ואז יממנו להם עובד זר בלי היטל.

עודד פורר: מי שיכול לממן.

איציק דניאל: בסופו של דבר, גם אם הוועדה תחליט עכשיו לדחות או לא לקבל החלטה או כל דבר כזה או אחר, ה-default שקיים בחוק יישאר.

איציק דניאל: ה-default המקסימלי הוא זה שיישאר.

עודד פורר: יש לי עוד הצעה – תחזרו לפה תוך יומיים עם תקנות מתוקנות.

עודד פורר: מה הבעיה?

אלכס קושניר: זו סחיטה מה שאתה עושה עכשיו.

איציק דניאל: זו לא סחיטה.

אלכס קושניר: החוק דפוק, המציאות היא שזה יימשך עם 9,000 שקל.

אלכס קושניר: אתם מורידים שקל, הם הולכים להיסגר ואתה מדבר על עלות תקציבית שנתית של 14 מיליון שקל.

אלכס קושניר: 14 מיליון שקל.

אלכס קושניר: בוא תסביר לי מה ההתעקשות?

אלכס קושניר: אין לך עובדים ישראלים שעומדים בתור כדי להגיע לשם.

אלכס קושניר: אין לך.

אלכס קושניר: אז מה, 14 מיליון שקל זה מה שישבור פה את המדינה?

אלכס קושניר: באמת.

איציק דניאל: אני אומר שוב, בסופו של דבר יש לכם פה את כל היכולת לקבל - - -

אלכס קושניר: זה ברור, אבל לא ענית לי על שום שאלה.

איציק דניאל: אני רוצה להסביר רק מה המשמעות.

עודד פורר: לא, אני אגיד לך מה המשמעות, איציק.

עודד פורר: המשמעות היא שאתם לא חוזרים הביתה, עושים שיעורי בית וחוזרים לפה עם סכום אחר.

עודד פורר: זאת המשמעות.

עודד פורר: זה נורא יפה להגיד לנו תבינו מה המשמעות, תבינו מה המשמעות.

עודד פורר: בסדר, גם לכם, כפקידי ציבור וכמי שאמורים ליישם מדיניות, יש אחריות בתוך האירוע הזה.

עודד פורר: הכי קל להצביע ולהגיד כל הכבוד, הפחתנו, אבל זה לא שווה את הנייר שזה כתוב עליו, כי הם לא יגייסו עובדים ולא יביאו עובדים ובסוף נמצא את עצמנו עם עוד אחד או שניים שייסגרו, אני לא יודע אם בזמן הקורונה או אחרי הקורונה.

עודד פורר: אני מציע לכם, קחו יומיים, תחזרו לפה עם סכום עוד יותר מופחת.

איציק דניאל: אני אגיד שני דברים: קודם כול, זה לא סותר.

איציק דניאל: אתם יכולים לקבל החלטה שאתם מקבלים את ההפחתה הזאת ובאותה מידה נעשה עבודת מטה כזאת או אחרת - - -

יצחק פינדרוס: כולנו יודעים שזה לא יקרה.

עודד פורר: אתם יודעים שזה לא יקרה.

איציק דניאל: אפשר לבקש דיון נוסף בוועדת האגרות, אני לא יודע אם אפשר או לא, את זה יוכלו לומר הגורמים המשפטיים.

עודד פורר: אנחנו נצביע נגד.

אחמד טיבי: אני רוצה להציג את עמדת הרשימה המשותפת.

אחמד טיבי: אני חושב שהאגרה מוגזמת, היא אינה במקום.

אחמד טיבי: הסכום מופקע ואני מציע שתלכו, תעשו שיעורי בית ותורידו את הסכום.

אחמד טיבי: אנחנו, שלושת חברי הרשימה המשותפת כאן, נצביע נגד הבקשה.

אחמד טיבי: מי שיודע לספור, לא כדאי לכם להצביע.

עודד פורר: הם גייסו שניים.

קטי קטרין שטרית: סליחה, אני חברה בוועדה.

קטי קטרין שטרית: הייתי בוועדת חינוך כדי לאשר את ההגבלות.

אחמד טיבי: אבל קומונסנס, קטי.

אחמד טיבי: תהיי איתנו.

אחמד טיבי: קטי, את לא איתנו בנושא הזה?

קטי קטרין שטרית: כן, אבל אתה יודע - - -

אחמד טיבי: זה 7,000 שקל.

אחמד טיבי: מה, את לא מקשיבה לאנשים פה?

קרן ברק: זה הרבה כסף, בקיצור.

ינון אזולאי: אני מבקש הפסקה של עשר דקות ולאחר מכן נחזור לדיון.

ינון אזולאי: אני מחדש את הישיבה.

ינון אזולאי: לאחר דיון עם החברים, אנחנו חושבים שבתי האבות – ארגון שעושה דברים טובים למען כולם – עדיין צריך עוד קצת משא ומתן, לנסות ולעשות מה שאפשר מול האוצר.

ינון אזולאי: אני אומר לאוצר – היום העלינו פה שני דברים נוספים שעדיין לא קיבלנו עליהם תשובות: נושא בתי חולים.

ינון אזולאי: אנחנו רוצים את הפתרון לבתי החולים, שכבר הודיעו שישבתו, דווקא בזמן הזה; הנושא השני הוא ניצולי השואה.

ינון אזולאי: אנחנו מבקשים להפסיק את המהלך של העברת הרשות למען ניצולי השואה ממשרד האוצר למשרד הגמלאים.

ינון אזולאי: לכן, בנוסף לכל הדברים האלה, מתוך חשיבה והתייעצות עם החברים, אני חושב שיש עוד מה לעשות.

ינון אזולאי: יש לכם שבועיים לקיים ישיבות מרתוניות כדי להוזיל את האגרות האלה, עד לאפס, כמו שהציעו מספר פעמים.

אופיר כץ: שיבואו גם עם נתונים.

ינון אזולאי: תבואו עם נתונים.

ינון אזולאי: שאלו פה שאלות, ממה זה נובע וכו', אבל לא קיבלנו תשובות.

ינון אזולאי: אנחנו לא נשחק עם ההורים שלנו, עם הסבים והסבתות שלנו.

ינון אזולאי: אנחנו מבקשים מכם לעשות שיעורי בית, לגלות נכונות ולחזור עם תוצאות, לא כמו בפעם זו שלמעשה זה נשאר אותו הדבר.

אופיר כץ: הבנתי שענף החקלאות גם משלם את האגרות האלה.

אופיר כץ: גם הם משלמים אגרה שנתית, לכן אם זה נובע מאותה בעיה שאין כוח אדם ישראלי, הייתי מבקש לדעת כמה הם משלמים עבור האגרה.

ינון אזולאי: אני מבקש שלישיבה הבאה תביאו גם את התשובות לזה.

ינון אזולאי: אני מבקש מכולם – האוצר וכל מי שיש לו השפעה – לעצור את ההעברה של הרשות למען ניצולי השואה למשרד הגמלאים.

ינון אזולאי: אנחנו לא נעבור על זה לסדר.

ינון אזולאי: אנחנו מבקשים גם את העזרה לבתי החולים.

ינון אזולאי: לכן כרגע נסיים את הדיון ומבקשים שתעשו את הכול על מנת להגיע לעמק השווה.

ינון אזולאי: גם אם זה לא יהיה מאה אחוז, אפשר להגיע להסכמה למען אותם אנשים בבתי אבות, הסבים והסבתות וההורים שלנו.

ינון אזולאי: תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.