ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 23, פרוטוקול מספר 179, 2021-01-07 10:52

יעקב אשר: בוקר טוב לכולם, אני פותח את ישיבת הוועדה, אני מצטער על האיחורים, אבל אנחנו בימים לא סטנדרטיים, ועוד מצפות לנו ישיבות ארוכות היום כאן.

יעקב אשר: אני מתנצל בפני כולם.

יעקב אשר: הנושא הוא הצעת חוק הארכת תקופות (הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש) (אישורים רגולטוריים) (תיקון), התשפ"א–2020.

יעקב אשר: מי מציג?

יעקב אשר: בבקשה.

 << אורח >> דוד ימין: בתחילת משבר הקורונה, שתקף את מדינת ישראל בהפתעה כמו את שאר העולם, התעוררו המון בעיות.

 << אורח >> דוד ימין: אחת הבעיות שהתעוררו כמובן זה התפקוד של המשק.

 << אורח >> דוד ימין: התפקוד של המשק נפגע בגלל שהרבה עובדים לא יכלו להגיע לעבודה, חלק מהעסקים היו סגורים ממש וחלק מהעסקים היו מוגבלים.

 << אורח >> דוד ימין: זה מהצד האחד של המשק.

 << אורח >> דוד ימין: מהצד השני, משרדי הממשלה גם הם לא עבדו במצבת כוח-אדם מלאה.

 << אורח >> דוד ימין: אחת הבעיות שהוצפו הייתה האם יספיקו לחדש את כל האישורים וההיתרים הרגולטוריים.

 << אורח >> דוד ימין: בסדר גודל שמרני, אנחנו מעריכים בין 1,000 ויותר סוגים של אישורים, אין מספר מדויק.

 << אורח >> דוד ימין: ההערכה שלנו מתבססת על זה שיש לנו בערך 200 רגולטורים, פלוס מינוס, ולכל רגולטור יכולים להיות בין 1 ל-10, לכן ההערכה שמרנית שאם יש חמישה או שישה לכל אחד, אנחנו בסביבות ה-1,000.

 << אורח >> דוד ימין: ניסינו לייצר מה שנקרא "התמודדות רוחבית" עם העניין הזה, כי אי-אפשר שכל רגולטור יצטרך להגיע לכאן, לכנסת, בשביל לשנות את התקנות הספציפיות שלו והחוק הספציפי שלו, ועבדנו בניסיון לייצר הסכמה ממשלתית על מתווים בסיסיים.

 << אורח >> דוד ימין: המתווה הראשון היה בתקנות שעת חירום, ששם קבענו תקופה קובעת, שזה אומר שאישורים רגולטוריים שיפוגו, יוארכו.

 << אורח >> דוד ימין: קבענו לתקופה של חודשיים ונתנו הארכה.

 << אורח >> דוד ימין: מייד כשאישרנו את תקנות שעת חירום, זה מה שנתן לנו אוויר לנשימה.

 << אורח >> דוד ימין: הגענו לכנסת וחוקקנו חוק הוראת שעה, כשהוראת השעה האריכה את התקופה הקובעת עד ה-30 ביוני, קרי, לשלושה חודשים, והאריכה גם את תקופת ההארכה שניתנה לכל אישור רגולטורי לשלושה חודשים, פלוס אסטרטגיית יציאה, שהחודשיים שאחרי התקופה הקובעת קיבלו הארכה רק של עשרה שבועות.

יעקב אשר: כולם או שזה הולך ביחס דיפרנציאלי?

 << אורח >> דוד ימין: אז עוד לא הייתה דיפרנציאליות.

יעקב אשר: אתה מדבר עוד לפני.

 << אורח >> דוד ימין: עוד לפני הדיפרנציאליות.

 << אורח >> דוד ימין: הסמכנו את ראש הממשלה באותו חוק להאריך את התקופה הקובעת בשלושה חודשים נוספים פעם אחת, שבאופן אוטומטי מה שזה עשה, זה האריך את התקופה עד ה-1 בספטמבר, והאריך את הירידה אחרי זה גם בחודשיים.

אלעזר שטרן: זה האריך את זה עד ה-30 בספטמבר.

יעקב אשר: "עד ה-30 בספטמבר", הוא מתקן אותך.

 << אורח >> דוד ימין: עד ה-30 בספטמבר, נכון.

 << אורח >> דוד ימין: את הירידה אחרי זה בחודשיים.

 << אורח >> דוד ימין: פעלנו להוציא את הצו הזה, ותוך כדי התחלנו לעשות עבודת עומק יותר משמעותית, כי היה לנו קצת יותר זמן, ויכולנו לעבוד טיפ טיפה יותר לעומק, ועבדנו על המתווה שמוצג פה היום, שזה המתווה הדיפרנציאלי.

 << אורח >> דוד ימין: אני רק אציין שכבר בפעמים הראשונות אפשרנו לרגולטורים, לעסק ספציפי, שלגביו הוא מחליט שהוא לא זכאי להארכה, לא לתת לו את ההארכה.

 << אורח >> דוד ימין: זאת אומרת, אם הוא מסתכל על עסק ספציפי ואומר שבשל ההתנהגות שלך, אני לא חושב שצריך להאריך לך אוטומטית, אז יש לו אפשרות להגיד לו לא.

 << אורח >> דוד ימין: וכמובן שאפשרנו החרגות סוג, כשהחרגות סוג לא באות בהחלטה פרטית של הרגולטור, אלא הן אמורות להיות חלק מהמדיניות הממשלתית וכמובן המדיניות של הכנסת, כי אנחנו גם מגיעים לפה בשביל לאשר את זה.

 << אורח >> דוד ימין: היו עסקים ואישורים רגולטוריים שהוחרגו לאור הסיכון שיכול להיווצר לאינטרס הציבורי אם יאריכו להם, ונתנו לשרים גם אפשרות אם הם יגלו בעתיד משהו שהם פספסו בהתחלה והם רוצים להחריג, הם צריכים את האישור של הממשלה וצריכים את האישור של הוועדה ויכולים לעשות את זה.

 << אורח >> דוד ימין: זה עד עכשיו.

 << אורח >> דוד ימין: עכשיו, אחרי שהיה לנו טיפ טיפה יותר זמן, וטיפ טיפה התעשתנו והתארגנו על עצמנו, עשינו טיפה עבודת עומק - - -

יעקב אשר: ניצלתם את הזמן בין סגר לסגר.

 << אורח >> דוד ימין: עבדנו גם בסגרים, הכול בסדר.

 << אורח >> דוד ימין: חשבנו על מסגרת דיפרנציאלית שמה שעומד בבסיס שלה, זה אומר שכל רישיון יכול לספוג עד שליש מתקופת אורכו המקורית בלי לפגוע באינטרס הציבורי שעליו הוא נועד להגן.

יעקב אשר: זה כבר הרבה יותר חכם.

 << אורח >> דוד ימין: לקח לנו זמן.

 << אורח >> דוד ימין: זו כמובן הייתה עבודה הרבה יותר ארוכה והרבה יותר מורכבת.

 << אורח >> דוד ימין: התפיסה שעומדת מאחורי זה, שהמועד לרישיון לא ירד במעמד הר סיני, וזה שקבעו שנה, באותה מידה אפשר לקבוע שנה ושלושה חודשים.

 << אורח >> דוד ימין: קבעו ארבע שנים, אפשר היה לקבוע חמש, זה לא מבוסס על אלגוריתם מתמטי מדויק.

 << אורח >> דוד ימין: ולאור הנסיבות המשקיות ובהנחה שזה כמעט לא מסכן בכלל את האינטרס הציבורי, אפשר להסית קצת את נקודת האיזון, והמתווה אומר שהיתר רגולטורי שניתן עד לשנה, יקבל הארכה של שלושה חודשים, בין שנה לשנתיים יקבל הארכה של חצי שנה, ומעל שלוש שנים, יקבל הארכה של שנה.

 << אורח >> דוד ימין: פה כבר נכנסנו לעבודה הרבה יותר משמעותית משתי סיבות: קודם כול, סדרי הגודל של ההארכות היו קצת שונים, ורגולטורים שקודם זה לא הפריע להם, עכשיו זה מאוד הפריע להם, ולכן התוספות קצת השתנו לגבי מה שמחריגים.

 << אורח >> דוד ימין: בנוסף, חצינו את קו דצמבר-ינואר, כשיש כמות לא מבוטלת של אישורים רגולטוריים שמתחדשים סביב המועד הזה, ולכן בסבבים הראשונים שלנו, רגולטורים שזה לא כל כך שינה להם, עכשיו פתאום זה מאוד שינה להם.

 << אורח >> דוד ימין: כמובן שימרנו את היכולת גם להחריג סוג, ויש החרגת סוג גם בתוספת השישית, וגם אם שר יגלה יותר מאוחר שהוא רוצה להחריג סוג, יש לו יכולת להגיע לממשלה ואז לפה ולהחריג את הסוג הספציפי הזה.

 << אורח >> דוד ימין: שימרנו כמובן את האלמנט של עסק ספציפי, שלגביו הרגולטור חושב שהוא לא ראוי לאמון כי הוא עובד איתו ביומיום והוא לא ראוי לאמון הזה, אז לגביו הוא שולל את ההארכה האוטומטית.

 << אורח >> דוד ימין: הכנסנו את התוספת הרביעית, ששם תפרנו חליפות מיוחדות לאישורים רגולטוריים מיוחדים, בשביל שזה יתפוס כמה שיותר ברשת הזאת, ויש כאלה שהמתווה הדיפרנציאלי שלנו לא התאים להם, הם היו צריכים שינויים מיוחדים, אז אותם הכנסנו לתוספת הרביעית.

 << אורח >> דוד ימין: ודבר אחרון בעניין הזה, האחרון מבחינתי, בתוספת החמישית, ופה חשוב רגע להתעכב על זה, הכנסנו סמכות לשרים לייצר מתווה יציאה.

 << אורח >> דוד ימין: באופן כללי כשיש רגולטור שעובד עם רישיונות לתקופה של שלוש שנים, חמש שנים או שבע שנים, הוא מסדר את העבודה שלו בצורה כזאת שבכל שנה הוא מתעסק עם שליש מהשוק, חמישית מהשוק או שביעית מהשוק, הוא לא מחדש את כל החבר'ה באותה שנה, אז הוא ערוך מבחינת משאבים - - -

יעקב אשר: אני מקווה שזה יוצא מקרי ככה.

 << אורח >> דוד ימין: הוא משתדל לבנות את זה ככה.

 << אורח >> דוד ימין: משתדלים לסדר את המערכת - - -

יעקב אשר: כשאני אומר "לבנות את זה ככה", זה אומר שהוא החליט עכשיו חצי שנה לעכב אנשים מלקבל רישיונות - -

 << אורח >> דוד ימין: חלילה, הוא לא מעכב.

יעקב אשר: - - כדי שזה יהיה ביחד?

יעקב אשר: את זה אני לא רוצה.

 << אורח >> דוד ימין: מה שעושים בדרך כלל שנותנים לך רישיון זמני או רישיון עד סוף השנה הבאה.

יעקב אשר: קיבלתי תשובה.

 << אורח >> דוד ימין: בדרך כלל זה ככה, וזה לגמרי לגיטימי.

יעקב אשר: כשאמרת "מסדר", פחדתי, כי יש עודף רגולציה בפקידות שמסדרת לעצמה את העבודה.

יעקב אשר: אתה יודע שהתפקיד שלך, כמשרד ראש הממשלה, זה גם להיאבק ברגולציה.

 << אורח >> דוד ימין: זה התפקיד המוגדר שלי.

יעקב אשר: בימים כתיקונם.

 << אורח >> דוד ימין: בהגדרת התפקיד, גם בימים כתיקונם וגם היום.

 << אורח >> דוד ימין: זה מה שאנחנו עושים.

 << אורח >> דוד ימין: אנחנו צוות אגף מדיניות רגולציה במשרד ראש הממשלה.

יעקב אשר: אני מקווה שהקורונה תרד לנו קצת מסדר-היום, ואז נזמין אותך לפה לכמה דברים אחרים.

 << אורח >> דוד ימין: בשמחה.

יעקב אשר: בשמחה, אני לא בטוח, אבל תהיה עבודה - -

 << אורח >> דוד ימין: להגיע לפה זה תמיד בשמחה.

 << אורח >> דוד ימין: אני תמיד אגיע בשמחה.

יעקב אשר: - - נכון, עמית?

יעקב אשר: על זה יש תמימות דעים של כולם.

 << אורח >> דוד ימין: שתי מילים על הצוות.

 << אורח >> דוד ימין: אני היועץ המשפטי של צוות מדיניות רגולציה, לידי זו שירי נוימן.

שירי נוימן: אני מנהלת תחום אצלנו באגף.

שירי נוימן: רק לחדד, אנחנו לא נלחמים ברגולציה, אנחנו נלחמים בעודף רגולציה.

יעקב אשר: אמרתי "עודף רגולציה".

יעקב אשר: קשיש, קשיש, אבל אני זוכר מה שאני אומר.

 << אורח >> דוד ימין: ויובל רויטמן.

יובל רויטמן: אני ממשרד המשפטים, ראש אשכול רגולציה, ובין היתר אנחנו מלווים את אגף מדיניות רגולציה במשרד ראש הממשלה.

עמית הלוי: מי ראש האגף היום?

 << אורח >> דוד ימין: אצלנו עמיחי פישר.

יעקב אשר: התחלת להסביר מה התוספת שהוספתם עכשיו.

 << אורח >> דוד ימין: התוספת הספציפית פה, לגבי אסטרטגיית היציאה.

 << אורח >> דוד ימין: דיברנו על רגולטורים שמרכזים בשנה, נניח החמישית, אם זה רישיון של חמש שנים, וכשהקורונה, כולנו מקווים שהיא תיפסק באיזה מועד, אז יש אישורים רגולטורים שקיבלו הארכה ואישורים רגולטורים שלא קיבלו הארכה, ואז רגולטור כזה צפוי פתאום בשנה אחת לגלות שהוא צריך להתמודד עם עומס כפול.

 << אורח >> דוד ימין: פתאום במקום עומס של שנה, עומס של שנתיים.

יעקב אשר: נכון, אלה שנדחו ואלה שלא.

 << אורח >> דוד ימין: בדיוק אלה שנדחו ואלה שלא.

 << אורח >> דוד ימין: לרגולטור כזה אפשרנו באמצעות השר כמובן לעבור בצו את הממשלה, להגיע לפה ולדחות את אלה שלא הוארכו בתקופה קצרה של עד חצי שנה.

יעקב אשר: במילים אחרות, השארתם גמישות תוך כדי תנועה כדי שלא ייווצרו עוולות.

 << אורח >> דוד ימין: כן, וויסות מאוזן.

 << אורח >> דוד ימין: הוא צריך להגיע לפה והוא יסביר.

 << אורח >> דוד ימין: זה פחות או יותר.

 << אורח >> דוד ימין: אני כן רוצה ששירי, שריכזה את נושא ההחרגות, שהיה מאוד קריטי, שתציג אצת את הרציונל ואת האחריות.

משה טור פז: האם יש סיבה שהחרגתם את עקרון השליש לעקרון של חצי שנה?

משה טור פז: למה לא השארתם את כל השליש - - -

 << אורח >> דוד ימין: זה לא היה עקרון שליש מדויק, זה היה הארכה של עד שליש.

 << אורח >> דוד ימין: אמרנו לעצמו שעד שליש יכולים לספוג.

 << אורח >> דוד ימין: אנחנו חייבים להבין שאנחנו במדיניות ציבורית, שזה לא מדע מדויק, ועל זה אנחנו נמצאים במהלך שהוא מטא, הוא רץ על כל הרגולטורים.

 << אורח >> דוד ימין: 1,000 אישורים רגולטוריים ומעלה, 200 רגולטורים.

 << אורח >> דוד ימין: האם זה יהיה המוצר הכי מדויק בעולם?

 << אורח >> דוד ימין: לא.

 << אורח >> דוד ימין: אבל זו רשת שהשתדלנו לתפוס בה כמה שיותר בצורה כמה שיותר מאוזנת.

יובל רויטמן: זה לא מהלך שגרתי שאנחנו עושים, אלא בתחילת הקורונה, בעקבות המצב, יזמנו את המהלך הזה.

יובל רויטמן: הוא מהלך שיש בו סיכון, משום שהכנסת קבעה מועדים לרישיונות או שזה נקבע בחקיקת משנה, ובאנו ואמרנו שאנחנו הולכים למהלך רוחבי, רחב, על כל האישורים הרגולטוריים, והייתה פה גם עבודה מאוד מקיפה שנדרשה לבחון כל אישור ואישור מול כל המשרדים, כדי לראות שהאיזונים הם אכן איזונים שמביאים בחשבון, מצד אחד את הרצון להקל על המגזר העסקי בתקופה המאתגרת הזאת, ומצד שני עדיין לשמור על האינטרסים הציבוריים שעומדים בבסיס הרגולציה - - -

יעקב אשר: אני רוצה לתקן אותך בדבר אחד, ואני מרים להנחתה להמשך הדרך.

יעקב אשר: זה לא רק לשמור על המגזר העסקי, יש פה גם דברים של רגולציה ורישיונות לאדם הפרטי.

יעקב אשר: ומה שחסר לי פה מאוד למשל, ותתכוננו שאני מתכוון להעלות את זה, ואני לא מתכוון להעביר את זה אם זה לא יהיה בפנים, זה הנושא של עובדים בסיעוד, וזה חייב לבוא על אותו עיקרון.

איתן גינזבורג: רישיונות שהייה.

יעקב אשר: יש שני סוגי רישיונות.

איתן גינזבורג: רישיונות עבודה ורישיונות שהייה.

יעקב אשר: יש רישיון של האדם כמעסיק של עובד זר, והתוקף של השהייה של עובד זר.

יעקב אשר: אני מתאר לעצמי שיגידו לי על כל מיני בעיות, אבל זה לא יכול להיות, בגלל שבסוף אנחנו לא דואגים רק למגזר העסקי, אנחנו רוצים לדאוג גם לאנשים האלה, ופה זו שאלה של חיים ומוות.

עמית הלוי: מכיוון שכבר העלית את זה – אומנם זה לא בהקשר של האזרחים הפרטיים, זה בהקשר העסקי – פנו אליי כמה לגבי אישור שהייה לעובדים בענף הבנייה.

עמית הלוי: בסופו של דבר החרגנו ותמיד הייתה בנייה.

עמית הלוי: שוב לא מדובר בתקופת הקורונה, זה לא קשור לסגר כמובן, הארכת השליש הזאת רק נועדה כדי לאפשר לאנשי הבנייה.

עמית הלוי: אנחנו רוצים את זה, וכידוע לכם זה מדד בפני עצמו.

עמית הלוי: מבחינה כלכלית זה דבר משמעותי.

יעקב אשר: תצרפו גם את זה, כי מבחינתי הדברים האלה צריכים לקבל ביטוי.

שירי נוימן: רשות האוכלוסין איתנו והם ישמחו להתייחס לנקודה שהעליתם.

שירי נוימן: זה נכון שיש פה אישורים שהוארכו שהם של גורמים פרטיים, אבל המיקוד היה סביב גורמים עסקיים, כדי לאפשר שיקום, התמקדות בפעילות יצרנית שתורמת למשק בתקופה המורכבת הזאת.

יעקב אשר: תקשיבי, טוב שאת מסבירה את זה, וזה מצוין, אבל אני לא עושה את הוועדה כתוכנית לבקשתך, שיבוא מישהו שהאחריות שלו למקרר נופלת לו בדיוק בזמן לא טוב, ונסדר לו את העניין הזה.

יעקב אשר: אני מדבר על דבר אחד, אני מסתכל כמובן על המשק, כי המשק זה גם האדם הפרטי בסופו של דבר, זה אנחנו, זה הכלכלה שלנו, אבל לא יכול להיות שיהיה מצב שבו כשאנחנו מבינים – הרי מה הרציונל של כל הדברים האלה?

יעקב אשר: שאנשים לא מסוגלים עכשיו להביא את הניירת המתאימה, שאנשים לא יכולים לצאת מהבית בתקופות מסוימות – אי-אפשר להבין את הדבר הזה כשמדובר על עובד זר כזה או אחר שצריך להיות עם אדם קשיש, להגיד לו: סטופ, נגמר הזמן ואין קורונה.

יעקב אשר: לא יהיה מצב שבעסקי יהיה קורונה ובזה לא יהיה קורונה.

שירי נוימן: כמובן.

שירי נוימן: גם אמרנו והם ישמחו להתייחס.

שירי נוימן: רק חידדתי, כי יש אזורים שבהם הקלנו יותר עם הסטנדרט שלנו להחרגה, שזה לא היה אחד מהם, אבל למשל רישיונות לכלבים על אישורי כלבת.

שירי נוימן: המיקוד פה היה מיקוד עסקי.

שירי נוימן: אתה צודק במה שאתה אומר, יש פה גם את השאלות האלה.

עמית הלוי: הסטנדרט צריך להיקבע, כמו שאמר האדון ממשרד המשפטים, לפי איזון בין ערכים.

עמית הלוי: כיוון שאין פה פגיעה, ההפך – הרי אנחנו לא פוגעים בבריאות, בתברואה או בדברים אחרים בהקשרים שחבר הכנסת אשר אמר וגם בהקשר של ענף הבנייה – אין סיבה לכאורה מבחינת הגדרת הסטנדרט, המדדים - - -

שירי נוימן: לא התייחסתי לאישור ספציפי, אמרתי בכללית.

יעקב אשר: את רוצה להוסיף עוד משהו?

שירי נוימן: רק נחדד איך הרכבנו את רשימת ההחרגות.

שירי נוימן: הייתה פה עבודת מטה מאוד מקיפה עם כל משרדי הממשלה, גם פנינו לכל משרדי הממשלה וניהלו איתם שיח ביחס לכל אחד מהאישורים שלהם, מה נדרש להחריג כי באיזון שבין התועלת שבהארכה לסיכון שעלול להיגרם מההארכה נכון שלא להאריך.

שירי נוימן: היו גם שיקולים שונים, למשל מדובר בחלוקה של מכסות, שזה סוג של הטבה שהמדינה נותנת, או גישה למשאב טבע, כן אפשרנו החרגות לפי רשימה שבגדול היא סגורה, והיא מופיעה בדברי ההסבר, וגם התבססנו על רשימת ההחרגות הקודמת, כדי לוודא שלא יהיו אישורים שהוחרגו בפעם הקודמת וייפלו בין הכיסאות, כדי להבין האם הרציונל ביחס אליהם עומד.

שירי נוימן: בנוסף, הוצאנו פנייה לציבור עוד לפני שזה עלה לאתר התזכירים עם אפשרות להתייחס, לאחר מכן זה עלה לאתר התזכירים עם רשימה כמעט מלאה והייתה אפשרות להתייחס.

שירי נוימן: היו אלינו פניות נוספות להוציא דברים מההחרגות, ואני חושבת שלרובן הצלחנו לתת מענה.

שירי נוימן: ככל שיעלו דברים ספציפיים, אשמח להתייחס.

 << אורח >> דוד ימין: החוק עיוור לחלוטין, הוא לא מתעסק בשאלה אם האישור הוא רגולטורי לעסקים או אישור רגולטורי לאדם פרטי.

 << אורח >> דוד ימין: הוא חל על כל האישורים הרגולטוריים שקיימים גם לעסקים וגם לאנשים פרטיים.

 << אורח >> דוד ימין: מטבע הדברים, כשהגיעו אלינו משרדים עם התעקשות, לרוב זה הגיע למגזר העסקי, כי זה האישורים הרגולטוריים היותר כבדים, אבל החוק מטפל בכל האישורים הרגולטוריים, פרטיים ועסקיים כאחד.

 << אורח >> דוד ימין: לא עשינו את הדיפרנציאליות הזאת אצלנו.

איתן גינזבורג: מה עם החרגת "אישורים אשר לחידושים מתלווה קורס ריענון שמטרתו שמירה על כשירות המפוקח"?

איתן גינזבורג: מה המשמעות של החרגה של אישורים למי שצריך לעבור קורס ריענון?

שירי נוימן: נפרט קודם על הרציונלים המרכזיים, אם אתם רוצים.

שירי נוימן: על שימוש במשאבי טבע וחלוקה דיברנו, אני חושבת שמובן למה אי-אפשר לעשות הארכה אוטומטית של הדבר הזה, כי מדובר - - -

יעקב אשר: דקה, ברשותך איתן.

יעקב אשר: אני רוצה להעלות את הנושא של הסיעוד, כי אם הם יצטרכו להתייעץ או לחשוב, שיהיה להם זמן עכשיו ולא אחר כך, ואחר כך נעבור לפירוט.

יעקב אשר: אני מבין שאת ההצגה הכוללת סיימתם?

 << אורח >> דוד ימין: כן, אדוני.

יעקב אשר: עכשיו ניכנס לדיון, ותיכף נגיע גם לנושאים - - -

אלעזר שטרן: אפשר לפני להעיר הערה ולשאול שאלה?

יעקב אשר: בבקשה.

אלעזר שטרן: הערה אחת כללית לחברי הכנסת, שימו לב שזה סוג של חקיקה על עיוור.

אלעזר שטרן: התהליך שהממשלה עברה הוא תהליך שלילי.

אלעזר שטרן: הם פנו לרגולטורים ואמרו להם מה לא.

אלעזר שטרן: יש להם מיפוי כללי מאוד, אבל אנחנו לא באמת יודעים עד הסוף על מה החוק חל.

אלעזר שטרן: שימו לב לזה.

איתן גינזבורג: צריך להגיד שזו הפעם השנייה שזה קורה.

אלעזר שטרן: נכון, זו הפעם השנייה שזה קורה.

אלעזר שטרן: שאלה לנציגי הממשלה, כתבתי את זה גם במסמך.

אלעזר שטרן: נשמח אם תוכלו להציג לוועדה את הלקחים.

אלעזר שטרן: איך הדברים האלה עבדו בפועל?

אלעזר שטרן: הרי בסוף מפוקח שיש לו אישור ביד צריך לדעת אם הוא כן בתוקף, לא בתוקף.

אלעזר שטרן: הרגולטורים פנו למפוקחים?

אלעזר שטרן: האם הם ידעו?

אלעזר שטרן: הודיעו להם?

אלעזר שטרן: הייתה אכיפה?

אלעזר שטרן: לא הייתה אכיפה?

אלעזר שטרן: אנשים קיבלו קנסות?

אלעזר שטרן: התגלו בעיות?

אלעזר שטרן: איך זה עבד בפועל?

יעקב אשר: אנחנו נעשה את זה.

יעקב אשר: אני רוצה כרגע להעלות את נציג משרד הפנים, רשות האוכלוסין, כי בוער לי לדעת קודם כול שאנחנו מדברים באותה שפה, כי אם לא, חבל על הזמן של הישיבה הזאת.

עינבל משש: קודם כול, אדוני, אנחנו לא מתנגדים למהלך.

עינבל משש: אנחנו מסכימים שצריך לבצע את האיזונים הנכונים.

עינבל משש: אני כבר יכולה לעדכן שבנושא ענף הסיעוד בוצעה הארכה כבר ממרץ עבור לספטמבר, וגם מ-31 בדצמבר עד ה-31 במרץ 2021 לעובדים זרים בענף הסיעוד, והיתרים למעסיקים בענף הסיעוד.

עינבל משש: ביצענו את האיזונים הנכונים, כפי שנאמר פה.

עינבל משש: ונכון, החוק הוא עיוור, הוא לא מבחין בין ענף לענף, ואנחנו ביצענו את האיזונים הנכונים, מתוך הבנה של הקושי של המטופלים ושל הענף.

עינבל משש: כך שאדוני, כבר קיימת הארכה עד ה-31 במרץ 2021, וניתן מענה.

יעקב אשר: משרד ראש הממשלה, מה שאומרת נציגת משרד הפנים שאותה הארכה, אולי אפילו יותר, כבר קיימת, היא בילד אין.

יעקב אשר: אני לא יודע למה היא לא פה.

יעקב אשר: אני רוצה לדעת בסופו של דבר שבפועל זה מה שקורה.

יעקב אשר: אם זה בא מהכיוון הזה או מהכיוון הזה, זה לא מעניין.

יעקב אשר: סתם אני שואל, מה ההבדל?

יעקב אשר: למה זה לא נכלל?

אלעזר שטרן: ובהמשך לשאלת היושב-ראש, האם מדובר על אותם תאריכים?

אלעזר שטרן: כי הנציגה של משרד הפנים דיברה עד מרץ 2021, ופה, לפי החוק הזה, גם אישורים שיפקעו עד ספטמבר-אוקטובר, נדבר בדיוק על המועד, אבל עד סוף 2021, גם הם יוארכו.

אלעזר שטרן: השאלה אם יש פער מסוים בין מה שנציגת משרד הפנים הציגה לבין ההחרגה - - -

יעקב אשר: ואם יש פער.

יעקב אשר: למה?

יעקב אשר: אני כבר אומר שאני חושב שלא צריך להיות פער.

עינבל משש: אדוני, רישיון לעובד הזר ניתן לתקופה של שנה, גם על פי ההצעה כאן ההארכה היא של שלושה חודשים, וזה בדיוק מה שביצענו.

אלעזר שטרן: נניח יפקע אישור לעובד זר בתחום הסיעוד ב-1 במאי 2021, לפי החוק הנוכחי כשההיתר הזה מוחרג הוא לא יוארך אוטומטית.

אלעזר שטרן: האם לפי המתווה שלכם הוא כן מוארך?

עינבל משש: לא.

עינבל משש: כרגע מה שמוארך זה מה-31 בדצמבר עד ה-30 במרץ.

עינבל משש: זאת אומרת, מי שפג לו ב-31 קיבל שלושה חודשים הארכה.

עמית הלוי: השאלה למי שפג לו בפברואר, בחודש הבא, והוא עוד לא יספיק, בגלל הקורונה וכל זה.

עמית הלוי: אין לו שליש אוטומטי.

עמית הלוי: פה זה שליש פר כל אחד.

עמית הלוי: פה זה מוחלט, קבוע.

יעקב אשר: בדיוק.

יעקב אשר: אני מבקש - - -

עמית הלוי: זאת הבעיה.

עמית הלוי: אנחנו רוצים לכל אחד לפי התאריך שלו, שיהיה לו עוד שליש.

יעקב אשר: אני מבקש ואף דורש, שאותם פרמטרים שקיימים יהיו גם בנושא הזה.

איתן גינזבורג: צריך יותר משליש.

איתן גינזבורג: למה שליש?

יעקב אשר: אותם פרמטרים.

יעקב אשר: אני לא רוצה סתם, אתה מבין?

יעקב אשר: אני לא רוצה להגיד לשלוש שנים, לחמש שנים סתם.

איתן גינזבורג: ברור, אבל צריך להיות משהו אחיד לכולם.

איתן גינזבורג: אם הוא עיוור, הוא עיוור.

יעקב אשר: למה זה לא נמצא כאן בחבילה הזאת עם אותם פרמטרים, גם האישורים של ההעסקה וגם האישורים של העובד עצמו?

עינבל משש: אדוני, עוד קודם לחוק, כבר במרץ 2020, בהנחיית שר הפנים, הארכנו עוד קודם לחוק הזה של ההארכות הרגולטוריות, לא המתנו, וזה מתוך הבנה של הקושי של המטופלים.

עינבל משש: אם אתם נותנים פה מתווה אחר או שונה, היועצת המשפטית שלנו פה, אולי היא תוכל להרחיב מה ההבדל במתווה שאנחנו גיבשנו ועשינו, כפי שאמרתי, ממרץ 2020 עד ה-31 במרץ.

עינבל משש: אני לא מוצאת את ההבדל, אבל אולי היא תוכל להוסיף פה.

יעקב אשר: אם היא נמצאת על הקו, בבקשה היועצת המשפטית.

שושנה שטראוס: כל המערך שלנו בענף הסיעוד – ההארכה של הרישיונות של העובדים הזרים וההיתרים נעשה באופן מקוון.

שושנה שטראוס: גם את ההיתרים אנחנו מאריכים בכל פעם לארבע שנים.

שושנה שטראוס: אנשים לא רוצים להסתפק בתקופות קצרות.

שושנה שטראוס: אם יש עיכוב קצר, אז יסתפקו, אבל בגדול הם רוצים ודאות של כל התקופה, ולכל אדם שמעסיק עובד זר יש לו לשכה פרטית, יש לו גוף עסקי שאנחנו מפקחים עליו, שהוא עושה בשבילו את כל הפעולות מול הרשות באופן מקוון.

שושנה שטראוס: מאחר שאנחנו מוסמכים לעשות את ההארכות של הרישיונות ושל ההיתרים בעצמנו, לפי שיקול דעת, לפי העומסים והבעיות שאנחנו רואים, העדפנו שנוכל לעשות את הפעולות האלה באופן יזום.

שושנה שטראוס: אנחנו מודיעים ישירות ללשכות, שמודיעות ישירות לכל המטופלים, אחרת יש פה אי-הבנה ובלבול בציבור העובדים והמטופלים.

שושנה שטראוס: הרשות, אפילו לפני שהיו תקנות שעת החירום הראשונות, אנחנו כבר הארכנו לכל מיני קבוצות.

שושנה שטראוס: הארכנו כשהיה פער בין שני החוקים ולא הייתה הארכה, הארכנו לקבוצות שידענו שצריך להאריך להן.

שושנה שטראוס: אנחנו עם יד על הדופק, פועלים בצורה רגישה.

שושנה שטראוס: אנחנו מכירים את הפרטים של כל תתי-הקבוצות כדי להאריך במקרים המתאימים, ולכן לא רצינו להיכלל באופן אוטומטי ורחב, בלי פירוט ובלי הבנה בחוק.

שושנה שטראוס: הפעם, אחרי שאנחנו כבר פעלנו במהלך השנה וניסינו – בכל פעם אנחנו עשינו את הפעולות ואחר כך היינו צריכים להלביש את הפעולות לפי החוק, ובתחום הרגיש הזה של עובדים זרים בסיעוד לדעתנו זה יוצר יותר אי-הבנה מאשר תועלת.

יעקב אשר: אני עדיין לא מקבל את התשובה.

יעקב אשר: אני מבין את מה שאת אומרת, אפשר להגיד את זה על הרבה תחומים שהיו צריכים לבוא לפה ולהגיד: אנחנו רוצים להחליט לעצמנו, בגלל שיש לנו ספציפיות מאוד מיוחדת, ויש פה גם תחומים רגישים מאוד חוץ מהסיעוד, אבל כרגע, לפי מה שאנחנו מבינים, האישור שלכם, הכי גורף שקיים כרגע, הוא לפתחנו, הוא בעוד חודש וחצי חודשיים, כשאנחנו נמצאים עכשיו לקראת כניסה לסגר נוסף, ולכן אני לא מוכן שבתחומים אחרים אנחנו נותנים פה הארכות על פי הקריטריונים הללו ובדבר הזה לא, ולכן אני חושב שזה חייב להיכלל בפנים.

יעקב אשר: אם יהיו התאמות שתרצו אחר כך לעשות, שמיטיבות עם האנשים, שבאות מתוך רגישות, אני מודיע לכם שאני אשמח.

יעקב אשר: הרי בחוק יש אפשרות לתקן ולהביא את זה לאישור השרים ולאישור ועדת החוקה, ואני מודיע לך שאני אקבע את זה ראשון בסדר-היום, אבל כרגע אני כן רוצה, ואני אומר לנציגי הממשלה – אני מבקש לכלול את זה בהצעת החוק, שזה יחול בוודאי גם על עובדי הסיעוד.

יעקב אשר: את אמרת שזה גם על ענפים נוספים.

יעקב אשר: מה קורה לגבי הבנייה?

יעקב אשר: זו שאלה שנשאלה פה קודם.

אלעזר שטרן: אולי עוד שאלה בהמשך למה שהיושב-ראש אמר.

אלעזר שטרן: בפעם הראשונה שהחוק נחקק פה לא הייתם בהחרגות.

אלעזר שטרן: איך זה עבד אז?

אלעזר שטרן: אז לא הוחרגתם וזה כן הוארך אוטומטית.

אלעזר שטרן: האם זה גרם לכם בעיות?

אלעזר שטרן: זה גרם איזה נזק או שההארכה האוטומטית עברה בסדר?

שושנה שטראוס: אני חושבת שנגרמו לנו ולציבור הרבה אי-הבנות, גם היו דברים שלא היו ברורים, הארכה על גבי הארכה, הארכה נוספת, לחלק אמרו כן, לחלק אמרו לא.

שושנה שטראוס: ניסינו לפעול ברגישות ובצורה שהכי עוזרת לאוכלוסייה בישראל שמעסיקה עובדים זרים, אבל בכל פעם זה יצר אי-התאמות.

שושנה שטראוס: אנחנו הארכנו, אחר כך זה הוארך בחוק, זה לא מתאים, זה כן התאים, זה כבר לא פג תוקף.

שושנה שטראוס: באמת ראינו שבתחום הרגיש והסבוך הזה של הגירה על כל היבטיה, אנחנו בתור רשות האוכלוסין יודעים לפעול איפה שצריך ולא ראינו שהחוק כפה את זה עלינו.

יעקב אשר: כולם יודעים.

שושנה שטראוס: לגבי ענפים אחרים כנ"ל.

שושנה שטראוס: שוב, מדובר בענפים אחרים, זה ענפים עסקיים, וכל העבודה בענפים האלה מול המשרד שלנו נעשתה באופן מקוון.

שושנה שטראוס: אף אחד לא צריך לצאת מהבית, מהעסקים האלה, כדי לפנות אלינו, אבל גם שם נתנו הארכות בעבר, חלק מההארכות הממשלה נותנת מתוך שיקולים רוחביים כלליים ולא באופן אוטומטי בלי שיקול דעת, ולכן ביקשנו שנוחרג.

עמית הלוי: זה התפקיד שלנו.

עמית הלוי: נשמע שאת באה עם הרבה כוונות טובות, אבל התפקיד שלנו לפקח שהכוונות שלך מתממשות בצורה המיטבית כפי שאנחנו חושבים.

עמית הלוי: לומר שאנחנו עושים איך שצריך ואל תתערבו, זו לא תשובה שעוברת כאן, מבחינה נורמטיבית היא לא עוברת.

עמית הלוי: אני שואל קודם כול לגבי ענף הסיעוד.

עמית הלוי: לך מפריע שאתם תחליטו ברוח ההצעה שנאמרה כאן על ידי הממשלה, שכל אחד שנגמר לו האישור, לא משנה אם זה כמו שאמר היושב-ראש, ב-30 בפברואר, יש לו עוד שליש?

עמית הלוי: הרי זה הקריטריון שמוצע כאן.

שירי נוימן: לא בדיוק.

שירי נוימן: לא בדיוק שליש, אבל עד שנה.

יעקב אשר: מה שאומר עמית, וברור שכיוונתי לדעת גדולים, וחשבתי על זה, חשבתי להציע, והוא הציע אפילו יותר טוב.

יעקב אשר: אני בא ואומר דבר אחד: אין לי בעיה אם אתם רוצים לקבוע כדי למנוע אי-הבנות וכל מיני בעיות.

יעקב אשר: מבחינתי אפשר לקבוע את זה בחוק כאן בצורה ברורה יותר, ובוא נגיד שבענף הסיעוד, כדי שלא יהיו אי-הבנות, ומאחר שמדובר בענף רגיש וכו' וכו', תתני זמן סביב השליש, שהוא הדבר הכי גבוה שקיים בחוק כאן.

יעקב אשר: נקבע עכשיו ששליש יהיה אוטומטי, ואז נגמר הסיפור, וזה לא יקפוץ בחצאי ימים ולא יהיו בעיות פרוצדורה והכול.

יעקב אשר: אין לי בעיה, אבל אני רוצה את זה כאן בחוק.

יעקב אשר: האם מקובל עלייך?

עמית הלוי: ועוד הערה בנושא הזה של עובדים זרים, גם בסיעוד וגם בענף הבנייה.

עמית הלוי: הרי למה חבר הכנסת אשר מתרעם?

עמית הלוי: מכיוון שנניח שאדם צריך להזמין עובד חדש, הוא לא יכול להזמין, הרי זאת הבעיה שלנו, שדה התעופה סגור, הוא לא יכול להזמין עובדים זרים חדשים.

יעקב אשר: אולי אפשר, הכול אפשר, אבל באי-ודאות שקורית כיום, ורק ברשות האוכלוסין היום כל כוח-האדם שלכם תפוס על בעיות אחרות למיניהן, לכן אני חושב, כמו שאומר עמית, שלא נסתפק בדבר הזה.

יעקב אשר: לכן אני מציע שנהיה פרקטיים.

יעקב אשר: אני יכול לתת לך זמן להתייעצויות, עשר דקות, רבע שעה, חצי שעה, לא יותר, ואנחנו בינתיים נתקדם עם ההקראה ועם השאלות שיש לחברי הכנסת, ונחזור אלייך, כשאני אומר עוד פעם: יש שתי אופציות, או שאתם נכנסים לרגולציה הזאת של החקיקה כאן, או שבגלל הבעיות שרק את יודעת יותר טוב מאיתנו, וזה בסדר, תבואי ותגידי: אני הולכת ברוח החקיקה הזאת ומציעה שתהיה תוספת של שליש לכל נושא העובדים הזרים וכו'.

אלעזר שטרן: במילים אחרות, או שפשוט מורידים את ההחרגה מהתוספת השישית, או שמוסיפים החרגה לתוספת הרביעית עם התנאים המיוחדים.

שושנה שטראוס: בקשר לסיעוד, אני מבינה.

עמית הלוי: לא רק.

עמית הלוי: אני מבקש גם לענף הבנייה, מכיוון שעד שלא ייכנסו עובדים חדשים, אתם פשוט מסכנים את הענף הזה, בלי קשר להוראות התברואה, שנדון עליהן בצוהריים.

יעקב אשר: השאלה אם ענף הבנייה צריך כל כך הרבה זמן.

עמית הלוי: עד שייכנסו עובדים חדשים.

עמית הלוי: אם אתה גורם לזה שמשבוע הבא צריכים להחזיר את העובדים הזרים, ואין להם כלום עד מרץ, עד אפריל, אין לזה שום היגיון.

עמית הלוי: אנחנו לא מסכנים את התברואה – על זה נדון בצוהריים.

יעקב אשר: הרי האישורים בענף הבנייה הם לא אישורים של שנים רבות.

יעקב אשר: נכון?

יעקב אשר: כמה זה אישור בענף הבנייה בדרך כלל בהעסקת עובד?

קריאה: שנה.

יעקב אשר: מה יכול להיות השליש?

יעקב אשר: האישור של עובד בסיעוד זה שנים, זה כבר יותר משמעותי.

עינבל משש: הוא מתחדש לשנה אחת בכל פעם, אדוני.

עמית הלוי: אנחנו מדברים על ההארכה, לא על חידוש.

עינבל משש: הרישיון ניתן לתקופה של שנה.

עינבל משש: הוא מוארך בהתאם לכללים מפעם לפעם לתקופות של שנה.

עינבל משש: זו התקופה המקסימלית.

עינבל משש: הוא לא מקבל רישיון שהוא מגיע לחמש שנים, הוא מקבל מקסימום לשנה אחת.

עינבל משש: הפער הוא שאנחנו הארכנו מה-31 בדצמבר עד ה-31 במרץ, ומה שאדוני אומר זה מהתוקף המקורי להאריך בשלושה חודשים.

עינבל משש: זה הפער.

שושנה שטראוס: יש עובדים זרים שנכנסים, אלפי עובדים זרים.

שושנה שטראוס: הם נכנסים על אף הסגרים.

שושנה שטראוס: עינבל באמת נלחמה בגלל הצורך של המעסיקים, ועובדים זרים נכנסים לארץ, אז לא צריכים לדאוג מהכיוון הזה.

עינבל משש: מכל הענפים.

שושנה שטראוס: לגבי ענף הבניין יש פה את נתנאל לפידות ממשרד השיכון שרצה להתייחס.

יעקב אשר: לפני נתנאל, תחדד את מה שאמרת עכשיו.

אלעזר שטרן: הפער הוא לא רק עניין של אורך הזמן, השאלה היא מתי האישור.

אלעזר שטרן: זאת אומרת, הארכתם אישורים שהתוקף שלהם היה כנראה עד סוף דצמבר לשלושה חודשים קדימה, אבל השאלה היא מה קורה על אישור שלא פקע עכשיו, שיפקע בעוד חודשיים מעכשיו, שיפקע בעוד שלושה חודשים מעכשיו.

אלעזר שטרן: השאלה אם גם הוא יוארך.

עינבל משש: כמובן שהתקופה מצטמצמת, אדוני, כי זו הארכה של תקופה.

עינבל משש: מי שבפברואר יקבל חודש אחד, ומי שבינואר מקבל שלושה חודשים.

עמית הלוי: היא ענתה.

עמית הלוי: מי שבפברואר מקבל חודש אחד, ואנחנו אומרים שגם הוא צריך לקבל שלושה חודשים כמו כולם, מכיוון שעד פברואר בתקופה הזאת הוא לא יוכל להתארגן עם הכנסת עובד חדש, בגלל זה אנחנו כאן.

עינבל משש: זה הפער, וזה מה שביקשתם מאיתנו לבדוק.

עינבל משש: נכון?

יעקב אשר: עמית, תנהל רגע את הדיון.

עמית הלוי: נתנאל ממשרד השיכון, רצית להתייחס.

עמית הלוי: בבקשה.

נתנאל לפידות: לעניין התוקף של ההיתרים בענף הבניין זה מתנהל מדצמבר לדצמבר.

נתנאל לפידות: כמעט לכל העובדים בענף הבניין יש לשנה קדימה, בגלל שבדצמבר האחרון כבר חידשו להם את ההיתרים במסגרת הפעילות הכללית הרגילה.

נתנאל לפידות: אין כמעט בעיה בענף, למעט אולי מקרים חריגים, שאז אותה פעולה, כמו שאתם רוצים לעשות על הסיעוד, שהרשות עושה מלכתחילה שלושה חודשים, זה אמור לתת לנו את המענה, אבל הענף בכללותו מתנהל כמו שעינבל הסבירה, משנה לשנה, ולכן אנחנו לא צופים בעיה בהיבט הזה.

נתנאל לפידות: זה דבר אחד.

נתנאל לפידות: דבר שני, אנחנו מנחיתים כל הזמן עובדים חדשים.

נתנאל לפידות: לקראת סוף השנה הנחתנו פה ביחד עם רשות ההגירה כמובן ומשרד החוץ עובדים מאוקראינה, אנחנו אמורים להנחית פה בתקופה הקרובה עוד עובדים מאוקראינה, מולדובה וסין, כך שאין בעיה של כניסה של עובדים, וגם אין בעיה מבחינתנו של הארכות של הוויזות.

עמית הלוי: אליי פנו אנשים שאמורים לצאת עכשיו, בינואר-פברואר.

נתנאל לפידות: אתה מדבר על קבוצה מאוד מאוד מאובחנת של העובדים הוותיקים הסינים - -

עמית הלוי: בסדר, מי שצריך.

עמית הלוי: מי שלא צריך, הרי ממילא זה לא יחול עליו.

נתנאל לפידות: - - שהיו אמורים לצאת בתחילת 2018 וקיבלו הארכות נקודתיות.

נתנאל לפידות: בעקבות טענות של התאחדות התאגידים ושל הקבלנים על זה שאנחנו לא מכניסים עובדים, הכנסנו לישראל מעל 6,000 עובדים, והיה הסכם איתם שברגע שנכניס את העובדים החדשים, הוותיקים יצאו.

עמית הלוי: הבנתי.

עמית הלוי: רק לסיום הנקודה הזאת, אם יש עוד קבוצה, גם אם היא קבוצה קטנה, שמסיימת רק בינואר-פברואר, כי עוד לא הגיע הגל החדש של העובדים שאתה מדבר עליו, הם צריכים עוד את שלושה החודשים הללו לכניסת העובדים החדשים.

עמית הלוי: האם יש לך בעיה עם זה?

נתנאל לפידות: העמדה שלנו שמכיוון שהיה הסכם בין המדינה לבין המעסיקים, שאנחנו מאריכים עבור הוותיקים לתקופה מסוימת עד שהמדינה תכניס עובדים חדשים, והכנסנו את אותם עובדים, אין צורך להאריך, וזה בלי קשר לקורונה פה.

נתנאל לפידות: אלה עובדים שנמצאים פה מעבר לתקופה החוקית המותרת, והוארך להם באופן חריג עד שהמדינה תכניס עובדים נוספים תמורתם, וזה בוצע.

נתנאל לפידות: ולכן אנחנו סבורים שאין צורך להאריך להם, בלי קשר כרגע לסיפור של הקורונה.

עמית הלוי: מה זה הגל החדש של העובדים שאתה מדבר עליו בעוד חודשיים שיגיע?

נתנאל לפידות: באוקטובר הנחתנו פה 800 עובדים מאוקראינה, באוקטובר-נובמבר הם נחתו.

עמית הלוי: הגל הבא, מתי הוא מגיע?

נתנאל לפידות: אנחנו מקווים שיתחילו להמריא מסין עוד לפני ראש השנה הסיני, שמתחיל באמצע פברואר.

נתנאל לפידות: אנחנו אמורים לקבל תשובה בסוף השבוע מהסינים מבחינת התאריכים.

נתנאל לפידות: אני מקווה שינחתו פה כולם לפני סוף פברואר, ואם לא, זה יהיה אחרי ראש השנה הסיני, בתחילת מרץ.

עמית הלוי: השאלה היא על החודשיים.

עמית הלוי: הפער הוא על החודשיים האלה.

עמית הלוי: הפער שאליי פנו בכל אופן זה בדיוק לחודשיים הללו, כדי לאפשר לגל הזה להיכנס.

עמית הלוי: השאלה אם אתה מתעקש על החודשיים הללו.

עמית הלוי: אני אומר שוב, הכול פה תלוי נסיבות.

עמית הלוי: אתה אומר שזה לא קשור לקורונה, זה נכון באופן כללי, אבל הקורונה מעמיסה על הרבה ממדי חיים שלנו, ולכן הדיון הוא על החודשיים האלה, כלומר עד שייכנס הגל הנוסף של העובדים אחרי ראש השנה הסיני, כמו שאמרת, שיעברו את ראש השנה בשלום ובשמחה, אבל שגם כאן נסתדר.

עמית הלוי: זה הפער שאנחנו צריכים לגשר עליו.

נתנאל לפידות: הסיפור הזה לא קשור להחרגה הרגולטורית, הוא קשור להסכם בין המעסיקים - - -

עמית הלוי: זה קשור, כי הסיפור של הקורונה מעיק עליהם בהרבה הקשרים, כמו שאתה יודע הרי לא יוצאים לעבודה רגיל, לא חוזרים לרגיל, לא קונים.

עמית הלוי: הכול יותר לאט.

עמית הלוי: הדרישה לחודשיים במסגרת הכללית הזאת זו הדרישה שאני מדבר עליה.

עמית הלוי: אנחנו נתחיל בהקראה של החוק.

עמית הלוי: אנחנו גם מחכים לתשובת משרד הפנים, ואני מציע, נתנאל, שגם אצלכם תחשבו על החודשיים הנוספים הללו עד הגל הנוסף.

עמית הלוי: לגבי ענף הבנייה בסוף זה חשוב לנו מבחינה משקית.

נתנאל לפידות: אני אצטרף להתייעצות של שושנה ועינבל ונחזיר תשובה.

עמית הלוי: מאה אחוז.

עמית הלוי: אנחנו מחכים לה.

אלעזר שטרן: חוק הארכת תקופות (הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש) (אישורים רגולטוריים) (תיקון), התשפ"א–2020 התיקון הזה מכניס להגדרה של אישורים רגולטוריים כל מיני מסמכים שיש להם תוקף זמני, שהם עצמם לא אישורים, אבל הם נצרכים לצורך אישורים, או שהם שלב מקדים לאישורים, או שהם נלווים לאישורים, בעיקר בתחום התכנון והבניה.

 << אורח >> דוד ימין: המנויים בתוספת הראשונה – נזהרנו פה שאנחנו לא מחילים את זה על עולם שאנחנו לא מכירים, כי את האישורים הרגולטוריים אנחנו מכירים.

 << אורח >> דוד ימין: זה קצת יותר מורכב.

 << אורח >> דוד ימין: זה בא לתת מענה לכמה עניינים ספציפיים בתחום התכנון והבנייה, ולכן אם זה לא אישור רגולטורי, וזה רק זה, הוא צריך להיות כתוב מפורשות בתוספת הראשונה.

אלעזר שטרן: זה תיקון של הבהרה.

אלעזר שטרן: בנוסח הראשוני של החוק דובר על מועד הפקיעה.

אלעזר שטרן: חשוב להבהיר שזה מועד הפקיעה המקורי, שלא יתפרש כאילו יש פה אישור חוזר ונשנה, שבכל פעם שזה פוקע זה מוארך אוטומטית מכוח ההוראה של החוק.

אלעזר שטרן: הכוונה היא רק לפקיעה הראשונית, זאת אומרת, אין פה הארכה על הארכה.

אלעזר שטרן: זה פוקע, זה מוארך פעם אחת.

אלעזר שטרן: זה לא שאם זה יפקע בתוך התקופה זה יוארך פעם שנייה.

אלעזר שטרן: זה רק הארכה אחת.

אלעזר שטרן: זה התיקון העיקרי.

אלעזר שטרן: זאת אומרת, אפשר החרגה ספציפית של מקרה ספציפי, שלא יקבל את ההארכה הזאת, אם יש את התנאים המוצדקים לכך.

אלעזר שטרן: ופה זה המתווה הדיפרנציאלי.

אלעזר שטרן: יוצרים פה תקופה חדשה, התקופה הקובעת השנייה, תקופה של שנה, שבמהלכה האישורים שיפקעו במהלך התקופה הזאת, יחול עליהם המתווה הדיפרנציאלי.

אלעזר שטרן: צריך לשים לב שאנחנו גם הולכים אחורה, ל-1 בספטמבר.

אלעזר שטרן: כל מה שפוקע או פקע או יפקע מה-1 בספטמבר 2020 עד סוף אוגוסט 2021, כל מה שנופל בתוך בתקופה הזאת, יחול עליו המתווה הדיפרנציאלי.

עמית הלוי: יש לי רק בעיה אחת.

עמית הלוי: מי ששיש לו שנה, וזה פקע ב-2 בספטמבר, המשמעות היא אפס.

 << אורח >> דוד ימין: על השנה הבאה אנחנו מדברים?

עמית הלוי: לא.

עמית הלוי: מספטמבר 2020.

עמית הלוי: ב-2 בספטמבר 2020 זה פקע, עכשיו יש לו שלושה חודשים: ספטמבר, אוקטובר נובמבר.

 << אורח >> דוד ימין: לא.

 << אורח >> דוד ימין: אם פקע לו ב-2 בספטמבר, תלוי אם זה רישיון של שנה - - -

עמית הלוי: נניח שיש לו רישיון של שנה.

 << אורח >> דוד ימין: הוא קיבל שלושה חודשים.

עמית הלוי: עכשיו הוא הגיע לינואר.

עמית הלוי: מה הוא עושה עכשיו?

 << אורח >> דוד ימין: כמו כל אחד אחר שבסוף זה הסתיים.

 << אורח >> דוד ימין: כל אחד מהרישיונות של שנה קיבלו הארכה של שלושה חודשים פעם אחת.

 << אורח >> דוד ימין: אם זה פקע לו, לצורך העניין ביוני השנה, בספטמבר זה פקע.

 << אורח >> דוד ימין: הוא קיבל שלושה חודשים.

עמית הלוי: אין משמעות מעשית לחקיקה הזאת, כיוון שכל מי שיש לו עד שנה - - -

 << אורח >> דוד ימין: יש לה, כי יש לו משמעות רטרואקטיבית.

 << אורח >> דוד ימין: ה-1 בספטמבר כבר עבר ואם אנחנו לא מתקנים את החוק עכשיו, זה אומר שהימים מה-1 בספטמבר עד חלוף שלושה חודשים הוא כאילו בלי רישיון.

אלעזר שטרן: הוא היה בהפרה.

עמית הלוי: הוא היה רטרואקטיבית בהפרה.

אלעזר שטרן: לא רטרואקטיבית בהפרה.

אלעזר שטרן: הוא כבר בהפרה, ואנחנו מקילים עליו.

 << אורח >> דוד ימין: אנחנו מתקנים לו את ההפרה, בדיוק.

 << אורח >> דוד ימין: עשינו את כל המאמץ להגיע לכנסת כדי שלא נצטרך לייצר רטרואקטיביות, אבל אתם מכירים כמונו - - -

עמית הלוי: יש סנקציות שהיו אמורות לחול עליו ולא יחולו עליו?

אלעזר שטרן: לא שאלתי קודם את השאלה איך זה עבד, אם היו סנקציות או לא.

אלעזר שטרן: כנראה שלא, אבל גם אם כן – חקיקה רטרואקטיבית היא בעייתית, אבל במובן הזה פה אנחנו מטיבים עם האזרח ולא פוגעים בו.

 << אורח >> דוד ימין: לפי מה שהבנו זה לא עד ה-31 באוגוסט, אלא עד ה-31 בספטמבר, זאת אומרת, השנה לא תיספר מה-1 בספטמבר אלא מה-1 באוקטובר, וזה די משמעותי עבורנו.

אלעזר שטרן: עד סוף ספטמבר.

אלעזר שטרן: עד 31 בספטמבר 2021.

 << אורח >> דוד ימין: בדיוק.

 << אורח >> דוד ימין: עשינו כל מאמץ, וזה מהלך שהיה סופר מורכב, סופר קשה וסופר בתיאום מול הממשלה, בתקופת הקורונה והכול, וניסינו להגיע לפה שלא ייווצר מצב רטרואקטיבי, אבל לצערי לא הצלחנו.

 << אורח >> דוד ימין: אנחנו כן יודעים שהרגולטורים בגזרתם ידעו להפעיל שיקול דעת בצורה חכמה, כי כולם היו איתנו על המהלך, ידעו והתקשרו אלינו על בסיס יומיומי לדעת מתי זה עובר.

 << אורח >> דוד ימין: זה כבר היה בוועדת השרים, זה כבר היה בממשלה, והם עצמם הפעילו מדיניות של אי-אכיפה, כי הם הבינו שלבן אדם הזה אומנם פג הרישיון, אבל בעוד שבועיים בעזרת השם ובעזרת הכנסת יהיה לו רישיון, אז אני לא אפעיל עליו עכשיו אמצעי אכיפה, אבל מאוד חשוב להסדיר את זה אחורה מכל מיני סיבות, נניח לפעמים לבן אדם יש חוזה ביטוח שאומר שהביטוח בתוקף רק אם היה לו רישיון, אז אני רוצה להגיד שהיה לו רישיון.

אלעזר שטרן: דבר נוסף, כמו שהיה בחוק המקורי גם פה יש אפשרות להאריך את התקופות האלה עד חצי שנה בכל פעם.

אלעזר שטרן: בניגוד לחוק המקורי, ששם זה היה רק תקופה אחת, פה אפשר להאריך ביותר מתקופה אחת בצו באישור הוועדה.

אלעזר שטרן: פה גם הוספנו גמישות מסוימת שההארכה לא חייבת להיות גורפת ב-100%, אפשר גם להחריג דברים מסוימים ולהגיד: אנחנו מאריכים לגבי כל הדברים האלה, אבל יש דברים מסוימים שאנחנו מחריגים מהארכה.

אלעזר שטרן: וכן חשוב לומר שזה היה פסקת משנה (ב), כשכל ההארכות האלה, כל האופרציה הזאת, זה כל עוד יש הכרזה על מצב חירום בתוקף.

אלעזר שטרן: ברור שאם תפקע ההכרזה הזאת, אין סיבה לכל ההארכות האלה.

עמית הלוי: ברור.

שהיא אומרת: זו התוספת החמישית, זה מה שקודם עו"ד ימין הסביר לגבי אותם אישורים.

שהיא אומרת: כדי למנוע את העומס של האישורים הארוכים האלה, יהיה אפשר לווסת את זה בטווח של עד חצי שנה.

שהיא אומרת: חשוב לציין שכרגע התוספת החמישית עומדת ריקה.

שהיא אומרת: אין בה כרגע פרטים מנויים, ויהיה אפשר לתקן אותה בצו באישור הוועדה.

עמית הלוי: התוספת החמישית זה אישור ראש הממשלה, שדיברת קודם, או שזה תוספת ולא קשור לעניין?

אלעזר שטרן: לא.

אלעזר שטרן: התוספת החמישית זה מה שאמרתי עכשיו.

אלעזר שטרן: זה אותם המקרים שדוד קודם תיאר, שיש לפעמים רגולטורים שמחלקים את הטיפול באישורים – חמישית בשנה הזאת וכו'.

אלעזר שטרן: ואם ייווצר מצב, בעקבות ההארכות פה, שייווצר עומס שבשנה אחת אותה - - - תצטרך לטפל בפי שניים אישורים שבדרך כלל הוא מטפל, יהיה אפשר להאריך מעט את האישורים, כדי להסתדר מבחינת ויסות העומס.

אלעזר שטרן: זה תיקון התאמה בלשון של הנוסח.

אלעזר שטרן: פה זה הוספה של התוספת השישית.

אלעזר שטרן: התוספת השישית שאחרי זה נקרא זה כל המקרים שמוחרגים מהחוק הזה, שבהם האישורים לא יוארכו.

אלעזר שטרן: פה חשוב לשים לב שיש הבדל בין התוספת השנייה לתוספת השישית.

אלעזר שטרן: גם התוספת השנייה וגם התוספת השישית – שתי התוספות האלה מחריגות הוראות מכלל החוק הזה, אלא שפשוט התוספות מתייחסות לתקופות שונות.

אלעזר שטרן: התוספת השנייה החריגה אישורים רגולטוריים מהתקופה המקורית של החוק, מה שהיה ההארכה הראשונית של החוק, שזה התחיל במרץ עד יוני ואחרי זה הוארך.

אלעזר שטרן: והתוספת השישית מתייחסת לתקופה של מה שאנחנו עכשיו עושים ואין זהות בין התוספות.

אלעזר שטרן: אנחנו נראה שיש דברים שהוחרגו בתוספת השנייה ולא הוחרגו בתוספת השישית, ולהפך.

אלעזר שטרן: העובדים הזרים זו אחת הדוגמאות שלא הוחרגו אז וכן מוחרגים עכשיו.

אלעזר שטרן: באופן עקרוני סעיף קטן (ד) קובע שההארכה של האישור היא אוטומטית.

אלעזר שטרן: לא צריך לעשות שום דבר בשביל זה, לא חייבים לשלם אגרה, לא חייבים לפנות וכו', זה מוארך, אלא למעט אותם מקרים ספציפיים שמנויים בתוספת הרביעית, שבהם התשלום הוא כן תנאי להארכת התוקף.

אלעזר שטרן: לכן אמרנו שהתוספת הרביעית שנקרא אלה אישורים שבהם נתפרה חליפה ייחודית לכל אחד ואחד מהאישורים האלה.

עמית הלוי: כמה יש כאלה?

עמית הלוי: כמה יש ברביעית מבחינת אישורים רגולטוריים?

אלעזר שטרן: יש 15.

 << אורח >> דוד ימין: 15, ולא בכולם עניין של אגרה ולא בכולם עניין של תשלום.

 << אורח >> דוד ימין: העניין של הגשת בקשה, בחלק פשוט שינו את המבנה הדיפרנציאלי.

 << אורח >> דוד ימין: זאת אומרת, לפי המבנה הדיפרנציאלי הגיעו לך 12 חודשים, אבל במקרה הספציפי הזה רצו תשעה חודשים.

 << אורח >> דוד ימין: לא כולם בעניין של האגרה והגשת הבקשה.

 << אורח >> דוד ימין: זה מפורט.

עמית הלוי: נגיע לזה.

אלעזר שטרן: תיכף נראה שהסעיף הזה הוא הסעיף שמאפשר לתקן כל אחת מהתוספות האלה בצו של השר, שממונה על אותו תחום, באישור של הוועדה.

 << אורח >> דוד ימין: והממשלה כמובן.

אלעזר שטרן: והממשלה.

עמית הלוי: הוא לא יכול לשנות את זה לרעה, לפי מה שקבענו כאן.

אלעזר שטרן: לא.

אלעזר שטרן: הוא יכול לשנות לרעה.

אלעזר שטרן: ברגע שאתה כותב שהוא יכול לתקן את התוספת, המשמעות של התיקון זה אומר שאתה יכול לשנות את הכול.

 << אורח >> דוד ימין: הוא יכול לשנות את זה - - -

אלעזר שטרן: רק באישור הוועדה.

עמית הלוי: זה לא כתוב כאן.

 << אורח >> דוד ימין: זה כתוב.

אלעזר שטרן: כתוב "באופן האמור באותו סעיף קטן".

אלעזר שטרן: אנחנו מפנים למה שיש בסעיף קטן (א).

אלעזר שטרן: אם תסתכל בנוסח המשולב, תראה בצורה יותר טובה.

אלעזר שטרן: אנחנו מפנים פה "באופן האמור באותו סעיף קטן" לסעיף קטן (א), שזה אומר שהשר הממונה רשאי בצו לאחר התייעצות עם ראש הממשלה, ובאישור הוועדה.

אלעזר שטרן: כל המנגנון של התיקון הוא אותו מנגנון.

אלעזר שטרן: אני רק אזכיר שהתוספת הראשונה מונה בהגדרה של מהו אישור רגולטורי – בהגדרה בסעיף 1 יש חלופות שונות של מה זה אישור רגולטורי – אחת החלופות זה האישורים שמנויים בתוספת הראשונה.

אלעזר שטרן: יש רשימה של אישורים שונים שנחשבים כאישור רגולטורי, ופה רוצים להוסיף סוגים של דברים שבהגדרה הפשוטה שלהם הם לא אישור, אבל אותו רציונל חל לגביהם.

אלעזר שטרן: זה סוג של מסמכים שנדרשים לצורך אישור – אולי הם יסבירו את זה – שיש להם תוקף זמני ויש את אותו היגיון.

אלעזר שטרן: פה העירו לנו שצריך להוריד את המילה "מקומית".

אלעזר שטרן: זה מוסכם עליהם?

 << אורח >> דוד ימין: כן.

 << אורח >> דוד ימין: זה מוסכם.

אלעזר שטרן: כי יש רשויות שהן לא מקומיות.

עמית הלוי: אני לא מכיר שיש מגבלה מתי להגיש מפת מדידה.

עמית הלוי: אם אני יזם ואני צריך להגיש, לא מחייבים אותי להגיש עד 1 בינואר.

 << אורח >> דוד ימין: למפת המדידה עצמה יש תוקף.

 << אורח >> דוד ימין: מפת המדידה היא לא אישור רגולטורי.

 << אורח >> דוד ימין: אותו דבר אם אני אגיד למשל שתיק מידע זה תיק המידע שעל בסיסו אני מוציא את היתר הבנייה, ותיק המידע גם הוא בתוקף לזמן מסוים.

 << אורח >> דוד ימין: זה מקומות כאלה.

אלעזר שטרן: ולכן הוסיפו פה את הדברים האלה, למרות שהם לא אישורים, אבל אותו היגיון חל עליהם.

עמית הלוי: יש רק הארבעה האלה במדינת ישראל?

עמית הלוי: אתה יודע כמה אישורים רגולטוריים יש לממשלת ישראל היום?

עמית הלוי: 2,000, 3,000?

עמית הלוי: לדעתי רק במשרד החקלאות היו 1,000 לא מזמן.

 << אורח >> דוד ימין: מסופקני.

 << אורח >> דוד ימין: ההערכה שעשינו שיש כ-200 רגולטורים, לכל רגולטור יש בין אחד לעשרה אישורים, לקחנו גרוסו מודו 5, אנחנו בסביבות ה-1,000 פלוס.

 << אורח >> דוד ימין: אני מקווה שבתוך זמן מסוים יהיה לנו יותר מידע, כי אנחנו עובדים על זה כתהליך עומק לעשות סדר בעניין הזה.

עמית הלוי: אני חושב שאתם צריכים לנצל – אני מנצל פה את המיקרופון ואת הקורונה כדי לומר לכם את מה שאמר פה יושב-ראש הוועדה – צריכים לנצל את תקופת הקורונה, שיצאו ממנה דברים טובים.

עמית הלוי: בדיוק זה הזמן, אחרי שאתם צוללים פה לכל אישור ואתם בתקשורת עם הרגולטורים השונים, מה שלא צריך, להוריד.

עמית הלוי: אני מכיר את זה ממשרד החקלאות.

עמית הלוי: היו שם הרבה מאוד רגולציות, אולי לא כולם אישורים, אבל הרבה מאוד רגולציות שהיה אפשר לצמצם, להפוך אותם לתוצאתיים.

עמית הלוי: יש הרבה עניינים בדבר הזה, אני בטוח שאתם - - -

 << אורח >> דוד ימין: זו העבודה שלנו, אדוני.

עמית הלוי: צריך לנצל את הקורונה.

עמית הלוי: הקורונה הביאה הרבה דברים רעים, צריך להוציא ממנה את הדברים הטובים, וזה אחד הדברים הטובים שיצאו ממנה.

עמית הלוי: בסוף הקורונה חשפה את החולשה של המגזר העסקי אצלנו בישראל, למרות שהוא מחזיק אותנו.

עמית הלוי: היא חשפה את החולשה שלו, וזה הזמן לאפשר לו להתרומם, בטח בתקופת הצמיחה שאנחנו נכנסים אליה.

עמית הלוי: מתקופת החירום לשיקום והצמיחה ממש זה הזמן.

עמית הלוי: יש לכם תפקיד מאוד חשוב עכשיו, כמה שיותר להקל במעבר הזה לצמיחה, זה דבר דרמטי.

 << אורח >> דוד ימין: בהחלט.

אלעזר שטרן: אנחנו נכנסים עכשיו לרשימה.

 << אורח >> דוד ימין: אני יכול להסביר למה פה יש הגבלה שעשינו תחולה רק מה-1 בינואר 2021 כביכול.

 << אורח >> דוד ימין: עד החוק הזה מינהל התכנון האריך את האישורים הרגולטוריים שלו באמצעות חוק משלו, וכרגע הוא החליט שהוא מצטרף אלינו, כי הוא הבין שזה קצת - - -, בשבילו תפרנו כמה חליפות.

 << אורח >> דוד ימין: האישור הזה, אם זה פג עד ה-1 בינואר 2021, הוא כבר מוסדר מהחוק שלהם, אז אין צורך לטפל בו, ולכן אצלנו הוא מטופל רק מהתאריך הזה.

שירי נוימן: שלושת המקרים של התוספת הרביעית, הסעיף הראשון, השני והשלישי, נמצאים פה בגלל שמדובר בהארכה מקלה, שארוכה יותר מהמתווה שלנו.

שירי נוימן: כלומר, מינהל התכנון פה באים לכיוון השוק אפילו מעבר למתווה.

 << אורח >> דוד ימין: במקור הם היו אמורים לקבל שלושה, והם קיבלו 12.

שירי נוימן: חלק שלושה, חלק חצי שנה, אבל זה מתווה ארוך יותר שהם הסכימו לשאת בו.

 << אורח >> דוד ימין: 2021.

אלעזר שטרן: נכון.

אלעזר שטרן: זו טעות.

אלעזר שטרן: זה 2021.

אלעזר שטרן: גם בדברים הקודמים זה נכון.

אלעזר שטרן: פה התקופה היא על כל התקופה הקובעת השנייה, אבל ההארכה היא של 12 חודשים.

אלעזר שטרן: אני חייב לומר שפה קיבלתי הערה מהיועץ המשפטי של ועדת הכלכלה, שהוא טען שהוא לא בטוח שבכלל יש צורך בדבר הזה, כי הותקנו ממש לאחרונה תקנות ואושרו תקנות בוועדת הכלכלה שהאריכו את הרישיונות של מורי דרך עד סוף דצמבר 2021.

עמית הלוי: שזו התקופה הקובעת השנייה למעשה.

אלעזר שטרן: לפי מה שאני מבין הם עובדים ברישיונות של שנתיים בכל פעם, ומי שעכשיו הוארך לו, הוארך לו לשנתיים - - -

סתיו קבלו: השלמנו עכשיו, ממש כמו שנאמר.

סתיו קבלו: ב-22 בדצמבר סיימנו התקנת תקנות בהוראת שעה שמחדשת את הרישיונות של מורי הדרך ללא אגרה לתקופה של שנה, ונותנת להם את כל ההשתלמויות שהיו צריכות להיערך עד סוף השנה, עד סוף שנת 2020, להשלים אותן עד סוף שנת 2021, ולכן אנחנו מבקשים למחוק.

סתיו קבלו: הפריט הזה כבר לא רלוונטי למשרד התיירות.

עמית הלוי: מי שנגמר לו הרישיון לצורך העניין או צריך השתלמות ב-31 במרץ 2021 או ב-31 ביוני 2021.

עמית הלוי: מה המשמעות?

סתיו קבלו: משרד התיירות עובד במחזורים של שנתיים.

סתיו קבלו: זאת אומרת, אתה משלם בסוף שנת 2020 לשנתיים קדימה, והחובה שלך היא למלא שתי השתלמויות שהן גם קדימה.

סתיו קבלו: זאת אומרת, אין מישהו שיצטרך להשלים השתלמות במהלך מרץ או כל חודש במהלך השנה.

עמית הלוי: אין פקיעה באמצע השנה, הפקיעה היא רק בסוף השנה האזרחית.

אלעזר שטרן: נוריד את הפסקה הזאת.

עמית הלוי: כן, זה חופף בסך הכול.

 << אורח >> דוד ימין: הכנסנו את זה לבקשתם, ואז הם כנראה חששו שלא נגיע לפה מספיק בזמן, והם תיקנו את זה לבד.

סתיו קבלו: התחלנו את התהליך באוגוסט, ואז החוק לא היה רלוונטי.

סתיו קבלו: כמו שעו"ד ימין אמר בהתחלה, זה היה לתקופות קצרות יותר.

סתיו קבלו: עדיין היינו באמצע תהליך וכבר הספקנו להשלים, ולכן אין צורך - - -

 << אורח >> דוד ימין: זה בדיוק מה שאמרתי.

עמית הלוי: ההישג הכי גדול של האגף לפיקוח מדיניות, לפיקוח רגולציה - -

 << אורח >> דוד ימין: מדיניות רגולציה.

עמית הלוי: - - מדיניות רגולציה במשרד ראש הממשלה, הוא שהמשרדים עושים בעצמם, כך שזה הישג גם שלכם.

נפתלי קאייקוב: אפשר להעיר הערה על דברים שלא רשומים פה?

עמית הלוי: עוד מעט.

עמית הלוי: אנחנו נגיע לרשויות המקומיות, נפתלי.

נפתלי קאייקוב: מדברים פה על הארכת היתרים או רישיונות ויש דברים שלא מצוינים.

נפתלי קאייקוב: למעשה יש פה עניין של היתרים זמניים שהם לא יוארכו בצורה טובה, ועסקים שכרגע סגורים ונמצאים בבעיה קשה, יהיו למעשה בלי אישורים.

נפתלי קאייקוב: אנחנו מבקשים שההיתרים הזמניים יוארכו לא לפי משך ההיתר הזמני, אלא לפי משך הרישיון המקורי.

נפתלי קאייקוב: לדוגמה, בית מלון, אם הוא נתקע עם היתר זמני, לא - - - בשלושה חודשים, צריך להאריך לו בשנה, כי עכשיו הם סגורים, הם נטושים, הם פגועים, המצב שלהם מאוד מאוד קשה.

נפתלי קאייקוב: לפי דעתי זה דבר מאוד מתבקש.

נפתלי קאייקוב: יש פה את כל האיגודים: בתי המלון, איגוד הברים והמסעדות.

נפתלי קאייקוב: כל האיגודים מבקשים את זה.

נפתלי קאייקוב: אנחנו מדברים כשלטון מקומי, כי העסקים נמצאים אצלנו.

נפתלי קאייקוב: כבוד היושב-ראש, אני רק רוצה להגיד לך שלרישיון עסק הבקשה מתחילה ברשות המקומית ומסתיימת ברשות המקומית.

נפתלי קאייקוב: אנחנו למעשה אלה שמתכללים את התהליך וגם מטפלים בבקשות, ולכן הזירה נמצאת אצלנו, ואנחנו רואים את העסקים מול העיניים קורסים ובמצב מאוד קשה, ואנחנו מבקשים שהדבר הזה יהיה חלק מהאישור שאתם כרגע הולכים לאשר בבקשה.

עמית הלוי: עצרנו ב-4, אבל כיוון שכבר נכנסת, אתה מדבר לא על תוקף של רישוי עסק רגיל, אלא על היתר זמני שהרשות המקומית נתנה?

נפתלי קאייקוב: הרשות המקומית נתנה היתר זמני - - - נתנו אותה התייחסות, נתנו היתר זמני.

נפתלי קאייקוב: בום, אנחנו באזור חירום, נפלה קורונה עלינו, העסקים והמלונות נסגרו ומסעדות קרסו.

נפתלי קאייקוב: מה אנחנו אומרים?

נפתלי קאייקוב: אנחנו אומרים: בואו תתנו את הרישיונות לפי הרישיון המקורי שניתן במקור.

עמית הלוי: לכמה זמן רשות מקומית נותנת היתר זמני?

נפתלי קאייקוב: היתר זמני יכול להינתן עד שנתיים.

נפתלי קאייקוב: תוקן החוק.

נפתלי קאייקוב: פעם זה היה עד שנה, זה עד שנתיים.

נפתלי קאייקוב: זה בדיוק הזמן.

נפתלי קאייקוב: יש בעיה עם בתי מלון לדוגמה, הרישיון שלהם מעל שלוש שנים, הם כרגע קיבלו היתר זמני, נפלה עליהם הקורונה, לא נאריך להם עכשיו בשלושה חודשים כי הם במצב מאוד קשה, נאריך להם בשנה, ניתן להם זמן להיכנס לעניינים כמו שצריך.

נפתלי קאייקוב: הסורים לא על הגדרות, הכול בסדר.

עמית הלוי: נפתלי, היום לפי החוק הקיים הסתיים האישור הזמני, השנתיים האלה.

עמית הלוי: נתת להם עד שנתיים.

עמית הלוי: אתה אומר: אתם מיציתם את היכולת שלכם, נתתם עד שנתיים, אתם לא יכולים לפי החוק הקיים להאריך יותר.

עמית הלוי: על זה אתה מדבר?

נפתלי קאייקוב: נכון, אבל כרגע יש עסקים שעובדים עם היתר זמני.

עמית הלוי: הבנתי, והוא יפקע בעוד חודשיים-שלושה.

נפתלי קאייקוב: ההיתר הזמני שלהם כרגע פקע או עומד לפקוע, הוא כבר נעלם.

נפתלי קאייקוב: הם לא פה ולא שם.

עמית הלוי: הבנתי.

עמית הלוי: לפי החוק אתה לא יכול להאריך יותר.

נפתלי קאייקוב: לתת להם היתר לרישיון המקורי.

נפתלי קאייקוב: אם הרישיון לבית מלון הוא מעל שלוש שנים, לתת להם אישור זמני לשנה, ואז למעשה אתה נותן להם זמן סביר לבוא ולהתמודד עם המצוקה שהם נתקלו בה.

נפתלי קאייקוב: נמצא איתנו שמיר קפלן מהמלונות, אתה יכול לשמוע את הזעקות שלו, אני מדבר מההיבט של השלטון המקומי כרגע.

עמית הלוי: נפתלי, הבנו את הסוגיה, רק התייחסות של משרד המשפטים.

עמית הלוי: האם לפי החוק הקיים היום הם לא יכולים להאריך?

עמית הלוי: רשות מקומית לא יכולה להאריך היתר זמני?

נפתלי קאייקוב: היא לא יכולה להאריך בלי הסדרה של נותני האישור.

נפתלי קאייקוב: רישוי עסקים הולך לפי המחמיר.

נפתלי קאייקוב: אם - - - אישור לשבוע, ההיתר הזמני יצא לשבוע, הוא לא יצא מעבר לזה.

נפתלי קאייקוב: אני מדבר על עסקים שקיבלו היתר זמני, שכל משרדי הממשלה הסכימו לתת היתר זמני נגיד לשלושה חודשים.

נפתלי קאייקוב: כרגע נפלה הקורונה, עת צרה ליעקב, אנחנו אומרים: בואו נאריך את ההיתר הזמני לפי הרישיון המקורי שהיה צריך לצאת לאותו פריט.

נפתלי קאייקוב: אם זה מלון, זה מעל שלוש שנים, אז ההיתר הזמני יצא לעוד שנה, ואז לעסקים יש זמן להיערך, לטפל.

נפתלי קאייקוב: שנה זה זמן שאפשר לבוא ולהציל את העסק שלהם.

נפתלי קאייקוב: מדברים על עובדים זרים, עובדים זרים, בסוף לא יהיה עסק שיוכל לטפל בנושא הזה.

יובל רויטמן: כבוד היושב-ראש, אני אשמח להרחיב במשפט.

עמית הלוי: נשמע התייחסות כללית של יובל ממשרד המשפטים, כדי שנדע מה המצב הסטטוטורי באופן כללי.

יובל רויטמן: אני רוצה להתייחס ברמה קצת יותר כללית, משום שכמו שאמרנו, בחנו כל סוגיה וסוגיה באופן ספציפי כדי לבחון את הנסיבות הפרטניות וכדי לעשות את האיזונים הנכונים.

יובל רויטמן: הסוגיה הזאת עולה פה לראשונה.

יובל רויטמן: אנחנו לא יכולים על אתר לבוא ולומר שאנחנו נשנה את הכללים.

יובל רויטמן: מה שמבקשים כאן זה לשנות את הכללים שחלים.

יובל רויטמן: הוא מבקש על אישור שלדוגמה ניתן לשלושה חודשים, שלא נאריך בהתאם לטבלה שכתובה בהצעה שלנו לשלושה חודשים, אלא ניקח מראש את התקופה המקסימלית שאפשר היה לתת את הרישיון כרישיון קבוע.

יובל רויטמן: זאת אומרת, אם אפשר היה נניח לחמש שנים, ניתן שנה.

יובל רויטמן: זו שאלה שצריך לבחון אותה, צריך לבחון את הנסיבות בגינן ניתן מלכתחילה, מה הקטגוריות שניתנות בגינן מלכתחילה רישיונות זמניים לתקופה יותר קצרה.

יובל רויטמן: נניח אם נתנו לעסק רישיון לתקופה קצרה, כי חשבו שהעסק הזה צריך לעמוד בכל מיני סטנדרטים כי הוא מסוכן, האם במצב הזה אני אאריך לו בשנה?

יובל רויטמן: לא.

יובל רויטמן: אני ארצה להאריך לתקופה קצרה, אני ארצה גם להאריך בתקופה קצרה, כמו שהוא אמר בדוגמה שלו, שכל משרדי הממשלה נתנו לשלושה חודשים.

יובל רויטמן: משרד ראש הממשלה עבד מול כל המשרדים וליבן את זה באופן פרטני.

יובל רויטמן: יש פה סוגיה נפרדת, אנחנו יכולים לבחון את זה.

עמית הלוי: זה חוק הרשויות המקומיות?

עמית הלוי: איפה זה מופיע?

עמית הלוי: זה חוק רישוי עסקים?

יובל רויטמן: זה חוק רישוי עסקים.

יובל רויטמן: אני נזהר מלהגיד - - -

נפתלי קאייקוב: רק הערה.

נפתלי קאייקוב: לא מדברים עם השלטון המקומי, העסקים נמצאים אצלנו, רבותיי.

נפתלי קאייקוב: אני אומר לכם מניסיון של 18 שנה לפחות בתחום רישוי עסקים, לא יקרה שום אסון אם יאריכו את התקופה לשנה.

נפתלי קאייקוב: אם אתה יכול להאריך לשלושה חודשים, מה ההבדל בין שלושה חודשים לשנה?

נפתלי קאייקוב: השנה זה צו השעה.

נפתלי קאייקוב: צו השעה של עסקים שנמצאים בבעיה קשה וחייבים לעזור להם.

נפתלי קאייקוב: זאת העמדה שלנו.

נפתלי קאייקוב: אני מבקש מכם, תכבדו את הסוגיה הזאת.

עמית הלוי: נפתלי, ההערה שלך נשמעה.

עמית הלוי: ההערה שלך מאוד ברורה.

עמית הלוי: המטרה של הממשלה גם מאוד ברורה, לעזור לעסקים.

עמית הלוי: ההיגיון, הרציונל של מה שאתה אומר, לאפשר ההארכה זמנית, זה הרציונל של כל מה שאנחנו מדברים עכשיו.

עמית הלוי: כיוון שלא נעשתה עבודה על זה, מה הרציונל בכל דבר, נצטרך להתייחס לזה.

שירי נוימן: יש לנו הצעה.

יובל רויטמן: יש לנו הצעה פרטנית.

יובל רויטמן: הרי יש לנו את התוספת הרביעית, שמאפשרת לנו לקבוע תקופות אחרות לאישורים רגולטוריים.

יובל רויטמן: אנחנו נעשה עבודה מסודרת, ובמידת הצורך נחזור לוועדה.

קריאות: - - -

איתן גינזבורג: כשעשיתם עבודה פרטנית כמו שתיארתם, האם דיברתם עם הגוף הקטן הזה שנקרא "שלטון מקומי"?

 << אורח >> דוד ימין: כן.

איתן גינזבורג: מה הם אמרו?

מירה סלומון: חד-משמעית לא.

מירה סלומון: התשובה היא חד-משמעית לא דיברו איתנו על ההארכה האחרונה הזאת.

 << אורח >> דוד ימין: נשמח להתייחס.

 << אורח >> דוד ימין: קודם כול יש את העולם של רישוי עסקים, כולו טופל.

 << אורח >> דוד ימין: מה שאנחנו מדברים זה נישה בעולם של רישוי עסקים, זו הנישה של ההיתרים הזמניים.

 << אורח >> דוד ימין: עבדנו בקבועי זמן מטורפים - - -

עמית הלוי: פה מופיע רישוי עסקים?

 << אורח >> דוד ימין: בוודאי.

עמית הלוי: לא הגענו לזה עדיין.

 << אורח >> דוד ימין: הוא כולל את רישוי עסקים.

אלעזר שטרן: החוק כולל, ומה שמופיע עכשיו זה החריגים.

אלעזר שטרן: הכלל הוא שזה חל על כל סוג - - - אלא אם כן הוא הוחרג, ואנחנו קוראים את החריגים עכשיו, אנחנו לא קוראים - - -

 << אורח >> דוד ימין: חוק רישוי עסקים פה.

 << אורח >> דוד ימין: חוק רישוי עסקים נמצא בפנים, בוודאי שהוא נמצא בפנים.

אלעזר שטרן: - - -

עמית הלוי: הגורף הוא מה שלא.

אלעזר שטרן: החוק קובע שכל אישור רגולטורי, הכול מוארך לפי המודל הדיפרנציאלי, למעט מה שמופיע בתוספות.

עמית הלוי: אלה שכאן.

אלעזר שטרן: לא.

אלעזר שטרן: אני אסביר שוב.

אלעזר שטרן: הכלל של החוק הוא שכל אישור רגולטורי - - -

עמית הלוי: יוארך על פי הדיפרנציאליות שהוגדרה קודם, כולל רישוי עסקים.

אלעזר שטרן: מוצע להוסיף פה שתי תוספות.

אלעזר שטרן: התוספת השישית שאנחנו נקרא עוד מעט, שהיא מחריגה אישורים.

אלעזר שטרן: היא אומרת: עליהם לא יחול בכלל המתווה, לא יוארך להם שום דבר.

אלעזר שטרן: והתוספת הרביעית, שאנחנו אומרים שעליהם כן יחול, כן יוארך להם, אבל לא בדיוק אותו דבר, המתווה בתקופות טיפה שונות, עם תנאים טיפה שונים.

עמית הלוי: לדוגמה, כדי להבין, היתר לחוק התכנון והבנייה - - -

 << אורח >> דוד ימין: במקור הוא היה לשנה.

 << אורח >> דוד ימין: הוא היה אמור לקבל שלושה חודשים.

עמית הלוי: הבנתי, והוא קיבל שנה.

עמית הלוי: הבנתי, לטובה.

 << אורח >> דוד ימין: לטובה.

 << אורח >> דוד ימין: לפעמים זה יכול להיות טיפה לרעה, לפעמים טיפה לטובה.

 << אורח >> דוד ימין: זו חליפה.

עמית הלוי: זה ההחרגות שעל פי התוספת הרביעית, החרגות שלא על פי המודל הדיפרנציאלי.

 << אורח >> דוד ימין: בדיוק, "תפרנו חליפות".

אלעזר שטרן: צריך לזכור כל הזמן שהכלל הוא שזה חל על כל אישור רגולטורי, אלא אם כן נאמר פה אחרת.

עמית הלוי: הבנתי.

עמית הלוי: רק לשאול את שאלת נפתלי.

עמית הלוי: מלון שיש לו אישור לרישוי עסקים עד X – כמה זה מלון?

 << אורח >> דוד ימין: בדרך כלל חמש שנים.

עמית הלוי: אז הוא מקבל שנה וחצי אוטומטית?

 << אורח >> דוד ימין: בוודאי.

אלעזר שטרן: שנה.

עמית הלוי: הוא מקבל שנה.

עמית הלוי: תתייחס לנישה הזאת שנקראת "רישוי עסקים בעיריות".

 << אורח >> דוד ימין: אותו דבר.

 << אורח >> דוד ימין: אין שום הבדל.

עמית הלוי: יש רק נושא ההיתרים הזמניים.

עמית הלוי: נשמע התייחסות של מירה מהשלטון המקומי, כדי שנבין איפה הפערים.

עמית הלוי: תניחי רגע לשאלה אם דיברו או לא דיברו – אני לא אומר שזה לא חשוב, אבל נדבר על הנושא עצמו – מה הפער מבחינתך?

מירה סלומון: אדוני, כמו שציין יושב-ראש איגוד רישוי עסקים אצלנו, היינו מעוניינים, מתוך רצון להקל על עסקים שנמצאים בתהליך של האישור שלהם, כאשר הם נמצאים בתוך התהליך הזה, בהיתר זמני, שההארכה האוטומטית שלהם לא תיקח בחשבון את ההיתר הזמני, אלא תיקח בחשבון את תקופת הרישיון, וזאת משום, כפי שנאמר עכשיו, שאנחנו חוששים מצוואר בקבוק.

מירה סלומון: זה לא נכון בשבילם שהם ייכנסו ביחד עם כל הזמנים המקוצרים, שנה זה לא כזה הרבה.

מירה סלומון: אפשר לדבר על שנה.

עמית הלוי: מירה, לכמה זמן ניתן היתר זמני ברשות המקומית או שזה גם דיפרנציאלי לפי סוג העסקים?

יובל רויטמן: ובאיזה נסיבות, אולי כדאי שהיא תגיד.

נפתלי קאייקוב: לפי החוק, למעשה התקנות והצו, היתר זמני יכול להינתן עד שנתיים.

נפתלי קאייקוב: פעם זה היה עד שנה.

נפתלי קאייקוב: היום תיקנו את החוק, עשינו יחד עם משרד הפנים, עם השלטון המקומי, עם האיגודים השונים, הצלחנו לעשות רפורמה אדירה בתחום רישוי עסקים, שאמורה לעזור לעסקים.

נפתלי קאייקוב: כרגע המצב של העסקים הוא בקנטים.

נפתלי קאייקוב: אני מבקש את ה-playground הזה של השנתיים, שהוא קיים.

נפתלי קאייקוב: זה מורכב?

נפתלי קאייקוב: זה בכלל לא מורכב, אני חושב שזאת הדרך הנכונה לעשות את זה, כי אם אתה יכול לתת שלושה חודשים, אין הבדל בין שלושה חודשים לבין שנה.

נפתלי קאייקוב: נתת יום, גם ביום יכול לקרות דבר הרסני, אבל כרגע אנחנו נמצאים בהריסות, אנחנו נמצאים בבעיה הכי קשה, עסקים נמצאים במצב – אני לא יודע איך אנחנו נצליח להעביר את הימים ואת החודשים קדימה שנצא מהדבר הזה, כי אנחנו עדיין לא יודעים לכמת את המצב.

מירה סלומון: אני מבקשת להסביר את הדברים שנאמרו כאן, צריך התייחסות משפטית.

מירה סלומון: אפשר, אדוני?

עמית הלוי: כן מירה, בבקשה.

מירה סלומון: חבר הכנסת גינזבורג זה לא מכבר ריכז ועדה בוועדת הפנים, שדנה בתקנות שנועדו להסדיר את ההיבטים הטכניים של הרפורמה.

מירה סלומון: חלק מהנושאים שעלו שם זה בדיוק ההיתר הזמני, שבחלוף שנתיים, ככל שנותני האישור לא העבירו התייחסויות בזמן, כבר לא צריך את ההתייחסויות שלהם, אפשר לתת רישיון, נקודה.

מירה סלומון: הרעיון היה לגרום לרגולטורים לעבוד ביעילות ובקלות.

מירה סלומון: על אותו העיקרון, על אותו המשקל, באותו הכיוון, צריך לראות איך אפשר להקל, מתוך הבנה שיש כאן קושי גדול, ברישוי עסקים במיוחד יש צווארי בקבוק, וצריך לתת את ההארכה היותר גדולה וממושכת, כדי שלא תהיה בעיה לעסקים, גם ככה הם קורסים.

עמית הלוי: זה ברור.

עמית הלוי: במהלך ההיתר הזמני אתם דורשים מבעל העסק, חוץ מלהשלים את הפרוצדורות, אתם בודקים נניח היבטי בטיחות.

עמית הלוי: האם יש בדיקות תוך כדי השנתיים הללו או שההארכה הזאת של ההיתר הזמני לשנתיים היא רק בשביל לאפשר לו להתחיל לרוץ?

עמית הלוי: כלומר, יש בדיקות בסיסיות, אני מניח, גם בשביל היתר זמני.

נפתלי קאייקוב: כבוד היושב-ראש, אני רוצה להגיד לך דבר מאוד מאוד חשוב.

נפתלי קאייקוב: זה שלעסק יש רישיון, זה חשוב לו לגבי המון דברים.

נפתלי קאייקוב: לא מזמינים לבתי מלון, אם לעסק אין רישיון עסק.

נפתלי קאייקוב: כל המדינה עובדת בצורה כזאת.

נפתלי קאייקוב: העסקים האלה עדיין מפוקחים על ידי שירותי הכבאות, על ידי משרד הבריאות ועל ידי מפקחי רישוי עסקים.

נפתלי קאייקוב: מגיעים לבדוק, ואם רואים אסון באיזה עסק, באים, מבטלים את הרישיון וממשיכים באכיפה.

נפתלי קאייקוב: רוב העסקים הם נורמטיביים.

נפתלי קאייקוב: 90% מהעסקים הם עסקים מסודרים, שרוצים להתנהל כמו שצריך, וצריך לעזור להם, וזה הזמן שלנו, כמדינה, לבוא ולעזור להם.

נפתלי קאייקוב: זה נורא פשוט.

נפתלי קאייקוב: פשוט להיות פשוט.

עמית הלוי: נפתלי, אין צורך לשכנע את המשוכנעים.

עמית הלוי: אנחנו רוצים לעזור למגזר העסקי, רוצים לעזור לכל אזרח, זו גם חובתנו.

עמית הלוי: בהינתן העובדה שגם היתר זמני ניתן – ככה זה נשמע מהם, אני לא בקיא בתחום הזה – הפיקוח נעשה גם במהלך ההיתר הזמני.

עמית הלוי: כלומר, ההיתר הזמני הוא סוג של to bridge the gap, עד שאדם יתארגן ולאפשר לו בינתיים להניע את העסק שלו ולא לעכב אותו, כל עוד – אני מניח שעל פי החוק וההיתר הזמני, כל הגופים האלה, גם אדם שמקבל היתר זמני – הוא מחויב בכיבוי אש וכו' וכו', אם אני מבין נכון.

חוה מונדרוביץ: אני יכולה להתייחס בבקשה?

עמית הלוי: לא סיימתי את השאלה.

עמית הלוי: אני שואל גם אותך וגם את ד"ר רוט ממשרד המשפטים, לכאורה הרציונל שאנחנו דנים עכשיו – בצדק אומר נפתלי – הרציונל הוא לאפשר לכל גוף שקיבל רישוי, בין אם הוא קיבל רישוי קבוע ובין אם הוא קיבל רישוי זמני, בסוף הוא קיבל איזה מנדט, ויש לנו בעיה במימוש המנדט, בין אם מימוש המנדט הוא לעבור מזמני לקבוע ובין אם להתנהל בקבוע.

עמית הלוי: הוא צריך עוד איזה שלושה חודשים או שליש, או אפשר לעשות את זה פחות במסגרת התוספת הרביעית ולהגדיר את זה בצורה קצת שונה.

עמית הלוי: למעשה הוא באותו סטטוס, אומנם הסטטוס שלו הוא בבעיה לעבור מזמני לקבוע, ולא מקבוע לקבוע, אבל עדיין זו אותה בעיה.

עמית הלוי: למה הרציונל לא צריך להיות תקף לגביהם?

עמית הלוי: העלית נסיבות, אבל אני מבין שהנסיבות הן לא - - -

יובל רויטמן: תיכף משרד הפנים יתייחס לנסיבות הפרטניות של רישוי העסקים, אבל אני רוצה להגיד שתי אמירות כלליות.

יובל רויטמן: א', לגבי המספר של שליש שרץ פה, הוא לא בדיוק עולה בקנה אחד עם מה שכתוב בהצעה.

יובל רויטמן: עד שנה יש לנו שלושה חודשים, משנה עד שלוש שנים – שישה חודשים, ואחרי שלוש שנים – 12 חודשים.

יובל רויטמן: כל המועדים האלה משקפים איזון.

יובל רויטמן: באנו ואמרנו שמי שקיבל מראש רישיון לתקופה של שנה, והוא צריך לחדש את זה אחרי שנה, זאת אומרת, המחוקק או מחוקק המשנה חשב שיש הצדקה, שצריך לבדוק אותו באופן מהיר יחסית, אי-אפשר לתת לו רישיון לתקופה ארוכה, אלא צריך לבוא ולבדוק אותו אחרי שנה.

יובל רויטמן: באדם כזה אנחנו מוכנים "לספוג את הסיכון" של ההארכה בלי הבדיקה.

יובל רויטמן: הרי אנחנו מאריכים באופן אוטומטי, אנחנו לא עושים בדיקה נוספת לאדם הזה כמו שהציפייה הייתה, ואנחנו מאריכים לו את הרישיון, מאריכים את זה בשלושה חודשים.

יובל רויטמן: אם הוא קיבל מראש רישיון לתקופה יותר ארוכה, אנחנו מניחים שאפשר לספוג תקופה יותר ממושכת, וככה גם לגבי התקופה האחרונה, מי שקיבל מעל שלוש שנים, פה אמרנו עד שליש, עד 12 חודשים, וזהו, לא נאריך מעבר לשנה, מעבר לתקופה הזאת.

יובל רויטמן: קודם כול הרציונל של החקיקה הזאת זה האיזון, ואנחנו לא חולקים, וזאת המטרה של החוק הזה, שהוא בא ביוזמה שלנו, להקל על המגזר העסקי ועל כל מי שהחוק הזה חל עליו, לתת את ההארכות האלה.

יובל רויטמן: כך עשינו מיום שהקורונה התחילה, וכך אנחנו ממשיכים גם עכשיו.

יובל רויטמן: הנקודה הספציפית שמעלים כאן היא נקודה, שאני לפחות לא מכיר אותה מהדיון עד כה.

יובל רויטמן: ודאי צריך לבחון אותה בצורה רצינית.

יובל רויטמן: הרי על מה מדברים פה?

יובל רויטמן: מדברים על מי שקיבל רישיון זמני, ומקבל אותו לתקופה כשלהי, על הרישיון הזה חלות ההארכות, כפי שהן כתובות בחוק.

יובל רויטמן: זאת אומרת, אם אדם קיבל רישיון זמני לשנה וחצי, תחול עליו ההארכה, הוא יקבל שישה חודשים מכוח החוק.

קריאה: זה לא מדויק, זה לא מה שהם אמרו.

יובל רויטמן: להבנתי זה מה שמבוקש.

יובל רויטמן: אם הם רוצים את התקופות שכתובות בחוק, להבנתי זה חל על רישיונות זמניים ואין החרגה.

עמית הלוי: אתה אומר שגם לגבי הנישה של היתרים זמניים בתוך הסעיף של רישוי עסקים בשלטון המקומי, גם לגבי הנישה הזאת חלים הדברים האלה.

עמית הלוי: הרי הם יכולים לתת עד שנתיים, הם יכולים לתת לחודשיים, לשלושה, אז זה פרטני.

עמית הלוי: לפי האישור שהוא קיבל באופן פרטני, הוא מקבל.

עמית הלוי: כלומר, אם הוא קיבל לשנה, הוא יקבל שלושה חודשים, אם הוא קיבל - -

קריאה: עד שלושה.

עמית הלוי: - - עד שלושה הוא יקבל שישה חודשים, ואם הוא מקבל מעל שלושה, הוא יקבל 12, ומעל שלושה אין.

עמית הלוי: בקיצור, שתי האפשרויות שלו זה או שלושה חודשים או שישה חודשים שהוא יקבל.

עמית הלוי: נכון?

יובל רויטמן: אם זה עד שנתיים.

יובל רויטמן: אני לא יודע להגיד לוודאות - - -

עמית הלוי: החוק אומר עד שנתיים.

יובל רויטמן: לפי מה שנאמר פה, אני לא אומר בוודאות - - -

עמית הלוי: כרגע הם מקבלים או שלושה חודשים או שישה חודשים, והם דורשים יותר.

עמית הלוי: רק הערה כללית, שתדע.

עמית הלוי: אם אתה עוקב אחרי נתוני הביטוח הלאומי, כל העסקים, לא חברת טבע וחברת צ'קפוינט, העסקים שנפגעו הכי קשה בגלל הסגר ובגלל הקורונה זה אותם בעלי עסקים, אפילו יותר מהקניונים – זה אותם חנויות ובעלי עסקים קטנים דווקא, דווקא אלה, לאו דווקא אלה שבהיתר זמני – בגדול, אם אתה מנתח את השוק שנפגע מהקורונה, החבורה הזאת, הנישה שדיברת עליה, הנישה לא של היתרים זמניים, הנישה של בעלי עסקים ברשויות המקומיות היא הנישה שהכי נפגעה.

עמית הלוי: אלה האנשים שהעובדים שלהם מהחצי מיליון מובטלים שנוספו - -

נפתלי קאייקוב: כבוד היושב-ראש, אתה צודק בצורה - - -

עמית הלוי: - - בביטוח הלאומי, הייתה שיחה ארוכה עם מאיר שפיגלר.

עמית הלוי: הנתונים שלהם שם.

עמית הלוי: לכן מבחינת הרציונל יש היגיון להחריג אותם לטוב.

עמית הלוי: לפי מה שאתה אומר, אתה אומר שקודם כול הם מקבלים שלושה חודשים ושישה חודשים.

עמית הלוי: רק נקבל התייחסות של משרד הפנים ונחזור אליך נפתלי.

עמית הלוי: חוה.

חוה מונדרוביץ: שלום וברכה.

חוה מונדרוביץ: אני רוצה רק לחדד מתי ניתן היתר זמני ומתי יש לזה כבר מענה בחוק.

חוה מונדרוביץ: היתר זמני יכולים לתת מכמה סיבות, היתר זמני או רישיון זמני, שזה פחות מהתוקף שרשום בצו רישוי עסקים.

חוה מונדרוביץ: פעם אחת שהעסק לא עומד בתנאי הרישיון, ולכן נותנים לו זמן להתארגן, אומרים: בינתיים ניתן היתר זמני, יתחיל לפעול, ותוך כדי הזמן הוא ישלים את התנאים, ואז הוא מקבל שלושה או שישה חודשים או שנה, תלוי כמובן מה הם התנאים שהוא נדרש להשלים.

חוה מונדרוביץ: יכול להיות שעסק שלא עומד בנגישות, הוא יקבל היתר זמני.

חוה מונדרוביץ: ויכול להיות עסק שההיתר לשימוש חורג שהוא מציג הוא קצר יותר מהתוקף ברישיון, ולכן גם רישיון עסק ייתנו לו קצר יותר ממה שמופיע בצו.

חוה מונדרוביץ: ויכול להיות מצב שחוק רישוי עסקים מאפשר לתת היתר זמני במקרה שאין תגובה של נותני האישור בזמן.

חוה מונדרוביץ: זאת אומרת, שולחים לנותני האישור את הבקשה לרישיון או הבקשה לחידוש.

חוה מונדרוביץ: אם הם לא עונים במסגרת הזמנים, ניתן להוציא היתר זמני.

חוה מונדרוביץ: אני רק אחדד ואומר שלמקרה האחרון הזה של מתן היתר זמני, כשאין תגובה של נותן אישור, יש היום מענה בחוק.

חוה מונדרוביץ: זאת אומרת, לא צריך פה את חוק הארכת תקופות של אישורים רגולטוריים כדי לתת מענה.

חוה מונדרוביץ: המענה כבר קיים בחוק רישוי עסקים.

חוה מונדרוביץ: אם אחרי שעברה שנה, שלחו תזכורת לנותני האישור, עדיין הם לא הגיבו, יוארך ההיתר הזמני בשנה נוספת, ואם כעבור שנתיים עדיין לא הגיבו, זה יהיה רישיון רגיל.

חוה מונדרוביץ: זאת אומרת, למקרה הספציפי הזה, שניתן היתר זמני, כי לא היה מענה, יש מענה בחוק רישוי עסקים, וצריך - - - בזה כאשר מגיעים להחלטה על תוקף ההארכה האחרונה.

עמית הלוי: אנחנו מצמצמים את הדיון שלנו רק על היתר זמני שניתן בגלל זמן להתארגן לאישורים או לדברים שדרושים לבעל העסק, ולא בגלל הסעיף הזה של אין תגובה מהרגולטורים השונים.

עמית הלוי: למה אמרת עד שנה?

עמית הלוי: זה עד שנה או עד שנתיים?

חוה מונדרוביץ: מלכתחילה נותנים עד שנה, ואחרי תזכורת נוספת לנותני האישור - - -

עמית הלוי: לא נותני האישור, אני מדבר על האופציה שלאדם חסרה נגישות, הוא צריך זמן להתארגן.

עמית הלוי: זה יכול לתת לו היתר זמני של עד שנתיים, כמו שאמר נפתלי?

חוה מונדרוביץ: ניתן להאריך בשנה נוספת.

עמית הלוי: זה שנה פלוס שנה.

חוה מונדרוביץ: הנושא של שנתיים זה רק כשאין תגובה של נותן אישור, ואז ניתן להאריך בשנה נוספת.

עמית הלוי: זה רק שנה, זה לא לשנתיים.

עמית הלוי: לא בסעיף אין תגובה, כי בסעיף אין תגובה אנחנו לא דנים כאן, כי את אומרת שהוא בכל מקרה מחוץ לדיון הזה, מכיוון שיש לו פתרון בחוק רישוי עסקים.

חוה מונדרוביץ: יש לו מענה בחוק רישוי עסקים.

חוה מונדרוביץ: כשבעלי עסקים לא עומדים בכל התנאים הנדרשים, ההיתר הזמני יכול להינתן עד שנה.

עמית הלוי: עד שנה זה תלוי במי?

עמית הלוי: בראש העיר?

עמית הלוי: בראש אגף רישוי?

עמית הלוי: מי מחליט אם זה חודש, חודשיים או שנה?

חוה מונדרוביץ: בדרך כלל נותן האישור שמגיע ורואה שעדיין לא מתקיימים כל התנאים, לפי הסיכון במקום.

חוה מונדרוביץ: בדרך כלל, זה לא גורף, אבל לפי הסיכון במקום הוא יגיד האם הוא נותן היתר זמני לשלושה חודשים, או לשישה חודשים, או לשנה.

חוה מונדרוביץ: לפעמים נותן אישור מסוים יפרוס לאבני דרך, הוא יגיד: בתוך שלושה חודשים, אתם צריכים להתקין זה וזה, בינתיים יינתן היתר זמני לשלושה חודשים, לאחר מכן אנחנו נראה שאתם עומדים בזה, וצריך עוד להתקין ספרינקלרים וכו', ניתן היתר זמני לעוד תקופה.

חוה מונדרוביץ: בדרך כלל ניתן האישור על פי הסיכון והזמינות להשלים את התנאים בעסק, זה התוקף - - -

עמית הלוי: נותן האישור המתכלל הוא ראש אגף רישוי עסקים ברשות המקומית, נכון?

עמית הלוי: זה לא כיבוי אש.

חוה מונדרוביץ: נכון.

חוה מונדרוביץ: הוא מעביר את תשובתו למחלקת רישוי עסקים ברשות המקומית, והרשות המקומית מחויבת לתת את ההיתר, לא יותר ממה שנתנו לה נותני האישור.

חוה מונדרוביץ: היא לא תיתן יותר ממה שנתנו נותני האישור.

חוה מונדרוביץ: אגב, גם היא יכולה להחליט שיש תנאים מבחינתה שלא התקיימו, והיא תיתן היתר זמני, אבל מבחינת נותני האישור, היא מחויבת להתחשב בדעתם.

עמית הלוי: נפתלי, רק נסכם את ההגדרה, כדי שמשרד המשפטים יוכל להתייחס בצורה ממוקדת.

עמית הלוי: אנחנו מדברים רק על ההיתר.

עמית הלוי: לא על צעד של אין תגובה מנותני האישור, אלא רק על הסיפור של זמן התארגנות לעסק, שכיום יש לו רק עד שנה למעשה.

עמית הלוי: אנשים שקיבלו היתר זמני של עד שנה וייפסק ההיתר שלהם במהלך החודשים הקרובים, ודורשים עוד ההארכה להיתר הזמני.

עמית הלוי: זה יכול להיות בנסיבות שונות, יובל.

יובל רויטמן: זה מה שאמרתי.

עמית הלוי: אתם רוצים זמן לגבש את עמדתכם בנושא?

אלעזר שטרן: הוא אומר שממילא הם יקבלו שלושה חודשים לפי המתווה הקיים.

עמית הלוי: אם זה עד שנה, הם יקבלו שלושה חודשים נוספים.

אלעזר שטרן: הפער הוא שהם רוצים יותר משלושה חודשים.

עמית הלוי: הבנתי.

עמית הלוי: כל מי שסיים במהלך ינואר-פברואר, הוא מקבל שלושה חודשים נוספים.

יובל רויטמן: חל עליהם החוק הרגיל.

יובל רויטמן: מה שהם רוצים שלא נסת

יובל רויטמן: כל על התקופה שהם קיבלו את הרישיון הזמני.

יובל רויטמן: התייחסות אחרונה שלך, נפתלי, כדי שנדע שאנחנו על אותו נושא.

חוה מונדרוביץ: אם אפשר, אני רק רוצה לחדד.

חוה מונדרוביץ: זה לא זמן התארגנות, עסק אמור לעמוד בכל התנאים כשהוא נפתח.

חוה מונדרוביץ: כשמגיעים אליו ובודקים, לפנים משורת הדין נותנים לו היתר זמני, על אף שהוא לא עמד בכל התנאים, וחשוב את זה לחדד.

חוה מונדרוביץ: זה לא שמלכתחילה ניתן זמן התארגנות, אלא שמלכתחילה היה צריך לעמוד בכל התנאים, וכיוון שחלק מנותני האישור נותנים היתר זמני, אגב לא כולם, יש כאלה שיגידו: לא.

חוה מונדרוביץ: עד שלא תעמוד בכל התנאים, לא תקבל אפילו לא היתר זמני.

עמית הלוי: אנחנו עכשיו לא מחליפים - - -

מירה סלומון: אם אנחנו בענייני חידודים, אדוני, אם יורשה לי, ושנייה לפני שנפתלי מתייחס לשאלותיך, זה לא לפנים משורת הדין, זה לפי שורת הדין, כיוון שחוק רישוי עסקים הוא זה שמסדיר את ההיתר הזה.

מירה סלומון: אנחנו לא נמצאים במצב שעושים טובות לעסק, אלא החוק והמחוקק היקנה איזונים ובלמים בין הרגולטור לבין הזכויות של העסק לעבוד ולעסוק.

עמית הלוי: אנחנו נקרא לזה "לפנים משורת הזמן", לא הדין.

עמית הלוי: הדין נתן היתר זמני, וזה בסדר.

עמית הלוי: חוה ממשרד הפנים, אני לא מתכוון להחליף כאן את ראש מחלקת רישוי עסקים שמגיע לשטח ובודק.

עמית הלוי: אם הוא מחליט שלא, אז שלא ייתן היתר זמני.

עמית הלוי: אנחנו מדברים על מישהו שנתן היתר זמני, והשאלה היא האם אנחנו מאריכים אותו.

עמית הלוי: אז לפי החוק הזה – אגב, הערתך חשובה – בכל הנסיבות מאריכים לו בשלושה חודשים למעשה.

עמית הלוי: לפי מה שאמרת עכשיו שהסעיף הזה בחוק רישוי עסקים נותן שנה, ממילא אנחנו מאריכים לו בשלושה חודשים.

עמית הלוי: ורק כדי לחדד את הבקשה שלך, נפתלי, ואנחנו נחשוב על זה, אתה מקבל שלושה חודשים גם לפי החוק הזה, גם להיתרים זמניים.

עמית הלוי: בקשתך – היא?

נפתלי קאייקוב: הבקשה שזה יהיה שנה.

נפתלי קאייקוב: לא שלושה חודשים, אלא שנה.

נפתלי קאייקוב: אם רוצים להקפיד, עד שנה.

נפתלי קאייקוב: אני אומר לכם, המצב של העסקים, אני לא צריך להגיד לך, תיארת את זה היטב, כבוד היושב-ראש, נמצאים על עברי פי פחת, המצב שלהם קשה מאוד.

נפתלי קאייקוב: הם רק פתחו, עכשיו תגיד להם: תביא את זה, תביא את זה.

נפתלי קאייקוב: אין בעיה.

נפתלי קאייקוב: אם אתם רוצים, בואו נעבור לשיטה אחרת.

נפתלי קאייקוב: השיטה האחרת היא שגם ככה נותני האישור יכולים לבוא מתי שהם רוצים לבית העסק, מצאו שהעסק קיבל שלושה חודשים, יש איתו בעיה, נטפל בו נקודתית, אבל העסקים כרגע, כשחרב על צווארם, נמצאים במצב מאוד מאוד קשה, בואו נרחיב להם את האישור לשנה.

נפתלי קאייקוב: אם אפשר את השלושה חודשים וניהלת סיכונים – כל מדינת ישראל נמצאת כרגע בניהול סיכונים – בואו נאריך להם עד שנה.

נפתלי קאייקוב: זה מאוד מאוד מתבקש.

נפתלי קאייקוב: מספיק שנותן אישור אחד יגיד: רבותיי, אני לעסק הזה לא מאשר, לא מאשר.

נפתלי קאייקוב: הוא יגיד: הייתי בביקורת, מצאתי שהעסק הזה הוא עסק מסוכן, נטפל בו, זה לא בעיה.

נפתלי קאייקוב: אבל לא נפגע בעסקים, וכרגע בתי מלון שהיו סגורים כל התקופה, מסעדות, ברים, אין להם בכלל זכות קיום, הם היו סגורים, כל המקומות האלה, עסקים קטנים שאין להם כלום.

נפתלי קאייקוב: הם החזיקו בהיתר זמני, באה הרשות: לא, שלושה חודשים.

נפתלי קאייקוב: זה לא הגיוני.

נפתלי קאייקוב: לא הגיוני, לא צודק ולא נכון.

נפתלי קאייקוב: זה הזמן של המדינה לבוא ולמען העסקים ולעזור להם בעת הזאת.

נפתלי קאייקוב: לא יקרה שום דבר.

עמית הלוי: משרד המשפטים, אני אומר גם לנפתלי, אם ניתן היתר זמני סתם כי לא אספת טפסים מהעירייה ודברים מהסוג הזה, זה פחות בעייתי בעיניי, מה שמעלה כאן יובל, שאם אמרו לך את המכבה אש ניתן לך בעוד שבועיים, לא נסגור לך את כל העסק, וסיכוי שתהיה פה שריפה בשבועיים הקרובים לא יקרה, אז על זה הוא אומר: האם נאריך את זה עכשיו בעוד חצי שנה?

עמית הלוי: גם ככה אנחנו מאריכים באופן אוטומטי בשלושה חודשים.

עמית הלוי: זו מסגרת הדיון, אני לא אומר את דעתי.

נתנאל היימן: הרגולטור יכול להפוך את ההחלטה.

נתנאל היימן: לרגולטור יש זכות בחוק הזה.

נתנאל היימן: אם הוא לא מרוצה מהשנה, הוא יכול לקצר את זה.

יובל רויטמן: החוק הזה קובע ברירות מחדל.

יובל רויטמן: הוא לוקח סיכונים, כמו שאמרנו, ועושה מהלך רוחבי.

יובל רויטמן: נתנו על כל מי שיש לו רישיון בעוד שנה, אמרנו שאנחנו מוכנים לספוג שלושה חודשים.

יובל רויטמן: באים ואומרים לי: לא, בהקשר הזה של רישיונות זמניים צריך לתת יותר.

יובל רויטמן: אנחנו לא יודעים לספוג את הדבר הזה.

יובל רויטמן: כותבים לי תוך כדי יועצים משפטיים של משרדי ממשלה.

יובל רויטמן: המשרד להגנת הסביבה כותב לי: אנחנו מתנגדים בתוקף לדבר הזה.

יובל רויטמן: זה משהו שצריך לבחון בצורה הרבה יותר מעמיקה מלקחת את הסיכון הזה.

יובל רויטמן: יש להם הארכה, החוק חל עליהם, אם יש הצדקה להרחיב את זה, יש את התוספת הרביעית, אפשר להוסיף אישורים ספציפיים ולהרחיב את זה.

יובל רויטמן: האמירה שכל רגולטור ספציפי עכשיו בעקבות הדבר הזה יצטרך ללכת ולפקח?

יובל רויטמן: יש אתגרי פיקוח קיימים גם היום על הרשויות המקומיות, ואנחנו לא יכולים לבוא ולומר שאנחנו עכשיו מאריכים בשנה והרשויות המקומיות, שאנחנו אומרים שבתקופת הקורונה הן מתקשות ממילא לעבוד, נבוא ונגיד: לא, עכשיו הן יעבדו ביתר שאת, אנחנו נשמור שהן יפקחו ביתר שאת יותר מאשר במצב הקיים.

יובל רויטמן: לכן להבנתנו בנקודה הזאת יש - - -

עמית הלוי: אני שומע מה שאתה אומר, אני רק אסמן לך איפה הקושי.

עמית הלוי: אינשאללה, אם אנחנו מגיעים לדרכון ירוק או לאי ירוק, לפחות לגבי אוכלוסיית הסיכון, נוכל להקל.

עמית הלוי: ברגע שנדע בוודאות שהזריקה השנייה עברה את אותם שני מיליון אנשים – חיסנו 70% מהאנשים באוכלוסיית הסיכון נכון להבוקר – ברגע שנשלים את הדבר הזה, נוכל לשחרר את השוק.

עמית הלוי: תהיה לנו עדיין בעיה של תחלואה, אבל לא תחלואה ממיתה או תחלואה מסוכנת מאוד, ולכן הבעיה העיקרית, גם של האנשים הללו, היא הבעיה שעד חודש אפריל-מאי – זאת התקופה שאנחנו מדברים עליה – שוב, יש שתי החרגות, אני שם אותן על השולחן: האחת, שבעלי העסקים הקטנים ברשויות המקומיות הקטנות הם שונים מהחברות הגדולות ומהתעשיות הגדולות, ותיקח את זה לתשומת ליבך, והדבר השני הוא שאנחנו מדברים באמת – ואם נשחרר כצפוי, בלי מוטציות דרום-אפריקאיות ודברים כאלה שיכולים לסבך את העניין – אם אנחנו על הגל הנכון, זה אומר שבפסח, קצת לפני, קצת אחרי – אני חושב שהפער האמיתי כדי שהם יחזרו, פער אמיתי ביניכם לגבי הדבר הזה, הוא פער שבין שלושה חודשים להיתר זמני, שגם ככה מקבלים, נניח מי שעכשיו בתקופה הזאת, לבין לומר: אנחנו מאפשרים להם נניח שישה חודשים.

עמית הלוי: בעיקר על זה מדובר.

עמית הלוי: יגיעו לקיץ, אנחנו נהיה במקום אחר.

עמית הלוי: אם לא נהיה במקום אחר, תמיד אפשר לחזור, אפשר לשנות כאן בתוספת הרביעית, להחריג לרעה או לא.

עמית הלוי: אני חושב שזה הפער האמיתי.

עמית הלוי: כולי תקווה ותפילה שאחרי אפריל, כולל מה שנחת כאן היום ברוך השם, הוא כזה שיאפשר לחנויות להיפתח.

עמית הלוי: הן הכי נפגעות מהסיפור הזה.

עמית הלוי: תדע לך, בתקופה הזאת, אני אומר את זה מהשכונה שלי, קריית מנחם בירושלים, אנשים הפסיקו ללכת לחנויות, הם קיבלו שם קנסות, הלכו למקום אחר.

עמית הלוי: זאת אומרת, קהל הלקוחות גם השתנה.

עמית הלוי: אחרי זה צריך לשחזר את קהל הלקוחות וזה צרה צרורה.

עמית הלוי: באמת צרה צרורה.

עמית הלוי: אני מבין את העניין העקרוני שלך, אני רק אומר שהפער בפועל – אגב, כמה עסקים יש להם היתר זמני היום בערך, מירה?

עמית הלוי: על מה מדובר?

עמית הלוי: מה התופעה האמיתית?

עמית הלוי: עזבו שנייה את הניירות.

עמית הלוי: כמה אנשים נניח בכל ה-250, קצת יותר מ-250 רשויות בארץ, יש להם היתר זמני היום?

עמית הלוי: האם יש לך מושג?

מירה סלומון: אני לא מכירה את הנתונים.

מירה סלומון: יכול להיות שנפתלי יודע, בהיותו יושב-ראש איגוד רישוי עסקים, בכמה עסקים עם היתר זמני מדובר בפריסה ארצית.

מירה סלומון: אני רק חייבת לומר שההיתר הזמני הוא תהליך לא כל כך ארוך, אבל היא הנותנת, שאם אפשר לוותר על נותני האישורים, כבר כשהם לא עונים, ולהתגבר על העובדה שהם לא התייחסו ולתת רישיון או לתת את ההיתר הזמני מלכתחילה, היא הנותנת שאפשר להאריך בשנה ולשים אותם במקום יותר טוב, ולא להכניס אותם לצוואר בקבוק.

מירה סלומון: אם נפתלי מכיר את הנתונים הספציפיים שאדוני מבקש, אולי הוא יכול לענות.

עמית הלוי: תגובה קצרה ואנחנו ממשיכים.

עמית הלוי: נחשוב על הסוגיה הזאת עוד לפני שאנחנו מאשרים כאן כל דבר.

עמית הלוי: נפתלי, התייחסות קצרה שלך רק למספרים.

נפתלי קאייקוב: לעניות דעתי יש אלפי מקרים של היתרים זמניים, ואני אומר בלשון המעטה, כי היתר זמני זה כלי של נותני האישור לבוא ולתת אישור שהוא לא אישור קבוע, כדי לבחון את העסק בעבודה שלו, ולכן יש אלפי מקרים.

נפתלי קאייקוב: אתה יכול לשאול גם את המלונות, יש מלא מלונות ומלא מסעדות וברים שתקועים עם היתרים זמניים.

נפתלי קאייקוב: אני מאוד מבקש, כבוד היושב-ראש, שתעשו פה מאמץ כדי ללכת לקראת הדבר הזה, כי זה יציל המון עסקים שנמצאים עכשיו במצב הכי קשה שלהם, ומצפים מהמדינה שתהיה למענם.

עמית הלוי: בסדר גמור.

עמית הלוי: נמשיך בהקראה.

עמית הלוי: נחזור להתאחדות המלונות, לניר קפלן, עוד מעט, כשנגיע לסעיפים.

אלעזר שטרן: אנחנו בפרט 5, בתוספת הרביעית.

אלעזר שטרן: פרט 4 ירד.

 << אורח >> דוד ימין: "טרם חלפו ארבע שנים ממועד נתינתו" זה כי יש שני סוגים של - - -

אלעזר שטרן: האישור לייבוא – טרם חלפו ארבע שנים ממועד נתינתו.

 << אורח >> דוד ימין: שוב, זו חליפה מאוד מדויקת שתפרנו פה.

 << אורח >> דוד ימין: יש שתי חליפות.

אלעזר שטרן: מבחינת הניסוח זה לא כל כך ברור.

 << אורח >> דוד ימין: אבל זו הכוונה.

 << אורח >> דוד ימין: צריך להוסיף פריט לתוספת הרביעית, זה כמובן מתואם עם המשרד לביטחון פנים ואושר בממשלה כמובן – אישור לרישיון נשק פרטי לפי חוק כלי ירייה, שישה חודשים.

אלעזר שטרן: התקופה הקובעת תהיה?

 << אורח >> דוד ימין: שישה חודשים.

 << אורח >> דוד ימין: האריכו לשישה חודשים במקום שנה.

עמית הלוי: הבסיס הוא לכמה שנים?

שירי נוימן: אני חושבת לשלוש שנים, זה היה אמור לקבל הארכה לשנה.

עמית הלוי: זה לרעה.

 << אורח >> דוד ימין: זה לחצי שנה.

 << אורח >> דוד ימין: זה כמובן מאושר בממשלה.

אלעזר שטרן: יש לי התוספת החמישית שהיא תוספת ריקה.

אלעזר שטרן: זו התוספת שבה ייקבעו הדברים לוויסות העומס במקרים שהצטברו.

אלעזר שטרן: הגענו לתוספת השישית.

יעקב אשר: מה שקשור להיתרי בנייה, אני מבין שיש התייחסות לזה.

אלעזר שטרן: עוד שנייה מגיעים לשם.

אלעזר שטרן: פרטים 35 ו-36 אלה הפרטים שאנחנו מדברים עליהם עכשיו.

אלעזר שטרן: אני אקרא אותם והיושב-ראש עוד רגע יתייחס אליהם.

אלעזר שטרן: אלה בדיוק הפרטים שמתעסקים באשרה ורישיון לפי סעיף 2 לחוק הכניסה לישראל ובהיתר להעסקת עובד זר לפי סעיף 1יג לחוק עובדים זרים.

יעקב אשר: אני מבין שעד עכשיו, עמית, כשהחלפת את מקומי, לא הייתה תשובה סגורה עדיין.

עמית הלוי: תשובה לגבי העובדים הזרים בכלל.

עמית הלוי: איתן הוסיף פה גם חקלאות.

יעקב אשר: לגבי העובדים הזרים.

עמית הלוי: לגבי העובדים הזרים עוד לא קיבלנו תשובה.

יעקב אשר: בבקשה, משרד הפנים.

יעקב אשר: יש תשובות?

שושנה שטראוס: התייעצנו ולגבי הסיעוד אנחנו ניתן את ההארכות בהתאם לתקופות שבחוק.

שושנה שטראוס: אין צורך לתקן בחוק.

שושנה שטראוס: מתוך זה שאנחנו ממילא רצינו להאריך, נאריך בתקופות האלה, ברוח החוק.

שושנה שטראוס: לגבי הבניין, שגם עלה, מאחר שמשרד השיכון מתנגד, אנחנו - - -

עמית הלוי: משרד השיכון ביקש להתייעץ על החודשיים שביקשתי עד הכניסה של העובדים הזרים מסין בעוד חודשיים, אחרי ראש השנה הסיני.

עמית הלוי: על זה הוויכוח.

עמית הלוי: להאריך בחודשיים את הקיימים, עד שייכנס הגל הנוסף.

יעקב אשר: לא להכניס אותם להארכה כמו שאנחנו עושים עכשיו לסיעוד?

עמית הלוי: זה לא משנה, זה חודשיים או שלושה, אפשר גם לקצר לחודשיים, אבל התוספת: עד שייכנס הגל החדש".

יעקב אשר: אני מבקש שהוא יעלה לדיון ויגיד את זה.

יעקב אשר: משרד השיכון, הבעיה שלכם מתחילה מעבר לחודשיים?

נתנאל לפידות: אני אסביר, אדוני היושב-ראש.

יעקב אשר: תיתן לי את עמדתכם בצורה ברורה.

נתנאל לפידות: כלל העובדים בענף הבנייה – היתר העבודה שלהם הוא עד ה-31 בדצמבר 2021.

נתנאל לפידות: אין בעיה איתם, למעט קבוצה אחת בלבד.

נתנאל לפידות: מדובר על קבוצה של כ-1,200 עובדים סינים ותיקים, ששוהים בארץ מעל 13 שנים.

נתנאל לפידות: הוויזה של אותה קבוצה פגה בעוד יומיים, ב-9 בינואר.

נתנאל לפידות: הם נמצאים כרגע בארץ מתוקף הסכמה שנעשתה בין הממשלה, על דעת כל המשרדים, לבין המעסיקים, שאנחנו ננחית עובדים חדשים תמורת אותם עובדים ותיקים, ורק לאחר מכן הם יצאו.

נתנאל לפידות: אנחנו הנחתנו את העובדים האלה, ועכשיו באים המעסיקים ואומרים: למרות אותה הסכמה, אנחנו מבקשים עוד הארכה, ועל זה ההתנגדות שלנו.

עמית הלוי: למה אתה מנחית בעוד חודשיים עוד עובדים?

עמית הלוי: אם הנחתת את כולם, למה אתה מנחית בעוד חודשיים עוד עובדים?

נתנאל לפידות: לממשלה יש מכסה שהיא הקצתה לעובדים זרים.

נתנאל לפידות: היום מתוך מכסה של 16,500 שוהים בישראל 14,300, ואנחנו מנחיתים כדי למלא את המכסה.

נתנאל לפידות: בלי קשר.

נתנאל לפידות: אנחנו מחויבים למלא את המכסה, ויש לנו הסכמים עם מדינות, עם סין, עם מולדובה, עם רומניה, עם אוקראינה, זה בלי קשר לאירוע הזה, הם נוחתים פה בימים אלה.

נתנאל לפידות: יש נחיתות כל הזמן.

יעקב אשר: קודם כול, אתה אומר לי שמדובר כרגע רק על הקבוצה הזאת, ולגבי שאר העובדים בענף הבנייה, יש עד סוף השנה, אין בעיה עם זה.

יעקב אשר: נכון?

נתנאל לפידות: כן.

יעקב אשר: אני שואל אותך ב"ארבע עיניים", שאף אחד לא שומע, אתה כמשרד השיכון או המדינה כמדינה, שיש לה פרויקטים להשלים והסינים נמצאים בפרויקטים שהם חשובים למדינה, אני חושב שהיית צריך לבקש עזרה מהוועדה כאן, מעמית וממני, שייתנו לך עוד חודשיים.

יעקב אשר: אבל אם אתה חושב שלא טוב - - -

נתנאל לפידות: אדוני היושב-ראש, הסיבה שאנחנו מתנגדים היא מכיוון שחלק לא מבוטל מאותם פועלים, כבר לא עוסקים בדיוק בעבודה על הפיגומים, הם עוסקים בתיווך קבוצות עובדים, הם עוסקים בסחר אחר, ולכן אנחנו מתנגדים לזה.

נתנאל לפידות: תשים לב שאתה גם לא שומע פה את הקבלנים מבקשים את זה.

נתנאל לפידות: מבחינת הקבלנים העמדה שלהם שהעובדים האלה עושים נזקים בענף בצורת ההתנהלות שלהם.

עמית הלוי: אני לא יודע להתייחס לטענה הזאת.

נתנאל לפידות: זו טענה שעומדת בבסיס ההסכמה בין הממשלה למעסיקים, ובגלל זה נחתם הסכם.

נתנאל לפידות: מה שמבוקש פה זה אישורים רגולטוריים - - -

עמית הלוי: נפתלי, מוסכם על כולם שחסרה מכסה, לכן הוא משלים מ-14,500 ל-16,000, כי חסרים בענף הבנייה.

יעקב אשר: הוא מסתדר עם זה.

עמית הלוי: הוא הסתדר עם זה בפברואר.

עמית הלוי: אנחנו אומרים במקום להוציא את ה-1,200 איש האלה עכשיו, לאפשר להם לעבוד בבנייה עד סוף פברואר שהוא ישלים את המכסה.

עמית הלוי: הרי כמו שאמרת זה אינטרס שלו שיהיו פה 16,000, כמו שהם אישרו.

עמית הלוי: עכשיו אנחנו רוצים להשלים את המכסה הזאת מ-14,500.

עמית הלוי: יש פה 1,200 שמשלימים את המכסה, והם צריכים לצאת.

עמית הלוי: אנחנו אומרים: יצאו.

עמית הלוי: עכשיו הוא אומר לי: לא, מה-1,200 האלה 75 או 750 מתעסקים בדברים אחרים.

עמית הלוי: זה דבר שאני לא יכול להתמודד איתו.

נתנאל לפידות: חבר הכנסת הלוי, אני אגיד משהו מאוד חשוב מבחינתנו.

נתנאל לפידות: העמדה המקצועית שלנו היא זו.

נתנאל לפידות: בסוף הכנסת היא הריבון, אתם צריכים להחליט.

נתנאל לפידות: הצגנו את העמדה, ומה שתחליטו, אנחנו נכבד.

יעקב אשר: אני לא רוצה להחליט החלטה שאני משאיר פה עודף עובדים שלא יהיה להם מחר - - -

עמית הלוי: לא עודף.

עמית הלוי: זה בתוך המכסה.

עמית הלוי: חסרים.

יעקב אשר: אבל הוא אומר שהוא משלים את המכסה.

עמית הלוי: בפברואר.

יעקב אשר: אני שואל אותך עוד פעם.

יעקב אשר: אתה רוצה, תעשה עוד פעם התייעצות, כי יש לנו עוד רבע שעה, 20 דקות דיון, אני מעריך.

יעקב אשר: תעשה התייעצות.

יעקב אשר: אם אתם חושבים שהאינטרס כרגע של ענף הבנייה הממשלתי וענף הבנייה שהוא לא ממשלתי, כי אתם גם עומדים מול ארגוני הקבלנים למיניהם – הרי האינטרס במדינת ישראל זה להאיץ בנייה, עד כמה שאני יודע, אם אותו דיליי של ה-1,200 האלה לא גורמים להאטה ולא צריך אותם, והם סתם יושבים לי ומבזבזים לי מקום, אז גם אני כריבון לא רוצה אותם פה.

יעקב אשר: מה יש לי איתם?

יעקב אשר: אבל אם אתם כמפעיל, לא כריבון – ריבון זה רק אנחנו, כמו שסיכמנו – אם אתם כגוף המפעיל שמסתכל על טובת המדינה וטובת המטרות שלה חושבים שכן אולי כדאי לא להכניס אותם בתוך השלושה חודשים, אלא לתת אולי לחודשיים, אני חשוב שהריבון יוכל לשקול את זה.

יעקב אשר: אני מבקש את התשובה שלכם.

יעקב אשר: אני לא הולך לקבוע לכם, אבל אני חושב שכדאי שתפתחו מנעד קצת יותר רחב כדי לראות, אולי זאת הזדמנות.

יעקב אשר: אתה יודע, לפעמים יכול להיתקע איזה משלוח, יכול להיות שלא יגיעו, כן יגיעו.

יעקב אשר: עם עודף תמיד יותר קל להתעסק מאשר עם חוסר.

יעקב אשר: קח את הכמה דקות שלך.

נתנאל לפידות: אני אעשה טלפון ואני אחזיר תשובה עוד מעט.

אלעזר שטרן: אדוני, לא הבנתי מה הוועדה מחליטה לגבי ענף הסיעוד?

יעקב אשר: מה שאמרה היועצת המשפטית עכשיו, היא אומרת שכוללים אותם בתוך - - -

שושנה שטראוס: נתת שתי אפשרויות, אנחנו לא נתקן את החוק.

יעקב אשר: אני רוצה שזה יופיע בחקיקה.

עמית הלוי: זה יכול להופיע באופן כזה שמשרד הפנים יתקן בהתאם לתוספת - - -

איתן גינזבורג: למה?

יעקב אשר: אני רוצה את זה בחקיקה עצמה - -

איתן גינזבורג: ברור.

איתן גינזבורג: כמו כולם.

יעקב אשר: - - בנוסח כזה או בנוסח אחר, אני לא אריב איתך על זה, למרות שאני חושב שזה צריך להיות בנוסח הכללי.

יעקב אשר: גם אם לא, אני רוצה את זה היום בחקיקה.

איתן גינזבורג: אני רוצה לשאול שאלה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: אני מסכים שזה צריך להיות בחקיקה.

איתן גינזבורג: אגב, זה צריך להיות בחקיקה כמו כולם, אחרת זה ייראה לא טוב.

איתן גינזבורג: דבר שני, מה לגבי - - -

יעקב אשר: לפעמים הפוך.

יעקב אשר: לפעמים דווקא ההחרגה הזאת נותנת אפשרות גם לקבל החלטות עצמאיות שדווקא הן יותר מיוחדות לתחום הזה בגלל הרגישות.

איתן גינזבורג: אז יש לך החרגות.

יעקב אשר: לא אכפת לי.

יעקב אשר: ואני אומר לך, יחד עם נציגי הממשלה, המנסחים למיניהם - - -

אלעזר שטרן: זה לא עניין של ניסוח.

אלעזר שטרן: בסוף זה עניין של השאלה אם אתם רוצים לקבוע את זה או שאתם נותנים לה את המנדט?

יעקב אשר: אלעזר, אתה לא בהקשבה.

יעקב אשר: אני לא נותן להם את המנדט להחליט את זה.

יעקב אשר: אני רוצה את זה היום באישור.

יעקב אשר: יש שתי אופציות, שבאישור אנחנו כותבים את זה כהחלטה שלנו, אבל ביצוע על ידם, או שאני יכול להכניס את זה לתוך - - -

אלעזר שטרן: זה לא משנה, בסוף אנחנו כותבים - - -

יעקב אשר: תקשיב לי.

יעקב אשר: זה כן משנה.

יעקב אשר: קודם כול, ההחלטה הראשונה, ואני לא מחכה לשמוע את דעת הממשלה בעניין הזה, זו החלטת הריבון (להלן הריבון – אהלן) שההחרגה הזאת תופיע כאן בחקיקה היום, עכשיו יצטרכו להוסיף את זה.

יעקב אשר: לגבי איזו דרך, האם בדרך להכניס ביחד עם כל הרשימה, ואז חל עליהם הכול ביחד, זו אופציה אחת שאני מעדיף, אבל אם בכל זאת משרד הפנים יגיד שהם מעדיפים שזה יהיה דווקא בחריגות, אבל זה יופיע כאן - - -

אלעזר שטרן: חריגות של תנאים אחרים, של תקופות אחרות?

יעקב אשר: לא של תנאים, אלא שיחול גם עליהם - - -

איתן גינזבורג: לא.

יעקב אשר: בואו נשמע אותה.

איתן גינזבורג: למה לא מה שהצעת?

איתן גינזבורג: הצעת הצעה מצוינת.

איתן גינזבורג: היושב-ראש הציע הצעה מצוינת.

יעקב אשר: דקה.

יעקב אשר: סבלנות.

יעקב אשר: שומעים אותך, בבקשה.

שושנה שטראוס: שוב, הבנו את ההצעה של כבוד היושב-ראש אחרת, שהייתה אפשרות לחקיקה או אפשרות שתהיה הסכמה, שאנחנו נודיע פה לפרוטוקול, אבל אם בכל זאת אתם עומדים על חקיקה, עדיף שזה ייכנס עם כל הסייגים וכל ההוראות של החוק.

יעקב אשר: מאה אחוז.

יעקב אשר: אני מבקש עכשיו בהקראה כבר להקריא את זה בצורה הזאת.

שירי נוימן: גם ב-(35) וגם ב-(36), שזה יחול - - -

אלעזר שטרן: נכון.

אלעזר שטרן: צריך לכתוב "למעט ענף הסיעוד".

איתן גינזבורג: מה הוחלט לגבי - - -

יעקב אשר: לגבי הבנייה, שלחנו את נציג משרד השיכון לשיעורי בית.

יעקב אשר: קודם כול הוא הבהיר שההיתרים לעובדי הבנייה זה עד ה-31 בדצמבר 2021, כך שזה מכסה אותי.

יעקב אשר: הבעיה היחידה זו אותה קבוצה של 1,200 עובדים סיניים, והוא הסביר שכבר הגיעה עכשיו קבוצה, שזה חלק מהסכמים ודברים מהסוג הזה, כבר הגיעו 1,200.

יעקב אשר: אני אמרתי לו: לך תבדוק.

יעקב אשר: אני לא אקבע אם צריך או לא צריך - - -

איתן גינזבורג: גם לא שמענו פה את הקבלנים שממש רוצים את זה.

יעקב אשר: אמרתי לו גם שאין לי עניין שיהיו פה סתם סינים שישבו ויפצחו גרעינים.

יעקב אשר: אמרתי לו: אתה משרד השיכון בסוף, תבדוק מה האינטרס הלאומי כרגע, גם של הפרויקטים הממשלתיים שעובדים עם חברות סיניות וגם להאצת הבנייה, שזה עניין כלכלי חשוב מאוד.

עמית הלוי: דובר על 1,200 שהם בתוך המכסה.

איתן גינזבורג: אני מסכים איתך.

איתן גינזבורג: אני חושב שגם אפשר לוותר על ה-1,300 האלה, אבל שיחזרו.

יעקב אשר: בדיוק.

יעקב אשר: לכן שלחתי אותו לשיעורי בית, שייקחו אחריות.

איתן גינזבורג: מה לגבי רישיונות עסק?

יעקב אשר: סיעוד גמרנו.

עמית הלוי: היתר זמני לרישוי עסקים - - -

יעקב אשר: אני רוצה שהוא יגמור את ההקראה.

יעקב אשר: נשאר לנו בשיכון תשובה ורישוי עסקים לגבי עסקים קטנים.

איתן גינזבורג: היתר זמני.

איתן גינזבורג: זה לא קשור.

עמית הלוי: היתר זמני של רישוי עסקים בשלטון המקומי, ברשויות מקומיות.

גילי צימנד: אנחנו מתנגדים להארכה של היתר זמני.

גילי צימנד: אני אבהיר, היתר זמני ניתן במקרים שהעסק אינו עומד בדרישות ועלול לסכן את הציבור.

גילי צימנד: זה מקרה שניתן היתר לפנים משורת הדין בשביל לתת לו זמן להתארגן.

גילי צימנד: המשמעות של הארכת היתר זמני עלולה להיות סיכון הציבור.

גילי צימנד: זה לא עניין של מה בכך.

גילי צימנד: היתר זמני נועד לזמן קצוב.

גילי צימנד: יש מענה בחוק להארכה משנה לשנתיים, אבל מעבר לזה בשום אופן לא ניתן ולא סביר לסכן את הציבור ואת הסביבה שלא לצורך.

יעקב אשר: אנחנו נחזור לעניין הזה בסוף הדיון.

יעקב אשר: אין לי בעיה, אם את רוצה, לחשוב על פתרון.

יעקב אשר: אולי זה לא יהיה בהיתר הזמני או שייתנו גרייס אחר.

יעקב אשר: הכוונה שלנו היא לא לכבול דווקא את אותם אלה שנפגעו.

יעקב אשר: תחשבי על הצעה אלטרנטיבית, מבלי לפגוע כמובן בבריאות הציבור, זה יהיה עדיף לכל הצדדים.

יעקב אשר: כרגע נסיים קודם כול את ההקראה, ואז נחזור לדון בעניין הזה.

אלעזר שטרן: אנחנו בפרט (37) לתוספת השישית.

אלעזר שטרן: מה שאני קורא עכשיו זה דברים שיוחרגו מהחוק, זאת אומרת, לא תהיה להם הארכה אוטומטית.

יעקב אשר: אני לא יודע אם עלה פה לדיון, חברי הממשלה שנמצאים פה ואלה על הזום, מה עם נושא של עובדי תעשייה, חקלאות, מסעדות, דברים מהסוג הזה?

 << אורח >> דוד ימין: באיזה היבט, אדוני?

שירי נוימן: עובדים זרים?

 << אורח >> דוד ימין: בהיבט של עובדים זרים או בכלל?

יעקב אשר: בהיבט של עובדים זרים.

 << אורח >> דוד ימין: זה נמצא בפנים.

 << אורח >> דוד ימין: הייתה פה חוה ממשרד הפנים.

שירי נוימן: לא.

שירי נוימן: זה שושנה מרשות האוכלוסין מתייחסת לזה, כמו שהם התייחסו לסיעוד.

שושנה שטראוס: זה בדיוק מה שהסברנו בהתחלה.

שושנה שטראוס: רוב הפעולות שאנחנו עושים, ההארכות הן מקוונות, אנחנו נותנים לפי הצורך הארכות כשיש, ולכן ההצעה הממשלתית היא לא לכלול את כל הדברים האלה ספציפית בחוק, כי אנחנו מדברים על הסדרה של סטטוס של בן אדם בארץ או של מעסיק בארץ, ובמהלך השנה ראינו את הסיבוכים שיש בזה, והצענו להחריג, כשאנחנו פועלים לפי סמכותנו להאריך את מה שצריך להאריך.

יעקב אשר: הם לא נכללים פה?

שושנה שטראוס: נכון.

אלעזר שטרן: הם אומרים שהם נותנים את ההארכות - - -

יעקב אשר: לפי מה?

אלעזר שטרן: לפי שיקול הדעת שלהם.

שושנה שטראוס: כל מה שיש בתוספת הבסיסית זה דברים שהממשלה הגישה, שהם היו בשיקול דעת הרשויות.

שושנה שטראוס: פה בסיעוד הסכמנו, כי אדוני הסביר את הדברים, אנחנו בכל אופן בכיוון הזה, אבל אנחנו לא חושבים שצריך לקבוע את זה - - - זה באמת נושא מורכב, יש כל מיני אוכלוסיות ותת-אוכלוסיות, ועד היום לא שמענו תלונות.

שושנה שטראוס: אנחנו נפעיל את הדברים.

יעקב אשר: השאלה אם לא היה כדאי לשים את כל הקבוצה הזאת בחוק, לא רק הסיעוד, אבל להגיד שבמקרה הזה של עובדים זרים, אנחנו נותנים לכם את האפשרות מעבר, זאת אומרת, שתהיה לכם אפשרות להחליט גם מעבר.

יעקב אשר: זה לא כמו אישורים אחרים, לאפשר לכם.

יעקב אשר: אני רוצה לדעת קודם כול שהמינימום שקיים לגבי כולם קיים גם לגבי הענפים האלה.

יעקב אשר: מה את אומרת?

שושנה שטראוס: שוב, התנסינו עם החוקים האלה שהאריכו אותם בכל השנה, ראינו בפועל שזה יוצר אנדרלמוסיה בתחום הזה, ברור גם שהפרשנות היא שההארכות הן בכפוף לנהלים הרגילים, ואנחנו חושבים שאין בזה צורך, וככה הצגנו את הדברים.

שושנה שטראוס: הבנו שסיעוד זה יותר רגיש, ציבורית אתם רוצים לוודא שהדברים הוסדרו.

יעקב אשר: לחקלאות גם יש רגישות.

יעקב אשר: אם אני נותן למקצועות אחרים בפירוט שנמצא כאן, למה לא גם לחקלאות?

יעקב אשר: למה לא לעוד ענפים אחרים שאתם מכירים בהם?

יעקב אשר: הרי זה אישורים, זה לא דברים אחרים.

יעקב אשר: הייתי מציע לשקול, משרד ראש הממשלה, שאתם מתכללי העניין – הייתי מציע לשקול להכניס את כל הדבר הזה בפנים, אבל כן לתת להם שיקול דעת מעבר לזה.

 << אורח >> דוד ימין: את שיקול הדעת מעבר לזה יש לנו בילד-אין.

יעקב אשר: אז למה לא לשים הכול בפנים?

עמית הלוי: לא, רק לראש הממשלה.

 << אורח >> דוד ימין: לא.

 << אורח >> דוד ימין: כל רגולטור יכול בתוספת הרביעית בהמשך להחליט שהוא תופר חליפה ספציפית, באמצעות השר כמובן, לא בעצמו.

 << אורח >> דוד ימין: השר בצו יכול לשנות את התוספת.

 << אורח >> דוד ימין: הוא צריך את אישור הממשלה והוא צריך את אישור הוועדה, אבל זה לא משהו שרק רוה"מ יכול לעשות, שמו את זה בילד-אין.

יעקב אשר: אני אומר עוד פעם, אני מציע בעניין הזה, למרות שהתחלנו עם הסיעוד כי זה קפץ הכי הרבה, גם מבחינה רגשית והומניטרית.

יעקב אשר: אני חושב שזה צריך לחול על כל הקבוצה הזאת.

יעקב אשר: אני לא רואה סיבה שהם לא יהיו כמו כל השאר.

יעקב אשר: הרי אין פה שינויים, הכול הולך באופן דיפרנציאלי, אז מה הבעיה?

יעקב אשר: למה להפריד אותם ולהשאיר כביכול את הכוח בידי מישהו אחר לעשות את זה?

יעקב אשר: אם יש להם אפשרות לעשות יותר, אז יעשו יותר.

יעקב אשר: מהחריגה.

אלעזר שטרן: מההחרגה, שיחול עליהם הדין הרגיל.

יעקב אשר: נכון.

שושנה שטראוס: עוד פעם, אני לא יודעת איזה פריט, אבל יש לנו הרבה סוגי רישיונות.

שושנה שטראוס: המסתננים גם מוגדרים כעובדים זרים, יש מבקשי מקלט.

שושנה שטראוס: ברגע שמוחקים את הפריטים האלה, אנחנו יוצרים עולם לא ברור.

שושנה שטראוס: אם אתם מדברים על היצמדות לענפים של עובדים זרים שאתם מכירים: סיעוד, בניין, חקלאות, אנחנו נצטרך להתייעץ כי זה שינוי מאוד משמעותי לעומת מה שהוגש.

שושנה שטראוס: צריך להגדיר את ההצעה, מה בדיוק רוצים.

שושנה שטראוס: למחוק את כל חוק הכניסה לישראל - - -

יעקב אשר: אנחנו ננסח את זה - - -

עמית הלוי: ב-(35) וב-(36) צריך להשאיר, למעט - - -

קריאה: - - - בתחומים אחרים של חוק הכניסה - - -

יעקב אשר: חבר'ה, כשמישהו מדבר - - -

אלעזר שטרן: באיזה תחומים אתם רוצים?

עמית הלוי: יעקב אמר, הענפים הרגילים.

עמית הלוי: הבנו עכשיו בדיוק מה הבעיה, למה זה מסבך.

אלעזר שטרן: סיעוד, בניין, חקלאות?

עמית הלוי: סיעוד, בניין, חקלאות – כן.

עמית הלוי: הענפים האלה שרלוונטיים.

אלעזר שטרן: עוד דברים?

אלעזר שטרן: רק שלושת אלה?

עמית הלוי: אני לא בקיא.

עמית הלוי: שושנה צריכה לומר.

עמית הלוי: עכשיו הבעיה ברורה.

עמית הלוי: ברור שצריך להגדיר אותה, לא צריך להתבייש בזה.

עמית הלוי: צריך להשאיר אותם ב-(35), למעט הענפים שיופיעו - - -

אלעזר שטרן: החרגה על ההחרגה.

עמית הלוי: בדיוק.

 << אורח >> דוד ימין: אולי שושנה תוכל לפרט, היא בטח יודעת יותר טוב מכולנו.

שושנה שטראוס: אולי נעמה יכולה לדבר, כי היא מבינה יותר בסוגי האוכלוסיות האחרות, ואז נחזור לעובדים הזרים.

עמית הלוי: אני מציע שתעבירי לוועדה פה את רשימת הענפים, ונעשה החרגה על החרגה, כדי לפתור את הבעיה.

שושנה שטראוס: אין לנו רשימת כל הענפים, ונעמה שרצתה לדבר, היא יכולה להסביר יותר לגבי הנושאים האחרים.

שושנה שטראוס: שוב, תסבירו לנו מה אתם רוצים שנחריג, נתייעץ ונחזור מהר לוועדה.

שושנה שטראוס: לגבי בניין, נתנאל חזר.

אלעזר שטרן: - - - לעובד זר - - -

 << אורח >> דוד ימין: אפשר להציע הצעה?

אלעזר שטרן: - - - הוחרג מחמישה ענפים.

אלעזר שטרן: זה היה סיעוד, בניין, חקלאות, תעשייה ומסעדנות.

אלעזר שטרן: יכול להיות - - -

עמית הלוי: אפשר להשתמש בזה, נכון?

 << אורח >> דוד ימין: זו רק הצעת נוסח.

 << אורח >> דוד ימין: אפשר גם להשתמש בברירת מחדל הפוכה, להגיד מה לא ימועט, ואז אתה קובע שהמסתננים - - -

אלעזר שטרן: - - -

 << אורח >> דוד ימין: במקום לפרט מפורשות - - -

עמית הלוי: החרגה על החרגה - - -

 << אורח >> דוד ימין: בדיוק.

 << אורח >> דוד ימין: לעשות דבל נגטיב.

שושנה שטראוס: אי-אפשר לעשות דבל נגטיב.

שושנה שטראוס: יש לנו, אני חושבת, לפחות 100 סוגי אוכלוסיות שונות.

שושנה שטראוס: ושוב, נעמה או יואל יוכלו לפרט.

שושנה שטראוס: יואל אחראי לפחות על רשות האוכלוסין.

שושנה שטראוס: ואז אולי נוכל לחזור לענפים של העובדים הזרים שאתם מבקשים לכלול, ולהתייעץ לגביהם.

עמית הלוי: שושנה, יש לי הצעה.

עמית הלוי: למה לא לומר - - -

יעקב אשר: "למעט מסתננים", זה הכול.

שושנה שטראוס: זה לא רק מסתננים, יש עוד הרבה אוכלוסיות שיש בעיה לכלול אותן.

שושנה שטראוס: אני מאוד מבקשת שתתנו לנעמה פלאי.

שושנה שטראוס: היא התחילה לדבר והשתיקו אותה.

שושנה שטראוס: היא גם מהלשכה המשפטית שלנו.

שושנה שטראוס: אני עוסקת בעובדים זרים, היא מכירה את יתר האוכלוסיות.

יעקב אשר: נעמה פלאי, בבקשה.

יעקב אשר: אני רק מבקש דבר אחד, אני רוצה שתכינו לי עכשיו רשימה, אני מקווה שלא תפספסו משהו, של הדברים המקובלים, הנורמליים, שאתם יודעים לעבוד עם זה.

יעקב אשר: כמו שדיברנו: חקלאות, בניין, כמובן סיעוד וכל הדברים האלה, שיהיה לנו עכשיו לקרוא כאן בחוק, כדי שנוכל לסיים את העניין הזה.

יעקב אשר: בבקשה, נעמה.

נעמה פלאי: יש לנו הרבה מאוד סוגים של אשרות ורישיונות בחוק הכניסה לישראל, ולכן אם אנחנו רוצים להחריג את זה לנושא של עובדים זרים בתחומים הרלוונטיים, צריך לכתוב את זה באופן מפורש, ורק את מי שאנחנו מחריגים, מכיוון שההחרגה היא על ההארכות.

נעמה פלאי: ההחרגה הכללית היא על הרבה מאוד סוגים של אשרות ורישיונות, יש כאן רישיונות מסוג א'5, יש לנו תיירים ויש לנו הרבה מאוד סוגים של רישיונות, ולכן נצטרך מבחינת ניסוח לכתוב באופן מפורש את סוגי הרישיונות שמדברים על עובדים זרים.

נעמה פלאי: ב'1, זה נקרא, עובד זר, מסוג כך וכך.

נעמה פלאי: זה עניין של ניסוח, אבל לעשות את זה ספציפית ולא למחוק את כל פרט (35) בבקשה.

עמית הלוי: מצוין.

עמית הלוי: ב'1 מסוג כך וכך.

יעקב אשר: תכינו כדי שבסוף ההקראה נתקן את זה.

שושנה שטראוס: לגבי בניין לא שמענו את משרד השיכון.

אלעזר שטרן: לא הבנתי מה אמרת.

אלעזר שטרן: היתר מסוג ב'1?

עמית הלוי: רק ב'1, כי יש גם תיירים.

עמית הלוי: רק ב'1, שזה עובדים זרים, מסוג כך וכך.

עמית הלוי: היא תפרט לך.

עמית הלוי: היא תשלח לך עכשיו מפורט.

אלעזר שטרן: נעמה, האם תוכלי לשלוח לי באיזה צורה את הניסוח?

נעמה פלאי: אנחנו צריכות לתאם בינינו, שושנה ואני, וננסה לשלוח לכם.

שושנה שטראוס: אנחנו צריכים להתייעץ עם המשרד.

יעקב אשר: תמשיך להקריא בבקשה, אדוני היועץ המשפטי.

אלעזר שטרן: אנחנו בעמ' 13 בפרט (43).

שירי נוימן: צריך להוסיף בתוספת השישית החרגה נוספת?

אלעזר שטרן: לפי החלטת הממשלה מותר להוסיף פה עוד פרט שזה הדרכון לפי חוק הדרכונים.

אלעזר שטרן: סעיף 6 הוא הוראת שעה שמבהירה את פרט (57).

אלעזר שטרן: סיימנו לקרוא.

עמית הלוי: נשמע קודם את נתנאל ממשרד השיכון, שרצה קודם לדבר.

עמית הלוי: כיוון שאנחנו עוד בתוך המכסה, נתנאל, מה אתה אומר לגבי ה-1,200 איש האלה, לאפשר - - -

נתנאל לפידות: התייעצתי עם המשרד ועם השר, ואחרי התייעצות פנימית עם גורמי המקצוע ועם לשכת השר, העמדה שלנו נשארת שאנחנו סבורים שלא צריך לבצע את ההארכה הזאת.

איתן גינזבורג: אני מסכים איתם.

עמית הלוי: למה?

עמית הלוי: זה בתוך המכסה.

עמית הלוי: למה זה מפריע לך, איתן?

עמית הלוי: הרי זה בתוך ה-16,000.

עמית הלוי: זה בתוך המכסה.

עמית הלוי: יש קבלנים שיש להם עכשיו עובדים, הם אומרים: אנחנו צריכים עוד חודשיים.

עמית הלוי: זה בתוך המכסה.

עמית הלוי: הממשלה מגדירה מכסה לעובדי בניין.

איתן גינזבורג: אם לכל העובדים הזרים בענף הבנייה יש ויזה, היתר שהייה בארץ, עד ה-31 בדצמבר 2021, ויש קבוצה מסוימת של 1,300, שיש להם הסתכלות מסוימת אחרת בעיני משרד השיכון – אני לא רוצה לפרט עכשיו בתוך הוועדה – לא נראה לי שבתוך המסה הגדולה - - -

עמית הלוי: הם יודעים מה עושים כל ה-1,300?

איתן גינזבורג: כן, כי הם בפיקוח.

עמית הלוי: אני אראה לך שלושה קבלנים שנדפקים מזה.

יעקב אשר: אני מציע לדבר על זה בסוף.

איתן גינזבורג: אתה משאיר את זה בצריך עיון?

יעקב אשר: לא.

יעקב אשר: נשאיר את זה לסוף.

עמית הלוי: ד"ר איתי גור אריה, בבקשה.

איתי גור אריה: שלום לכולם, אני יושב-ראש איגוד רופאי הכאב וחלק מהר"י כמייצג של הרופאים.

איתי גור אריה: אני רוצה לדבר לגבי רישיון לקנביס.

איתי גור אריה: רישיון של קנביס שניתן למטופלים הוא רישיון שהוא למעשה גם מרשם.

איתי גור אריה: זאת אומרת, כל חולה שמקבל רישיון, הוא מקבל בדרך כלל רישיון לחצי שנה, שיחד איתו הוא מקבל הנפקה של שישה מרשמים לקנביס רפואי, שיספיק לו לחצי שנה.

איתי גור אריה: פעם בחצי שנה הוא חוזר לרופא שלו כדי לעשות הערכה וחוות-דעת נוספת, ואז הארכה חוזרת של הרישיון.

איתי גור אריה: כרגע המצב הוא שבגלל ההארכות האלה החולים האלה לא מגיעים לצורך הבדיקות, הם לא מוערכים על ידי הרופא, ובאופן אוטומטי, לא רק שהם מקבלים רישיון, הם גם מקבלים מרשמים.

איתי גור אריה: זאת אומרת, זה כמו שאתה תלך לרופא, תקבל מרשם לפניצילין ובהחלטת ממשלה יחליטו שאתה תקבל פניצילין לעוד שלושה חודשים.

איתי גור אריה: מעבר לכל זה, השם של הרופא מופיע גם על הרישיון וגם על המרשמים כאילו הוא זה שנתן את המרשם, למרות שזה מרשם רפואי לכל דבר ואין שום סיבה שהרופא ייקח אחריות על הדבר הזה.

איתי גור אריה: מצד שני, כמובן אנחנו לא רוצים לפגוע בחולים, כמובן אנחנו מבינים את הבעיות של הקורונה, אבל שירותי הרפואה במדינת ישראל נשארים פתוחים גם בתקופות הסגרים, זאת אומרת, בתי החולים פתוחים, המרפאות פתוחות, קופות החולים פתוחות, ככה שלמטופל אין בעיה לנגישות לאותם מקומות.

איתי גור אריה: ואם אנחנו מדברים על אנשים מבוגרים, שאנחנו לא רוצים שיצאו מהבית ולא ייחשפו לנגיף הקורונה, יש אישור של משרד הבריאות לבצע את ההערכות האלה בצורה של טלמדיסין, זאת אומרת, אתה יכול לנהל שיחה בווידיאו עם המטופל, בווטסאפ, ויחד איתו לעשות הערכה, להחליט שזה המצב הנכון, שאין לו תופעות לוואי, ואז להעלות, להוריד או לעשות כל דבר.

איתי גור אריה: כך שהחולה, המטופל, לא נפגע מזה שלא יהיו אותן הארכות טכניות.

איתי גור אריה: הפחד שלנו, מעבר להארכות הטכניות, שהן הולכות וחוזרות על עצמן, ואז החולים יוצאים מהסדר של הטיפול שלהם, הם לא מגיעים עם הערכות מרופא המשפחה שלהם, ואנחנו מסכנים אותם.

איתי גור אריה: תודה.

דן לרגמן: אני מייצג את ההסתדרות הרפואית לישראל.

דן לרגמן: בנוסף לכל הדברים שד"ר גור אריה אמר, אני רק אציין שפנינו בעניין הזה למשרד הבריאות גם בגרסה הקודמת של חוק ההארכות, ופנינו גם במכתב לאגף מדיניות ורגולציה.

דן לרגמן: בפנייה הראשונה שלנו למשרד הבריאות הטענות שלנו נדחו בעניין הזה, לא היה הסבר מספק למה לא להחריג את רישיונות השימוש בקנביס רפואי מתחולת החוק – זה כמובן לא בסמכות של משרד הבריאות, אבל זה משהו שהיה חשוב מבחינתנו לציין – ולא קיבלנו בעניין הזה תשובה מאגף מדיניות ורגולציה, רק ראינו שבגרסה שהוגשה לדיון בוועדה, רישיונות השימוש לא נכללו בתוספת השישית או השנייה, בהחרגות, ואנחנו חושבים שנכון להוסיף אותם לשם, לאור העובדה שרישיונות שימוש רבים בפועל הם כבר מוחזקים על ידי מטופלים שלא ראו רופאים במשך תקופות מאוד מאוד ארוכות, ויכולים לקבל מוצרים כאלה בלי הערכה או פיקוח רפואי בכלל.

עמית הלוי: נוהל קבלת האישור מהרופא לחולה שזכאי לקנביס רפואי זה לא כמו שאני מתקשר לרופא המשפחה ומקבל הארכה אפילו בטלפון?

איתי גור אריה: הוא קצת יותר מורכב.

איתי גור אריה: אתה לא יכול להתקשר סתם לרופא, אתה צריך לשלוח לו מכתב מרופא המשפחה, שאכן ירדת בתרופות האחרות למשל, התרופות האופיואידיות שהן בעייתות או כל דבר אחר, שאין לך תופעות לוואי, ואז מאשרים לך.

איתי גור אריה: כן, אנחנו שולחים, אבל אז מוציאים לו רישיון, שזה רישיון ממוחשב, שנשלח לחולה במייל או בפקס, תלוי במה שיש, אבל בכל מקרה החולה לא נפגע.

איתי גור אריה: ברגע שאתה מוציא הארכה, משרד הבריאות שולח באופן ישיר למטופל רישיון ושלושה עד שישה מרשמים לשלושה חודשים עד החצי השנה הקרובה, אבל עדיין משאיר את השם של הרופא גם על הרישיון וגם על המרשמים, למרות שהרופא לא ראה אותו ולא אישר את המרשמים האלה.

עמית הלוי: הבנתי.

עמית הלוי: בהצעה שלכם עדיין מה שהוא נתן לו, שלושה, ארבעה, חמישה או שישה מרשמים, אתה אומר שבמקום שהתוקף שלהם יהיה לשישה חודשים, שיוכלו להאריך את זה לצורך העניין בחודשיים.

איתי גור אריה: לא.

איתי גור אריה: אני אומר שאם אתה למשל מקבל טיפול רפואי, והרופא אומר לך: קח לשישה חודשים, תבוא אליי בעוד שישה חודשים, נחליט אם אתה רוצה לשנות את זה, לעלות את זה, להפסיק את זה, כל דבר שהוא.

איתי גור אריה: ברגע שאתה אומר: לא, על ידי הארכות טכניות אני ממשיך להאריך, אתה ממשיך לתת לו קנאביס בלי שום פיקוח רפואי.

 << אורח >> דוד ימין: דוד, אתה רוצה להתייחס לזה?

 << אורח >> דוד ימין: לא מדובר על הגדלת האישורים - - -

 << אורח >> דוד ימין: ברור, אדוני.

 << אורח >> דוד ימין: אני מעדיף שמשרד הבריאות יתייחס לזה.

עמית הלוי: האם יש התנגדות להארכת רישיון לקנביס רפואי לחודשיים?

עמית הלוי: לא הארכת המרשמים כמובן, אלא רק הארכת - - -

איתי גור אריה: זה הולך ביחד.

עמית הלוי: כן, אבל זה לא הגדלה.

עמית הלוי: בבקשה.

שרונה עבר הדני: ברצוני קודם כול להבהיר, יש לנו מבחינת מטופלים המחזיקים ברישיונות לשימוש בקנביס למטרות רפואיות שתי קבוצות.

שרונה עבר הדני: יש קבוצה אחת, שבהתאם לצווי ביניים שניתנו על ידי בג"ץ, הרישיונות שלהם מוארכים ומוארכים שוב לתקופות מאוד מאוד ממושכות.

שרונה עבר הדני: החוק הזה לא רלוונטי, זה מוסדר תחת ההחלטות של בית המשפט, שגם שקל את השיקולים שלו, ואני לא חושבת שצריך להרחיב כאן בנושא הזה.

שרונה עבר הדני: בתקנות שעת החירום המקוריות אכן החרגנו את הרישיונות האלה לשאר המטופלים ולאחר חשיבה נוספת התקבלה החלטת מדיניות שבמסגרת החוק ההחרגה הזאת בוטלה.

שרונה עבר הדני: הדברים של ד"ר גור אריה וההסתדרות הרפואית הם אכן כבדי משקל, אבל צריך לשים לב ולמקד במה דברים אמורים.

שרונה עבר הדני: לגבי המטופלים שאינם נכללים תחת הצווים, מדובר לכל היותר בהארכה של שלושה חודשים, וכפי שהובהר גם בתחילת הדיון דנן, אין הארכות על הארכות.

שרונה עבר הדני: זו הארכה פעם אחת.

שרונה עבר הדני: בהינתן כל זאת, ולאחר שהדברים נשקלו, לא נמצא לנכון להחריג אותם במסגרת ההחרגות הנוכחיות.

שרונה עבר הדני: אני אוסיף שבמקרים פרטניים רישיונות מבוטלים.

שרונה עבר הדני: ולבסוף, לגבי ההודעות לרופאים, יש כאן בהחלט קושי מסוים, שזה חלק מהבעיה של הארכות אוטומטיות שמתערבות בשגרת העבודה הרגילה.

שרונה עבר הדני: יש לנו מערכת ממוחשבת שמטפלת בדברים, והיכולת שלנו להתחיל לשנות את המערכת כדי שפעולות אוטומטיות שנעשות כרגיל לא יתבצעו בגלל שנכנס לנו חוק שמשנה את הליך העבודה הרגיל, אנחנו פשוט לא עומדים בקצב השינויים.

שרונה עבר הדני: אבל בכל מקרה, אם יתעורר מצב שיש חשש או חשד שיבואו בתלונות כלפי רופא, שמא הוא אחראי להארכה האוטומטית, אנחנו נוכל לפרט ולאשר מתי זה כן נעשה בהמלצתו ומתי לא נעשה בהמלצתו.

שרונה עבר הדני: אנחנו גם מנסים לפתח את המערכת שתיתן מענה כדי שבמקרה של הארכה אוטומטית יהיה ברור שזה הארכה אוטומטית ולא הארכה על פי המלצה, אבל כאן אני חייבת לחזור ולהדגיש, זה קושי טכנולוגי.

שרונה עבר הדני: שינויים במערכת בסדר הגודל הזה זה מחייב פיתוח ולא תמיד אפשר לעשות את זה בסד הזמנים שמוצא.

דן לרגמן: אם יורשה לי רק להתייחס במספר מילים למה שעורכת הדין, נציגת משרד הבריאות ציינה, הר"י השמיעה את הטענות שלה גם בעתירה שמתנהלת עדיין בבג"ץ.

דן לרגמן: בצו ביניים שבג"ץ הוציא ביום 8 במרץ 2020, נוכח הטענות של הר"י, הוא קבע שההארכות הבאות מכוח צו הביניים צריכות להיות כפופות גם למעקב ופיקוח - - -

שרונה עבר הדני: כאמור הארכות לפי הצו הן לא נשוא הדיון כאן.

שרונה עבר הדני: חד-משמעית לא.

עמית הלוי: לכם יש עמדה בעניין?

שירי נוימן: העמדה שלנו שזו ההחלטה המקצועית של המשרד בעניין הזה.

שירי נוימן: גם אנחנו וגם משרד המשפטים חושבים כך.

עמית הלוי: שתהיה הארכה אוטומטית בשליש?

שירי נוימן: מה שמשרד הבריאות הביע בעמדתו.

שירי נוימן: אנחנו עם משרד הבריאות בעמדה שלו.

שרונה עבר הדני: כאמור מדובר בהארכה של עד שלושה חודשים.

שרונה עבר הדני: אין רישיונות טיפול שהם מעבר לשנה.

איתי גור אריה: זאת אומרת, ההארכה של אותם שלושה חודשים היא חד-פעמית.

איתי גור אריה: זאת אומרת, לא יהיה מצב - - -

שרונה עבר הדני: היא חד-פעמית, אין הארכה על הארכה.

איתי גור אריה: לא שאחרי חצי שנה עוד פעם הוא יקבל.

שרונה עבר הדני: לא.

שרונה עבר הדני: זה לא המנגנון של החוק.

שרונה עבר הדני: וזאת להבדיל מהארכות שמתבצעות על פי צו בית משפט, שכאמור זה לא נושא הדיון פה.

איתי גור אריה: אני חולק עליו כמובן, אבל זה צו בית משפט.

איתי גור אריה: כבר היום אנחנו נמצאים למעלה מחצי שנה בהארכות הטכניות האלה.

איתי גור אריה: למעשה לא צריכים להישאר חולים בהארכות האלה, כי כבר הארכתם - - -

שרונה עבר הדני: כל פעם זה מנה אחרת של מטופלים שמקבלים את ההארכה - -

איתי גור אריה: אני מבין, אני רק שואל שוב - - -

שרונה עבר הדני: - - בהתאם לתקופת פקיעת הרישיון.

איתי גור אריה: - - - לשלושה חודשים, אני הארכתי לו לחצי שנה עכשיו.

איתי גור אריה: האם הוא שוב זכאי לשלושה חודשים או לא?

איתי גור אריה: זהו?

איתי גור אריה: פעם בקריירה שלו מותר לו הארכה מינהלית?

יעקב אשר: תשובה.

 << אורח >> דוד ימין: יובל, אתה רוצה להתייחס לחידוד המשפטי פה?

שרונה עבר הדני: אציין שהשאלה של ד"ר גור אריה מעלה שאלה אחרת, שהיא רוחבית, לגבי כל החוק.

שרונה עבר הדני: במקרה שאדם קיבל רישיון לצורך העניין של שישה חודשים בתוך התקופה של השנה הקרובה וזה הוארך, ואחר כך קיבל עוד רישיון, האם הרישיון החדש צריך יהיה להאריך אוטומטית, כי זה נחשב רישיון חדש?

שרונה עבר הדני: להבנתי החוק מתייחס לרישיונות ולא לבעל רישיונות.

יעקב אשר: סיימנו בזום וסיימנו הקראה, עכשיו יש לנו שלושה נושאים, ואני רוצה לסכם אותם ולהגיע להצבעה.

יעקב אשר: לגבי הנושא של עובדים זרים, יש לנו רשימה – ניר קפלן, התאחדות המלונות, ממש בקצרה.

ניר קפלן: כבוד היושב-ראש, שלום לך ושלום לחברי הוועדה.

ניר קפלן: אנחנו תעשיית יצוא, 40% מייצוא השירותים של ישראל זה המלונות.

ניר קפלן: אנחנו מעסיקים כרבע מיליון ישראלים האחראים ל-6% מהתוצר של המדינה.

ניר קפלן: עד עכשיו לא נתנו לי זכות דיבור, ונאמרו פה דברים חשובים מאוד.

ניר קפלן: בכלל אני שמח מאוד שסוף סוף יש לי זכות דיבור.

ניר קפלן: נאמרו פה דברים כשאדוני היה וגם כשאדוני לא היה בעניין ההיתר הזמני.

ניר קפלן: ההיתר הזמני הוא מאוד קריטי, בעיקר למלונות הקטנים, לעסקים הקטנים, המסעדות, אולמות האירועים, המכבסות – העסקים הקטנים שקורסים.

ניר קפלן: אני לא מדבר כרגע בשם הרשתות.

ניר קפלן: חצי מהחברים אצלנו בהתאחדות המלונות זה המלונות הקטנים, העצמאיים, המשפחתיים.

ניר קפלן: למשל מלון אסטוריה בטבריה, מלון בן 100 חדרים, אבי זנדברג – המלון קיים כבר עשרות שנים.

ניר קפלן: כמובן הוא עובר שיפוצים כל הזמן.

ניר קפלן: 70 שנה הוא עם רישיונות עסק.

ניר קפלן: הסתיים לו רישיון העסק בסוף 2019, הוא קיבל דרישה לחדש אישורים.

ניר קפלן: אין לו שום בעיה, יש לו ספרינקלרים, יש לו הכול, אבטחה, כיבוי אש – הכול סבבה.

ניר קפלן: הוא קיבל דרישות לאישורים.

ניר קפלן: באו אליו למלון: תן לנו אישור נגישות חדש, אישור שהמצלמות טובות וכו', קח היתר זמני לשלושה חודשים.

ניר קפלן: רצה הגורל ובחודש מרץ נחתה עלינו הקורונה וכל המלונות נסגרו.

ניר קפלן: אדוני וחברי הוועדה חצי מהמלונות בישראל עדיין סגורים ולא נפתחו מאז חודש מרץ.

ניר קפלן: גם בקיץ הם לא נפתחו.

ניר קפלן: הדברים שאתם רואים באילת ובים המלח זה לא רוב המלונות בארץ.

ניר קפלן: אותו עסק, אותו אבי זנדברג באסטוריה בטבריה יצא לחל"ת, הוא גם הבעלים, הוא גם המנכ"ל, הוא גם פקיד הקבלה והוא גם עושה את החשבונות.

ניר קפלן: אין לו איך לעשות ולא היה לו איך לעשות את חידוש הרישיון, למשל לקרוא ליועץ הנגישות, שייתן לו עוד פעם אישור, שזה מלון שמוכר לרשויות, הוא לא חדש, יש לו את כל האישורים, הוא לא שינה שום דבר, יש לו ספרינקלרים, יש לו בטיחות, יש לו הכול.

ניר קפלן: והוא קיבל היתר זמני לשלושה חודשים.

ניר קפלן: ההצעה של משרד ראש הממשלה, שאני מאוד מעריך אותם, אבל ההצעה הזאת לא מספיקה.

ניר קפלן: להאריך לו את ההיתר הזמני בעוד שלושה חודשים זו בדיחה.

ניר קפלן: למעשה כבר עבר תוקף הרישיון שלו.

ניר קפלן: תוקף הרישיון שלו הסתיים במרץ, בחלק מהמלונות התוקף הסתיים ביוני 2020, והם עומדים היום בפני שוקת שבורה.

ניר קפלן: אלה עסקים שהם בעצמם הולכים, הם בעצמם עושים, מרימים את הביוב וכו', אין להם עובדים.

ניר קפלן: כולם שם בחל"ת, הם לא ראו שקל הכנסה.

ניר קפלן: אלה מלונות שעובדים על תיירות מחו"ל, הם עדיין סגורים.

ניר קפלן: המצב הוא בקנטים.

ניר קפלן: יש אצלנו עשרות פשיטות רגל.

ניר קפלן: אדוני היושב-ראש וחברי הוועדה, עשרות פשיטות רגל.

ניר קפלן: במסעדות – אני הולך פה בתל אביב, רח' בן יהודה סגור, באבן גבירול רבע מהחנויות סגורות, בדיזינגוף – סגורות.

ניר קפלן: זה לא שהם סגרו, יש שלט להשכרה, זה פשיטת רגל.

ניר קפלן: דיזינגוף, הרחוב הכי טוב לכאורה בעיר, שליש מהחנויות פה סגורות עם שלט להשכרה.

ניר קפלן: המלונות, אתם לא רואים את זה, אבל יש עשרות מלונות בפשיטות רגל, בהליכים, עם כונס והכול.

ניר קפלן: המצב רע.

ניר קפלן: מה ביקשנו?

ניר קפלן: ביקשנו בסך הכול שאת ההיתר הזמני יאריכו עד שנה, ופתרון שאולי אדוני יסכים לו, שנעשה שברירת המחדל תהיה שמאריכים את ההיתר הזמני למי שהיה לו, לעד שנה, ואם יש רשות ספציפית, יש לה בעיה עם עסק ספציפי, עם בית מלון ספציפי בחיפה, שמזהם לה את הקישון, לא יודע, או בירושלים, שאני לא יודע מה הוא עושה, היא תוכל להתנגד ספציפית לבית המלון הספציפי.

ניר קפלן: אבל לפי הפארטו, 80%-20% – 80% הם שומרי חוק, בואו נעזור להם.

ניר קפלן: אנחנו בקריסה.

עמית הלוי: עוד פעם את ההצעה שלך.

עמית הלוי: סליחה, לא הבנתי.

עמית הלוי: כולם עד שנה, חוץ מ - - -

ניר קפלן: חברי משרדי הממשלה השונים הם אנשים שבעים, הם לא חוו את הקורונה.

ניר קפלן: אנחנו כולנו בקיצוצי שכר, חצי מאיתנו בחל"ת, פשיטות רגל על ימין ועל שמאל.

ניר קפלן: יש אנשים שעושים עובדתם נאמנה אומנם במשרדי הממשלה, אבל הם לא חוו קורונה, הם לא יודעים מה זה.

ניר קפלן: הם אומרים: נראה לנו שלא צריך להאריך, נראה לנו שזה יספיק להם.

ניר קפלן: מה זה "נראה לנו"?

ניר קפלן: אנחנו בפשיטות רגל.

ניר קפלן: אני מחייך מרוב עצב.

ניר קפלן: אדוני, אנחנו צריכים עזרה.

ניר קפלן: זה התפקיד של הכנסת.

עמית הלוי: ניר, תודה רבה.

עמית הלוי: לא הרגשתי שאף אחד ממשרדי הממשלה מזלזל פה בעסקים.

עמית הלוי: השאלה היא רק איך לעשות את הדבר הכי טוב.

עמית הלוי: רק לא שמעתי את ההצעה שלך.

עמית הלוי: אתה מציע עד שנה, למעט מה?

ניר קפלן: ההצעה היא שברירת המחדל תהיה כזאת, שכל העסקים שהיו בהיתר זמני, יוארך להם ההיתר הזמני בשנה, למעט אלה שנותני האישור, כבאות, איכות הסביבה, משטרה, באופן ספציפי לא רוצים להאריך להם.

ניר קפלן: למשל יש בית מלון שהוא עבריין סדרתי, והוא מוכר כעבריין סדרתי, ולא רוצים להאריך לו, כי הוא צפצף על החוק, אני לא שומר עליו, אין בעיה, לו ספציפית אל תאריכו את ההיתר הזמני.

גילי צימנד: אני מתחברת לבעיה ומבינה אותה לגמרי, אבל אני רוצה להציע מכיוון אחר.

גילי צימנד: אני רוצה להציע שכל מי שהיה סגור ולא עבד, שיביא אישור על כך, תצהיר עורך דין שהוא סגור ולא עבד, יוארך לו לשנה.

גילי צימנד: אנחנו לא חוששים ממי שסגור ולא עבד שעלול לזהם או לפגוע בסביבה, זה ברור לנו.

גילי צימנד: זה חד-משמעית.

גילי צימנד: לעומת זאת, כל האחרים שעובדים, קיבלו היתר זמני לשלושה חודשים, מכיוון שהם עובדים ועלולים לזהם ועלולים לפגוע בסביבה, לא יוארך להם לשנה.

גילי צימנד: יפנו אלינו, רשות הרישוי, נעשה הערכת סיכונים, נוכל לאשר הארכה נוספת לעוד שלושה חודשים, אם הסיכון הוא נמוך.

גילי צימנד: אבל ככלל ההארכה היא לשלושה חודשים, למעט מי שיביא תצהיר שהוא סגור ולא עובד.

גילי צימנד: כמובן לגביהם ניתן להאריך לשנה.

עמית הלוי: אבי שטרן, יו"ר ועדת תכנון ובנייה באלעד.

עמית הלוי: בבקשה.

 << אורח >> אבי שטרן: אני מדבר לגבי הארכות של נושא רישוי ותכנון ובנייה, גם תב"עות וגם רישוי והיתרים.

 << אורח >> אבי שטרן: ההארכה שנוצרה היא מ-2021, שלושה חודשים או שישה חודשים, תלוי לפי סוג ההיתר.

 << אורח >> אבי שטרן: הייתה לנו כבר הארכה מכיוון ה-1 בינואר 2020 עד דצמבר 2020, אני חושב שזה קצת לא מספק לנו הארכה שתתחיל רק מעכשיו או רק מספטמבר 2020.

 << אורח >> אבי שטרן: אני כן אומר לעשות הארכת אישורים רגולטוריים בנושא תכנון ובנייה ורישוי.

 << אורח >> אבי שטרן: לא רישוי עסקים, אלא תכנון ובנייה וועדות רישוי.

 << אורח >> אבי שטרן: אם אפשר לעשות הארכה שתמשיך מההיתר הראשוני לעוד חצי שנה עד שנה, דברים שיועילו לוועדות הרישוי.

 << אורח >> אבי שטרן: דבר נוסף, אם אפשר, כל נושא המאשרים הנוספים, כמו משרד הבריאות, חברת החשמל, פיקוד העורף, אלה נושאים שאין בהם בעיות בטיחות להארכתם לעוד חצי שנה, שנה, אלה לא דברים שמשתנים.

 << אורח >> אבי שטרן: זה לא כמו רישוי עסקים וכדומה, שיש לנו דברים משתנים.

 << אורח >> אבי שטרן: יש לנו פקיד היערות וכל מיני גורמים נוספים שמאשרים.

 << אורח >> אבי שטרן: זה לוקח המון זמן, במיוחד בתקופה הזאת כל פעם אנחנו עובדים און אנד אוף, כל הזמן פתיחה-סגירה, גם האדריכלים, גם המגישים וגם מגישי התב"עות מאוד מתקשים בזה.

 << אורח >> אבי שטרן: נשמח שיהיה המשך הארכה ולא הארכה מחודשת, כי זה יגרום לפקיעה של אישורים.

 << אורח >> אבי שטרן: תודה.

עמית הלוי: תודה, אבי.

עמית הלוי: יש הרי כמה היתרים שממילא החרגנו אותם ל-12 חודשים לטובה, היתר לפי סעיפים 145 - - -

 << אורח >> אבי שטרן: שזה יימשך כהמשך להארכה הראשונית שנעשתה מינואר 2020 ולא שנגרום לפקיעה עכשיו של אלה שלא הצליחו בשלושה החודשים האחרונים לייצר תשובות.

 << אורח >> דוד ימין: בשביל זה אנחנו צריכים את דרור לווינגר.

עמית הלוי: אני רק מוודא מה האישורים.

עמית הלוי: כשאבי שטרן מדבר על אישורים של פיקוד העורף, דברים מהסוג הזה או הוראות של ועדות תכנון ובנייה, האם זה כלול בשלושת הדברים שמופיעים בתוספת הרביעית שאותם הארכנו לשנה, עד סוף 2021, או שיש פה עוד דברים בינך לבין משרד השיכון?

עמית הלוי: נשמע את דרור.

 << אורח >> אבי שטרן: יש שם סעיפים של היתר לשנה, יוארך בשלושה חודשים או לחצי שנה.

 << אורח >> אבי שטרן: זה לא מספיק.

 << אורח >> אבי שטרן: לצערנו הרב - - -

עמית הלוי: אבי.

עמית הלוי: אבי.

עמית הלוי: אבי.

 << אורח >> אבי שטרן: - - - רת"א, רשות תעופה אזרחית וכדומה, זה דברים שלא משתנים.

עמית הלוי: אבי, אני לא בקיא מספיק כדי לומר לך.

עמית הלוי: היתר לפי סעיף 145 הוארך בשנה, לא בשלושה חודשים.

 << אורח >> אבי שטרן: זה נשמע מצוין, אבל אני צריך הארכה מההארכה הראשונה שנעשתה בינואר 2020.

עמית הלוי: הוחרג עד סוף 2021.

 << אורח >> אבי שטרן: מעולה.

עמית הלוי: זה כבר עשינו.

 << אורח >> אבי שטרן: כולל כל גורמי החוץ שמאשרים את הדברים, כמו כב"א, כמו רת"א, כמו חברת החשמל, כמו פיקוד העורף, פקיד היערות וכדומה, לא רק מפות מדידה וכדומה.

עמית הלוי: דרור ממשרד השיכון, בבקשה.

עמית הלוי: האם יש פער עם הדברים האחרים, שלא נצא מפה עם שלושה היתרים ושכחנו בדרך דברים אחרים שכלולים בהם, ואנחנו רוצים להמשיך את ההיתר - - -

מיכאל מלכיאלי: רק שאני אבין.

מיכאל מלכיאלי: מה שאתם מעלים עכשיו, זה שבתכנון ובנייה, בהיתרי הבנייה, לאפשר הארכה בלי להיכנס לפרטים איזה מסמך?

עמית הלוי: לא.

עמית הלוי: בכל האישורים באופן כללי לחוק הזה יש סעיף אחד דיפרנציאלי שאומר שאישורים שהיו עד שנה, הוארכו בשלושה חודשים באופן אוטומטי, למעט החריגות שבתוספת השישית, עד שלוש שנים בשישה חודשים ומעל שלוש שנים בשנה.

עמית הלוי: זה החוק.

עמית הלוי: למעט הדברים שמופיעים בתוספת הרביעית, אתה רואה שהיתר לפי סעיף 145 קיבל 12 חודשים.

עמית הלוי: למרות שהוא היה צריך לקבל שלושה חודשים או שישה חודשים, הוא קיבל 12 חודשים.

עמית הלוי: עד כאן נכון, דוד?

 << אורח >> דוד ימין: כן, אדוני.

עמית הלוי: עכשיו השאלה היא האם חוץ מהשלושה האלה, יש עוד דברים בהיתרי בנייה שאנחנו מפספסים פה, מהדרישות של אבי שטרן, כמייצג פה את ועדות התכנון והבנייה המקומיות.

עמית הלוי: דרור ממשרד השיכון, בבקשה.

 << אורח >> דוד ימין: מינהל תכנון.

דרור לוינגר: אישורים שהם אישורים לפי חוק התכנון והבנייה, שמינהל התכנון אחראי עליהם, הם אותם שלושה אישורים שביקשנו להוסיף לחוק לתקופה של שנה.

דרור לוינגר: אישורים של גופים אחרים, אישורים רגולטוריים, שניתנים תוך כדי תהליך ההיתר הזה, הם לא אישורים שאנחנו אחראים עליהם, אנחנו לא יודעים לומר מה הם, וגם לא יכולים לקחת אחריות על אותם גופים אחרים שנותנים את האישורים.

דרור לוינגר: כלומר, ברגע שניתן היתר הבנייה, כבר לא צריך אישור של אף אחד.

דרור לוינגר: ההיתר מוארך, ואם הוא היה פוקע, הוא מוארך בשנה.

דרור לוינגר: מה שקורה תוך כדי תהליך ההיתר, אם יש גוף שצריך לקבל אישור שלו והאישור לא ניתן או האישור פקע, לא מכוחנו ולא מסמכותנו לתת את האישור הזה.

דרור לוינגר: אם הוועדה או רגולטורים אחרים בחוק ייתנו הארכות לאישורים שלהם - - -

 << אורח >> דוד ימין: לכאורה זה נופל לדיפרנציאליות הראשונה שלנו.

 << אורח >> דוד ימין: אם זה אישור רגולטורי, זה שם.

 << אורח >> דוד ימין: אבל נשמח לראות עם נותני - - -

עמית הלוי: אתה רוצה לתכנון ובנייה לאפשר 12 חודש.

עמית הלוי: אם רצית לתת להיתר שכבר ניתן, למה אתה לא רוצה לתת גם לאישור שהוא שלב לפני כן?

עמית הלוי: למה גם אותו לא תאריך?

 << אורח >> דוד ימין: הבנתי, אדוני.

 << אורח >> דוד ימין: רק חילקתי את זה לשני שלבים.

 << אורח >> דוד ימין: האחד, לוודא עם נותני האישור שאנחנו נמצאים במקום שמדובר באישורים רגולטוריים, והשלב השני, שקופץ עכשיו, לבדוק איתם אם מבחינתם זה גם בסדר.

יעקב אשר: תשובה.

 << אורח >> דוד ימין: אני חושב שאנחנו צריכים לקבל תשובה בשני היבטים.

 << אורח >> דוד ימין: על פניו נראה שזה אישור רגולטורי, ולכן החוק חל עליו, אבל צריך לראות עם נותני האישור, אם הם מסכימים שגם אישורים מהסוג הזה יוחרגו בתוספת הרביעית - - -

יעקב אשר: כל האישורים שהם תלויי היתר, חייבים ללכת עם הקטר.

 << אורח >> דוד ימין: אנחנו מסכימים.

אלעזר שטרן: אני חושב שזה גם התיקונים שעשינו בהגדרה של אישור רגולטורי בסעיף 1.

 << אורח >> דוד ימין: נכון, אבל אז פירטנו אותם בתוספת הראשונה, כי פחדנו שיש דברים שאנחנו לא יודעים מה הם.

 << אורח >> דוד ימין: רק אלה שהכנסנו בתוספת הראשונה.

 << אורח >> דוד ימין: את הספציפיים האלה לא הכנסנו בתוספת הראשונה.

 << אורח >> דוד ימין: צריך לשמוע, אולי נותני האישור נמצאים איתנו ואפשר לשמוע אותם.

 << אורח >> דוד ימין: זה הגיע אלינו כרגע.

 << אורח >> דוד ימין: אנחנו לא מכירים את זה מלפני.

 << אורח >> דוד ימין: אם זה היה מגיע לפני, היינו מנסים לבדוק קודם.

 << אורח >> דוד ימין: אם אפשר, ננסה עכשיו, ואם לא, נחזור עם צו לוועדה.

 << אורח >> דוד ימין: אנחנו מעדיפים עכשיו כמובן.

 << אורח >> דוד ימין: אם מבחינת נותני האישור זה clear cut, אין סיבה שלא.

יעקב אשר: זה מכסה מה שהתחלת להגיד עכשיו?

אלעזר שטרן: לא.

אלעזר שטרן: נותני האישורים צריכים לעלות ולהגיד אם הם מסכימים, כי כרגע פורט בתוספת הראשונה מה כן ומה לא.

אלעזר שטרן: זה משהו שצץ כרגע.

אלעזר שטרן: הגורמים הרלוונטיים במשרד הפנים?

 << אורח >> דוד ימין: זה כל מיני רגולטורים.

 << אורח >> דוד ימין: זו שאלה שצצה עכשיו, לא הכרנו אותה קודם ולא הספקנו לברר קודם.

 << אורח >> דוד ימין: על פניו ההיגיון של אדוני הוא נכון.

 << אורח >> דוד ימין: יכול להיות שיגידו לך כן או לא.

 << אורח >> דוד ימין: אם נותני האישור נמצאים פה איתנו ויכולים לתת עכשיו תשובה פוזיטיבית, אנחנו נשמח.

יעקב אשר: האם יש לנו כאן נציג כיבוי אש, נציג פיקוד העורף, רת"א, משרד הבריאות, פקיד היערות וכדומה הקשורים לנושא ההיתרים?

יעקב אשר: חבר'ה, זו עבודה שלכם, לא שלנו.

 << אורח >> דוד ימין: ברור אדוני.

 << אורח >> דוד ימין: אם הם לא פה עכשיו, נשמח לנסות לחזור ולתקן את התוספת הרביעית ואת הראשונה עם צו בעוד שבוע או משהו כזה.

יעקב אשר: בצו ולא בחקיקה?

 << אורח >> דוד ימין: כן, לא צריך לעבור שלוש קריאות.

 << אורח >> דוד ימין: אני לא צריך לעבור שלוש קריאות ואני לא צריך לתקן חקיקה.

 << אורח >> דוד ימין: אני צריך להגיע אליכם עם צו ולתקן את זה.

עמית הלוי: בבניית בתים פרטיים, אני חושב שמה שמציק לאבי שטרן זה כיבוי אש.

עמית הלוי: פיקוד העורף זה שכונות וכו', אתה לא מקבל - - -

 << אורח >> דוד ימין: פיקוד העורף צריך לקבל לממ"ד.

עמית הלוי: אם אפשר לקבל תשובה עכשיו ולהכניס את זה בתוספת, זה יחסוך להמון לאנשים שבונים.

עמית הלוי: אני חושב שלזה מתכוון שטרן.

יעקב אשר: הוא אומר לך שהוא יביא לך את זה בצווים.

 << אורח >> דוד ימין: הגדלנו את זה לשלושה חודשים באופן אוטומטי, אבל עכשיו הדיפרנציאליות של ה-12 חודשים, יכול להיות שזה הגיוני.

 << אורח >> דוד ימין: לא היינו שם.

עמית הלוי: אם בשלושה חודשים נוסיף את זה בצו, אין בעיה.

יעקב אשר: לגבי השאלה ששאל אבי שטרן עם הארכה על הארכה, אמרת לו שלא צריך, עמית?

אלעזר שטרן: ההארכה היא רק פעם אחת.

אלעזר שטרן: אין הארכה על הארכה.

אלעזר שטרן: באופן גורף אין הארכה על הארכה.

עמית הלוי: מה זה?

יעקב אשר: בנושא של היתרי בנייה.

עמית הלוי: מה זאת אומרת אין הארכה על הארכה?

אלעזר שטרן: כמו שאמרתי מתחילת הדיון, ההארכה היא פעם אחת.

אלעזר שטרן: זה לא מוארך, ואם זה פוקע, זה מוארך שוב.

אלעזר שטרן: זה מוארך פעם אחת.

עמית הלוי: זה מוארך פעם אחת, רק שבכל מקרה ראש הממשלה יכול, כמו שכתוב פה, להאריך - - -

אלעזר שטרן: לא.

אלעזר שטרן: ראש הממשלה יכול בצו שהוועדה תאשר – הוא יכול לקבוע בתוספת הרביעית שזה לא יוארך לשלושה חודשים, אלא לשישה חודשים.

עמית הלוי: לכן זאת האפשרות שלנו עכשיו, בחודש הזה, בשבוע הזה.

עמית הלוי: אם אתה לא רוצה עכשיו לבקש אישור מכיבוי אש - - -

אלעזר שטרן: זה לא יהיה שוב.

אלעזר שטרן: לא תהיה עוד הארכה.

עמית הלוי: לא.

עמית הלוי: תוגדר הארכה שונה, משלושה חודשים ל-12 חודשים, כמו שהם עשו להיתר הבנייה.

עמית הלוי: אתה אומר בצדק, שהשלבים להיתר, אם רוצים שאדם יבנה בית - - -

יעקב אשר: אבל ההיתר עצמו - - -

עמית הלוי: ההיתר עצמו הוא ל-12 חודשים, הוא בתוספת הרביעית.

יעקב אשר: אם יצטרכו הארכה נוספת?

עמית הלוי: אחרי 12 חודשים?

דרור לוינגר: צריך לומר שיש ממילא סמכות לבקש הארכה להיתר ואפשר להאריך שוב בשלוש שנים נוספות את ההיתר.

דרור לוינגר: זו סמכות שיש לרשות הרישוי.

דרור לוינגר: אנחנו לא חושבים שנכון לתת הארכה אוטומטית של שנתיים על היתר שממילא התוקף שלו הוא שלוש שנים.

יעקב אשר: נכון.

יעקב אשר: מה נשאר לנו פתוח?

יעקב אשר: עמית, השאלה אם הנושא הזה של דברים תלויי היתר נשאיר לצו?

יעקב אשר: אתם אומרים שתביאו את זה?

 << אורח >> דוד ימין: אנחנו אומרים קודם כול שנבדוק אם יש צורך, כי מה שדרור כרגע אומר, יכול להיות שכאשר מאריכים היתר, אז כל האישורים מקבלים הארכה אוטומטית.

 << אורח >> דוד ימין: אנחנו לא יודעים.

 << אורח >> דוד ימין: אני אומר שאם תהיה בעיה, נצטרך - - -

 << אורח >> אבי שטרן: כבוד היושב-ראש, מרגע מתן ההיתר יש סמכות גם לוועדה המקומית להאריך באופן חריג לכיוון שלוש שנים וכדומה.

 << אורח >> אבי שטרן: זה החלק הכי פחות בעייתי מבחינתנו.

 << אורח >> אבי שטרן: הבעיה היא עד להגעת ההיתר.

 << אורח >> אבי שטרן: שם המסמכים פוקעים, ושם אנחנו נותנים לאנשים לעבוד על פריילוף.

 << אורח >> אבי שטרן: הם עובדים סתם היום, כי הם עובדים על שינויים בין הגורמים המוסמכים שאפילו לא עונים, וזה כל גיליון הדרישות לכל היתר, גם לכל היתר וגם לכל תב"ע.

 << אורח >> אבי שטרן: שם התקיעה הרגולטורית שלנו, ועל זה אנחנו צריכים לשים את הדגש.

יעקב אשר: אומר נציג לשכת ראש הממשלה שהוא חושב שהנוסח עכשיו פותר את זה.

 << אורח >> דוד ימין: אני לא יודע.

 << אורח >> דוד ימין: אם הוא פותר את זה, מה טוב.

 << אורח >> דוד ימין: אם הוא לא פותר - - -

יעקב אשר: אם הוא לא פותר, אני מבקש התחייבות שלכם להביא את הבקשה לשינוי, גם אם אותם משרדים מתנגדים.

 << אורח >> דוד ימין: זה קצת בעייתי - - -

יעקב אשר: נדון בשאלות שלהם, זה בסדר, אבל אנחנו הריבון.

יעקב אשר: אתה זוכר מתחילת הדיון?

 << אורח >> דוד ימין: כל יום אחרי "מודה אני" אני אומר את זה.

יעקב אשר: לא.

יעקב אשר: זה משהו אחר, זה ריבון אחר.

 << אורח >> דוד ימין: המסגרת החוקית מאפשרת לכל שר, לראש הממשלה אין פה מעמד מיוחד, לכן אני לא יכול להתחייב, כי אני לא יכול להגיד לשר בכוח שישלח צו לכנסת.

 << אורח >> דוד ימין: אין לי את הכוח הזה.

יעקב אשר: אם כך, אנחנו צריכים להיכנס לדיון אחר נוסף עכשיו, אני מציע שניתן לכם שעה פלוס, נצטרך להאריך את ההישארות שלכם פה, ותבדקו.

יעקב אשר: יכול להיות שהמשרדים האלה, או אותם גופים, יגידו לכם מייד: אתה צודק, זה עובד ביחד, אין בעיה.

 << אורח >> דוד ימין: נעשה כל מאמץ, אדוני.

מיכאל מלכיאלי: רישום לטאבו למשל.

מיכאל מלכיאלי: אתה הולך, הטאבו לא מקבל קהל היום.

מיכאל מלכיאלי: אתה רוצה לרשום את הדירה על שמך, אתה לא יכול.

מיכאל מלכיאלי: לי היה את זה עכשיו.

מיכאל מלכיאלי: הכול יתחיל מחדש.

 << אורח >> דוד ימין: את האישורים הארכנו.

יעקב אשר: או שאני פותר את זה בשורה שאומרת לתת סמכות באותם דברים שהם תלויים, בלי להיכנס כרגע לפירוט שלהם.

 << אורח >> דוד ימין: סמכות קיימת כל הזמן.

יעקב אשר: סמכות אם השר רוצה.

יעקב אשר: אבל אם השר לא מבקש, אז מה?

 << אורח >> דוד ימין: זה בדיוק המקום שאנחנו נמצאים.

 << אורח >> דוד ימין: יש לנו שעה, אז ננצל אותה.

עמית הלוי: אפשר להעלות את נתנאל?

נתנאל לפידות: אני פה וגם הצטרף אלינו איציק דניאל מאגף התקציבים.

עמית הלוי: אם מדובר על הארכה אחרונה – אני שואל בגלל שפנו אליי מלשכת השר שלך – אם מדובר על הארכה אחרונה, ויוגדר פה שמדובר על הארכה אחרונה לאותם 1,000 איש ומשהו.

עמית הלוי: האם מקובל עליכם שנגדיר תקופה קצרה לטובת הארכה אחרונה?

נתנאל לפידות: מה משך התקופה?

עמית הלוי: דיברנו עד שלושה חודשים.

עמית הלוי: תאמר לי איפה זה תופס אותך.

עמית הלוי: העיקרון הוא להגדיר את זה כתקופה אחרונה.

עמית הלוי: אני מבין אותך לגמרי, אגב, ומצד שני אני מבין את הצורך של הקבלנים, שהם אלה שכבר בקיאים ומנהלי עבודה.

עמית הלוי: לא כולם, אולי חלק כמו שאמרת, עוסקים בדברים אחרים, אבל אני מכיר חלק שוודאי לא עוסקים, אלא בגלל שהם בקיאים.

עמית הלוי: אני לגמרי אתכם בנושא המעבר של עובדים בלתי חוקיים להפוך פה לתושבים, ילדים ורישומים וכל החששות שמשרד הפנים מעלה וגם אתם.

עמית הלוי: השאלה אם מדובר בהארכה אחרונה, האם זה מקובל עליכם?

עמית הלוי: ולאיזה תקופה?

נתנאל לפידות: אם מדובר על מספר שבועות.

נתנאל לפידות: שוב, באותו טווח זמנים שאנחנו מצפים שינחתו פה העובדים החדשים הנוספים נוספים שהבאנו.

עמית הלוי: נכון, אבל בתוך המכסה.

נתנאל לפידות: הכול בתוך המכסה.

נתנאל לפידות: אנחנו לא חורגים מהמכסה בכל מקרה.

נתנאל לפידות: אני חושב שאולי אפשר יהיה, אבל יש פה גם את עמדת האוצר, שצריך לראות מה היא אומרת.

עמית הלוי: לפני איציק, מה העמדה שלך?

עמית הלוי: לכמה זמן אתה יכול להארכה אחרונה?

נתנאל לפידות: אני חושב שבמקסימום עד סוף פברואר ננחית פה עד סוף פברואר.

עמית הלוי: כלומר חודשיים.

עמית הלוי: אתה מדבר על חודשיים.

עמית הלוי: איציק, מה דעתך?

אלעזר שטרן: חודש וחצי עד שזה יעלה במליאה.

איציק דניאל: שלום לכולם.

איציק דניאל: אני לא אחזור על הטיעונים ששמעתם כבר קודם.

איציק דניאל: אני רק מצטרף לדעה של משרד השיכון, כמו שנתנאל הציג אותה, ונגיד שגם היינו שמחים להאריך את השהייה שלהם עד סוף חודש פברואר, עד המועד שבו נוכל להביא עובדים חדשים לענף הבנייה, כדי לא ליצור פער.

איציק דניאל: היינו שמחים שהוועדה תקבל את העמדה של גורמי המקצוע בהקשר הזה.

עמית הלוי: זה מוסכם עליהם עד סוף פברואר, משך חודשיים.

יעקב אשר: על מה?

עמית הלוי: 1,200 סינים.

יעקב אשר: עד סוף פברואר?

עמית הלוי: כן.

עמית הלוי: הסכמה של האוצר ושל השיכון.

יעקב אשר: בסדר גמור.

יעקב אשר: להכניס את זה גם כן לחוק.

אלעזר שטרן: נצטרך להכניס לתוספת הרביעית חריג ספציפי לגבי עובדים זרים לענף הבנייה, שתוקף ההארכה יהיה עד סוף פברואר.

קריאה: צריך לייחד את הקבוצה הזאת.

קריאה: זה לא כל העובדים הזרים.

 << אורח >> דוד ימין: נתפור להם חליפה בתוספת הרביעית.

יעקב אשר: אתה צריך את ההגדרה שלהם, הוא צודק.

עמית הלוי: תבדוק עם נתנאל, הוא מכיר את ההגדרה שלהם.

נתנאל לפידות: ההגדרה שלהם זה כאלה שהרישיון שלהם עומד לפוג בימים הקרובים.

נתנאל לפידות: אני בטוח שהלשכה המשפטית יודעת לנסח בדיוק לפי חוק הכניסה לישראל איך הוא מופיע, אבל בסוף כל יתר הענף נמצא עד 31 בדצמבר, איתם אין בעיה.

נתנאל לפידות: זו ממש קבוצה מאוד ספציפית.

עמית הלוי: עובדים זרים שפג תוקף הרישיון שלהם, יוארך עד סוף חודש פברואר.

יעקב אשר: מה שנשאר לנו זה נושא ההיתר הזמני של רישוי העסקים.

יעקב אשר: שמענו את העמדה של המשרד לאיכות הסביבה.

אלעזר שטרן: רגע.

אלעזר שטרן: העובדים הזרים, איזה תחום אתם רוצים שיוחרגו?

יעקב אשר: אנחנו מחכים לרשימה.

יעקב אשר: משרד הפנים יש לנו רשימה של הסוגים שיוחרגו?

אלעזר שטרן: הרשימה שמסרו לי, מה ששושנה כתבה לי שמבחינתם שלושת התחומים המרכזיים זה סיעוד, חקלאות ובניין.

עמית הלוי: לא.

עמית הלוי: מה שחשוב לה זה לא זה, חשוב לה שסוג האשרה תהיה ב'1 ולא - - -

אלעזר שטרן: נכון.

אלעזר שטרן: חוץ מסוג האשרה, מבחינת התחומים זה מה שהיא כתבה לי.

יעקב אשר: הוא רוצה שזה לא יגלוש לתחומים אחרים.

אלעזר שטרן: יש לך תחומים נוספים.

יעקב אשר: ואז מה זה אומר?

יעקב אשר: זה אומר שהם בתוך כל התקנות - - -

אלעזר שטרן: נכון.

אלעזר שטרן: המודל הדיפרנציאלי יחול עליהם.

אלעזר שטרן: ההארכה הדיפרנציאלית תחול עליהם.

אלעזר שטרן: זו החרגה של ההחרגה.

יעקב אשר: נחליט גם על זה אחרי ההפסקה.

יעקב אשר: לגבי היתר זמני לרישוי עסקים, יש בזה היגיון, כי ההיתר הזמני הוא שונה מאשר היתר קבוע שמתגלגל משנה לשנה ואנשים יודעים מה הם צריכים להביא, וגם נתנו להם דחייה כמובן.

יעקב אשר: ההיתר הזמני, כמו ששמענו גם את נציג המלונות, שדיבר על המלונות הקטנים, על עסקים קטנים, אני לא הולך כמובן לא על שנה, יש לנו כרגע שלושה חודשים, אני מציע להאריך בחודשיים, לתת להם ארכה של חודשיים, ותראו איך אתם מכניסים את זה בחקיקה.

יעקב אשר: זו ההצעה שלי.

יעקב אשר: שלושת הדברים האלה, כולל הנושאים תלויי היתר, נזמן את הישיבה, אני מעריך עוד שעה פלוס.

יעקב אשר: זה יהיה בין הישיבות.

יעקב אשר: בין הישיבה הבאה, לישיבה הבאה באה, שכפופה להחלטות של ועדת הכנסת.

יעקב אשר: אני עושה כרגע הפסקה.

יעקב אשר: אני פותח את הישיבה.

יעקב אשר: הצעת חוק הארכת תקופות (הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש) (אישורים רגולטוריים) (תיקון), התשפ"א–2020.

יעקב אשר: היינו צריכים לקבל כמה תשובות, נדבר על שלוש הנקודות או ארבע הנקודות שנשארו לנו.

יעקב אשר: בבקשה.

 << אורח >> דוד ימין: בנוגע לאישורים שנספחים להיתר הבנייה, שהעלה שטרן, אפשר להגיד שנשלחנו לחפש אתונות ומצאנו מלוכה.

יעקב אשר: יש לנו בשורה טובה לעם ישראל.

 << אורח >> דוד ימין: תיכף נבקש שדרור יציג את זה בצורה מפורשת, אבל כן נגיד שמסתבר שהעמדה של מינהל התכנון שהמנהג שהאישורים האלה מוקצבים לזמן מוגבל, היא לא אמורה להתנהג ככה, והם הולכים לתת הוראה שברגע שהבקשה להיתר התחילה או נקלטה, היא אוספת לתוכה את כל האישורים שניתנו לה, ולא רק לתקופת הקורונה, אלא בכלל.

יעקב אשר: תודה.

יעקב אשר: נשמע את דרור, בבקשה, ונסגור את החלק הזה.

יעקב אשר: לבשורה כזאת היית צריך לבוא עם חליפה ועניבה.

דרור לוינגר: יש אישורים שנדרשים לשלבים שונים בתהליך הרישוי.

דרור לוינגר: למשל מרבית האישורים בתהליך רישוי הבנייה נדרשים כתנאי לקליטת הבקשה להיתר בנייה.

דרור לוינגר: ברגע שנקלטה הבקשה להיתר בנייה, עצם הקליטה אמורה לבלוע את התוקף השונה שיכול להיות שכל גורם נתן לאישור שלו.

דרור לוינגר: ברגע שהבקשה נקלטה, התוקף הוא תוקף הקליטה.

דרור לוינגר: הוא לא תוקף שאמור להימשך עד מתן ההיתר.

דרור לוינגר: ואז אם אחד מהגורמים נתן אישור עם תוקף לשנה, ברגע שהבקשה נקלטה, זה כבר לא משנה שהתוקף פקע.

דרור לוינגר: ברגע שהבקשה נקלטה, היא נקלטה.

דרור לוינגר: יכולים להיות שלבים שונים, כלומר, יש אישורים שהם בשלב הקליטה ויש אישורים שהם בשלב בקרת התכן, שזה שלב מאוחר יותר במהלך הגשת הבקשה, אבל גם כאן, אם גורם מסוים, למשל פיקוד העורף, נתן אישור לתוכנית שהוא בדק, והיא עומדת בהוראות הדין והיא כוללת את רכיבי המיגון שנדרשים באותה בקשה, ברגע שהאישור הזה הוצג למהנדס הוועדה, והוא אישר ששלב התכן עבר ומוצה, התוקף של אותו אישור כבר לא רלוונטי, משום שהבקשה כבר עברה לשלב הבא.

דרור לוינגר: כמובן ברגע שמתקבל היתר הבנייה, הבנייה מתחילה, ואף אחד לא יאמר שיש אישור שניתן תוך כדי ההיתר וכרגע הוא פקע.

דרור לוינגר: דרך אגב, האישור היחיד שתקנות רישוי בנייה בכלל מציינות, נוקבות בהקשרים האלה, הוא אישור של מפת המדידה, שנתנו לו ביטוי בחוק.

דרור לוינגר: והתקנה קובעת בפירוש שתוקף של מפת מדידה הוא עד שנה אחורה, עד שנה לפני הגשת הבקשה.

דרור לוינגר: כלומר, גם אם עברה יותר משנה, ברגע שהבקשה כבר הוגשה ומצויה בטיפול במערכת, גם אם למפת המדידה עברה יותר משנה, לא אמורים לבקש מפת מדידה חדשה או אישור למפת המדידה.

דרור לוינגר: אלה דברים שנצטרך להעמיק בבירור שלהם מול הוועדות וליישר קו, אבל הכוונה כמובן היא שתוקף של אותו גורם לא ייגרר לכל אורך תהליך הרישוי.

דרור לוינגר: הוא יכול להיות תהליך ארוך, הוא יכול להימשך יותר משנה, ובוודאי הוא לא אמור לגרור אחורה את המגיש שוב לחדש אישורים שבמועד הבדיקה שלהם היו בתוקף.

יעקב אשר: אנחנו צריכים משהו שזה יבוא לידי ביטוי כאן בחקיקה?

דרור לוינגר: לא.

יעקב אשר: את זה אתם עושים רוחבי.

יעקב אשר: אני מבקש שכאשר אתם עושים את זה, רק תכתבו גם את מנהל הוועדה, אני רוצה לראות את זה בעיניים.

ניצן פלדמן: אני אשמח בקצרה רק להגיב לעניין.

ניצן פלדמן: דרור צודק, אבל כן יש אישורים שלא בפנים.

ניצן פלדמן: אני אתן דוגמה.

ניצן פלדמן: אם למשל חברת החשמל בשביל מתן ההיתר נותנת אישור של ביצוע עבודות תיאום, התוקף הוא לשנה, ואחר כך הקבלנים או היזמים צריכים לרוץ ולחדש את האישור הזה.

ניצן פלדמן: בגלל זה כדאי שיהיה סנכרון.

ניצן פלדמן: אם מאריכים את ההיתר, שיאריכו גם את התוקף של זה.

ניצן פלדמן: אני מסכימה שלא הגיוני שזה יהיה, אבל זה המצב בפועל.

ניצן פלדמן: כנ"ל לגבי פיקוד העורף שנותן תוקף שונה מהיתר הבנייה ועוד גופים.

יעקב אשר: אומרים שלא.

 << אורח >> דוד ימין: זה בדיוק מה שדרור ענה.

ניצן פלדמן: מה שאני אומרת שאין התייחסות בפנים בסופו של דבר.

יעקב אשר: את לא יודעת מה מתייחס.

ניצן פלדמן: להבנתי מהתקנות - - -

יעקב אשר: דרור, שמעת את השאלה?

דרור לוינגר: חברת החשמל נותנת את האישור שלה בנקודת זמן עבור שלב מסוים.

דרור לוינגר: חברת החשמל לא נותנת אישור למתן היתר, חברת החשמל נותנת אישור עם הגשת הבקשה.

דרור לוינגר: אישור צריך להינתן בתחילת הדרך.

דרור לוינגר: ברגע שהבקשה נקלטה, תוקף האישור כבר נבלע בעצם ההחלטה על כך שהבקשה נקלטה.

דרור לוינגר: זה נכון לכל אישור ולכל שלב.

ניצן פלדמן: זה לא מה שקורה בפועל.

ניצן פלדמן: תוקף האישור - - -

דרור לוינגר: אני מבין שזה לא קורה בפועל.

דרור לוינגר: אנחנו נעשה את ה-drill down מול הוועדות, מול הגורמים מוסרי המידע, ונעשה את יישור הקו, משום שבוודאי לאישור שאמור להינתן למועד הגשת הבקשה יש סיכוי לא רע שתעבור יותר משנה עד הרגע שיינתן ההיתר.

יעקב אשר: דרור, תודה רבה.

יעקב אשר: אם כך, זה נרשם בפרוטוקול והבשורה הזאת היא בשורה טובה.

יעקב אשר: אני מבקש להיות מכותב ב-drill down.

יעקב אשר: איך קראת לזה?

 << אורח >> דוד ימין: to drill down.

 << אורח >> דוד ימין: בהנחיות לוועדות.

יעקב אשר: down אני יודע מה זה.

יעקב אשר: מה זה drill?

 << אורח >> דוד ימין: קידוח.

יעקב אשר: קידוח - - -

 << אורח >> דוד ימין: קידוח למטה.

 << אורח >> דוד ימין: חפירה לעומק.

יעקב אשר: תגיעו עד לעומק שלנו, למנהל הוועדה, כדי שאני אראה שה-drill down נעשה כמו שצריך, כדת וכדין.

יעקב אשר: זה נושא אחד.

יעקב אשר: הנושא השני, הנושא של העובדים הזרים.

יעקב אשר: האם יש לנו את הרשימה של המקצועות שדיברנו עליהם?

אלעזר שטרן: אני בסיועם של אנשי משרד הפנים ורשות האוכלוסין כבר ניסחתי את הסעיפים הרלוונטיים.

יעקב אשר: הסמכויות של שר הפנים למשל בנושא הזה, כשאנחנו מכניסים את זה לחוק, זה דבר אחד, אבל אם הוא רוצה להאריך, לא לקצר, יש לו סמכות לעשות את זה בלי תקנות שמגיעות לכאן?

 << אורח >> דוד ימין: לא תקנות, רק צו.

 << אורח >> דוד ימין: גם בשביל להאריך הוא צריך להגיע לפה עם צו.

יעקב אשר: בכל ההארכה?

 << אורח >> דוד ימין: בכל ההארכה.

 << אורח >> דוד ימין: חשבנו שבשינויים שהם מערכתיים, תרצו לבחון אותם לטוב ולרע, זאת אומרת, זה לטוב ולטוב.

 << אורח >> דוד ימין: מצד אחד זה יכול לפגוע באינטרס ציבורי מסוים ומצד שני אחרת.

יעקב אשר: אני רוצה להבין.

יעקב אשר: אם מחר משרד הפנים בוועדות שלו מגיע להחלטה שהוא רוצה להאריך לעוד חודשיים בתחום מסוים - - -

מיכאל מלכיאלי: או לקצר.

יעקב אשר: לא.

יעקב אשר: לא לקצר.

אלעזר שטרן: מעבר להארכה הזאת?

יעקב אשר: כן.

 << אורח >> דוד ימין: הוא צריך להוציא צו ולהביא אותו לפה.

יעקב אשר: היום הוא לא צריך להוציא צו?

 << אורח >> דוד ימין: לא.

 << אורח >> דוד ימין: אם זה נכנס עכשיו לחוק, זה כבר בחוק.

יעקב אשר: לא.

יעקב אשר: אם הוא לא נכנס עכשיו לחוק.

 << אורח >> דוד ימין: אז אני אומר, צו.

יובל רויטמן: אנחנו לא גורעים מהסמכויות הרגילות של המשרדים.

יעקב אשר: היום הוא עושה את זה גם בלי - - -

קריאה: הוא יכול - - -

 << אורח >> דוד ימין: בדיוק.

יעקב אשר: אולי אתה לא יודע על זה.

 << אורח >> דוד ימין: אני אדייק.

יעקב אשר: מה שהוא יכול היום.

 << אורח >> דוד ימין: מה שהוא יכול היום בפלטפורמות הרגילות שלו, לא פוגעים לו.

 << אורח >> דוד ימין: אנחנו הוספנו לו עוד פלטפורמה - - -

יעקב אשר: לקצר בפלטפורמות שלו מתחת לחוק שלנו, זה הוא לא יכול.

אלעזר שטרן: נכון, בלי לבוא לפה עם צו.

יובל רויטמן: או פרטנית, פרטנית הוא יכול.

יעקב אשר: יש לך את הרשימה?

אלעזר שטרן: התחומים שדובר עליהם, שנמסרו לי, זה חקלאות, סיעוד ובניין.

אלעזר שטרן: לגבי בניין קבענו הוראה ספציפית מאוד בעקבות מה שחבר הכנסת הלוי אמר, שמדברת על הרישיונות שפוקעים.

אלעזר שטרן: הכנסנו את זה לתוספת הרביעית.

אלעזר שטרן: אני אקרא את זה: רישיון ישיבה לפי סעיף 2(א2) בחוק הכניסה לישראל לעובדים זרים שמועסקים כדין בענף הבניין על ידי קבלני כוח אדם בעלי היתרים, לפי סעיף 10 לחוק העסקת עובדים על ידי קבלני כוח אדם – ההיתרים לקבוצה הזאת, לפי הבדיקה, מדובר על 1,200 איש שההיתר שלהם פוקע ב-9 בינואר, אז אנחנו מגדירים את זה פה, שהפקיעה בין ה-9 ל-10 - - -

יעקב אשר: בתפר, וזה יהיה עד 31 בפברואר 2021.

אלעזר שטרן: עד 28 בפברואר.

אלעזר שטרן: בפברואר יש רק 28.

אלעזר שטרן: זה לגבי בניין, לגבי חקלאות וסיעוד, את זה אנחנו צריכים בתוספת השישית להחריג פרטים (35) ו-36).

יעקב אשר: אני מבקש בכל זאת בנושא של הסיעוד להכניס לכאן, אבל דווקא בסיעוד לתת חודשיים נוספים.

אלעזר שטרן: אם אתה רוצה לקבוע תקופה ארוכה יותר לסיעוד, צריך להכניס את זה לתוספת הרביעית, לא לתוספת השישית.

אלעזר שטרן: התוספת השישית זה החרגה מה לא נמצא - - -

יעקב אשר: עזוב.

יעקב אשר: לא כדאי.

יעקב אשר: נעשה את זה ככה.

יעקב אשר: כל הסמכויות שיש לשר – החוק הזה לא לוקח ממנו סמכויות שמוקנות לו היום בגין החלטות מינהליות שיש לו כוח לעשות אותן היום?

 << אורח >> דוד ימין: כן, אדוני.

עמית הלוי: יותר מזה, הוא יכול בחודשים האלה לבוא עם צו - - -

אלעזר שטרן: רק חשוב לציין, לעניין העובדים הזרים בקבוצה הזאת עם ההחרגה שחבר הכנסת עמית הלוי ביקש, שאנחנו כן צריכים לעשות תיקון לסעיף שנותן סמכות לשר להאריך את הדברים, לתקן את התוספת הרביעית - - -

יעקב אשר: תיקון כאן בחוק?

אלעזר שטרן: כן.

יעקב אשר: אלעזר, קיבלת.

יעקב אשר: עם הנושא הזה סיימנו, תכנון ובנייה גם סיימנו, עכשיו יש לנו את הנושא של היתר זמני לרישוי עסקים.

יעקב אשר: אני אומר באחריות רבה, אנחנו צריכים ללכת לקראת העסקים הקטנים, במיוחד אלה שנמצאים בתהליך של היתר זמני.

יעקב אשר: זה לא כאלה שהאישורים כבר שוטפים, וצריך דווקא להקל אצלם.

יעקב אשר: אני מקבל את ההצעה של חברי - - -

שירי נוימן: אנחנו יכולים להגיד מה הצעת הממשלה לעניין?

יעקב אשר: כן, בבקשה.

יעקב אשר: אגב, אם יש דברים שאתם מתנגדים, מותר לכם להגיד.

יעקב אשר: פה יש דמוקרטיה, בחדר הזה.

שירי נוימן: ההצעה של הממשלה שונה, וזאת ההצעה שאנחנו תומכים בה.

שירי נוימן: דיברנו עם כל נותני האישור הרלוונטיים ברישוי עסקים, והם אומרים: היתר זמני, כשמו כן הוא, זמני, ולכן אנחנו לא חושבים שנכון להאריך אותו מעבר התקופה שלה הוא ניתן.

שירי נוימן: כלומר, ניתן לשלושה חודשים – אנחנו מוכנים לתת עוד שלושה חודשים.

שירי נוימן: ניתן לחמישה חודשים – אנחנו מוכנים לתת עוד חמישה חודשים.

שירי נוימן: ניתן לחצי שנה – אנחנו מוכנים לתת עוד חצי שנה.

שירי נוימן: זאת העמדה שמבטאת לעמדת הרגולטורים את האיזון הכי נכון בין ההקלה לבין הסיכון שעלול להיווצר מההארכה שהיא ארוכה יותר.

יובל רויטמן: רק להוסיף עוד נקודה, עלול להתעורר גם קושי משפטי.

יובל רויטמן: בגלל היבטי השוויון אנחנו בוחרים פה, גם בהצעה שלנו – אנחנו בוחרים לתת תקופת הארכה ארוכה יותר לבעלי רישיון זמני מאשר רישיונות אחרים מכוח החוק.

יעקב אשר: אם יש בעיה חוקית, יש לך אותה כבר בילד אין בתוכו.

יעקב אשר: אנחנו מחריפים את הבעיה.

יובל רויטמן: בדיוק.

יעקב אשר: הבנתי.

יובל רויטמן: כבודו יודע יותר טוב ממני, מחריפים את הבעיה ברגע שאנחנו מגבילים את זה לתקופה.

יובל רויטמן: אגב, אנחנו גם מגדילים לתקופה יותר ארוכה מהתקופה המקורית, כשמלכתחילה זה היה שיקול הדעת המקצועי של גורמי המקצוע.

יעקב אשר: אז פה אני שואל שאלה, ואני רוצה את הייעוץ שלכם.

יעקב אשר: אני לא יודע אם יש רישיון זמני לחצי שנה או לשנה, אבל אני לא רוצה שזה יהיה במכפלות כאלה, צריך לשים פה איזה גג.

יעקב אשר: אני רוצה שיקבלו את החמישה חודשים, אבל אם זה יגיע בסוף לאלה שיש להם שנה ועוד שנה ועכשיו עוד, הגזמנו לגמרי.

יעקב אשר: השאלה אם אנחנו יודעים - - -

עמית הלוי: מה שאתה אומר עכשיו על ההבחנה בין עסקים שמקבלים שלושה חודשים, שישה חודשים או שנה, זה בגלל שהרגולטורים עצמם כבר יודעים מה הדרישות.

עמית הלוי: מלון צריך הרבה יותר דרישות וגם יודעים שיש פחות סיכון, ולכן הם הגדילו.

יעקב אשר: כן, אבל המכפלות - - -

עמית הלוי: יעקב, לכן היחס יהיה בהתאמה.

עמית הלוי: אם אתה מוסיף שלושה חודשים או חצי שנה, אתה מוסיף ביחס למה שניתן ברגולציה ממילא, וזה בגלל הקורונה.

עמית הלוי: אני רוצה לומר משהו לגבי מה שאמרה פה שירי ממשרד ראש הממשלה.

עמית הלוי: לגבי העסקים הקטנים, אני מתעקש על תוספת חמישה חודשים, כי המשפטיזציה - - -

יעקב אשר: אני הולך איתך.

עמית הלוי: אני יודע.

יעקב אשר: תנו לי רעיון איך אנחנו - - -

עמית הלוי: הדירוג ממילא קיים.

עמית הלוי: זה שנתנו למלון שנה, אתה לא צריך להוריד לו.

עמית הלוי: נתנו לו כי הסיכון יותר נמוך והצרכים יותר גדולים.

יעקב אשר: כמה אתה נותן לו היום?

יעקב אשר: אחרי שהוא קיבל - - -

עמית הלוי: אתה נותן לו שנה פלוס חמישה חודשים ולא שנה פלוס שלושה, זה ההבדל.

עמית הלוי: הרי עד שנה אתה נותן פה שלושה חודשים.

עמית הלוי: עזוב שנייה רישוי עסקים, שנתיים זה רק מקרה מיוחד שהרגולטור - - -

יעקב אשר: זה שלושה חודשים ועוד חמישה חודשים.

עמית הלוי: לא.

עמית הלוי: במקום שנה פלוס שלושה חודשים, או שלושה חודשים פלוס שלושה חודשים, אתה נותן לו שלושה חודשים פלוס חמישה חודשים, או שישה חודשים פלוס חמישה חודשים.

יעקב אשר: אני רוצה לעשות ככה, אני רוצה להגביל.

יעקב אשר: החמישה חודשים שהצענו יהיו לאלה שמועד ההארכה שלהם הוא עד חצי שנה, כולל חצי שנה.

יעקב אשר: מעבר לזה, זה יורד לשלושה חודשים.

יעקב אשר: זו ההצעה שלי, ואני מבקש ממך לקבל אותה, והיא טובה והיא צודקת.

אלעזר שטרן: דווקא מי שההיתר שהוא קיבל היה קצר יותר, יקבל תקופה ארוכה יותר ממי שקיבל מראש היתר זמני ארוך יותר?

עמית הלוי: אני אסביר לך למה.

יעקב אשר: כי זה כבר עסק יותר מורכב, יותר גדול.

יעקב אשר: אנחנו מדברים על העסקים הקטנים.

שירי נוימן: זה לא בהכרח העניין.

יעקב אשר: אני יודע, זה לא הולך לפי גודל.

יעקב אשר: אני יודע.

שירי נוימן: יכול להיות עסק שהוא מאוד מורכב ומאוד מסוכן, והוא קיבל שלושה חודשים בדיוק בגלל זה.

שירי נוימן: יכול להיות עסק שהוא מאוד פשוט, אבל התיקון שהוא נדרש לעשות הוא תיקון בתשתית, ולכן זה לוקח יותר זמן, ולכן הוא יקבל שמונה חודשים למשל.

שירי נוימן: אי-אפשר לגזור - - -

עמית הלוי: אבל הוא קיבל את השלושה חודשים.

יעקב אשר: תקשיבי, גברתי.

יעקב אשר: קודם כול, מה שאתם נתתם לו, הוא מקבל.

יעקב אשר: אנחנו אומרים: חמישה חודשים נוספים.

יעקב אשר: אבל אני בא ואומר: אני רוצה להגביל את עצמי, כי אחר כך זה יוצא משהו באמת מעוות.

יעקב אשר: זה יהיה במצב שכבר ישכחו מה זה קורונה כשהוא יצטרך לחדש את העסק שלו, אם זה שנה, שנה וחצי ועוד חמישה חודשים.

יעקב אשר: אין לזה הצדקה.

שירי נוימן: האישורים הזמניים האלה, לפי מה שאנחנו הבנו מהרגולטורים הם עד תקופה של שנה.

יעקב אשר: יפה.

יעקב אשר: לכן אני בא ואומר שחמישה החודשים האלה - - -

עמית הלוי: אתה יכול לומר שמי שמקבל שישה חודשים ומעלה, מי שקיבל ארכה - - -

יעקב אשר: יישאר בשלושה?

עמית הלוי: יקבל שישה חודשים, כמו שהם הציעו.

עמית הלוי: הם הציעו הקבלה.

יעקב אשר: נכון.

עמית הלוי: מי שעד שישה חודשים, יקבל חמישה חודשים.

יעקב אשר: בסדר.

יעקב אשר: ומי שיש לו חודש או חודשיים?

יעקב אשר: או שאין דבר כזה?

שירי נוימן: חודש ומטה מוחרג מהחוק.

אלעזר שטרן: פחות מחודש החוק לא חל עליו.

עמית הלוי: בפחות מחודש יש החרגה.

עמית הלוי: מחודש ועד שישה חודשים, יקבל - - -

אלעזר שטרן: - - - חודש וחצי, חודשיים, יהיו לו שבעה חודשים.

עמית הלוי: נכון, אבל אני אסביר גם למה.

עמית הלוי: אנחנו רוצים שהמשק יחזור בקיץ, לשם אנחנו הולכים - - -

יעקב אשר: כמו שידעו לקבל החלטה ולקחו פה ניהול סיכונים, יכולים לקחת גם את ניהול הסיכון הזה.

יובל רויטמן: רק אולי להציע הצעה שהיא לא כעמדתו.

יעקב אשר: עכשיו תהיה יועץ שלי, יועץ של יושב-ראש הוועדה.

יובל רויטמן: בדיוק.

יובל רויטמן: לשיטתכם.

יובל רויטמן: אני מבין שמה שרוצה חבר הכנסת הלוי להגיע זה ל-1 ביוני.

עמית הלוי: לקיץ.

עמית הלוי: שאנשים יוכלו - - -

יובל רויטמן: אני הולך איתך.

יובל רויטמן: זו לא עמדת הממשלה, זו לא עמדתי.

יובל רויטמן: הבענו את עמדת הממשלה קודם, אבל אפשר לקבל את עמדתנו של השלושה חודשים, ארבעה חודשים, חמישה חודשים, ולכתוב שזה יוארך בשלושה חודשים או עד ליום ה-1 ביוני 2021, לפי המאוחר.

יובל רויטמן: ואז מי שמסתיים עכשיו, וצריך לקבל שלושה חודשים, יקבל עד ה-1 ביוני.

יובל רויטמן: מי שיקבל ב-1 במאי, יקבל שלושה חודשים.

עמית הלוי: אוגוסט.

עמית הלוי: אוגוסט.

יעקב אשר: איזה תאריך אמרת?

יובל רויטמן: הבנתי שרוצים לתת להם את החמישה חודשים שזה עד יוני, אבל אם אוגוסט, זה הרבה מאוד.

עמית הלוי: החמישה חודשים לחודשיים שמסתיימים בסוף פברואר, זה באוגוסט.

יובל רויטמן: אבל אז אתם נותנים שישה חודשים.

יעקב אשר: אתה מדבר על ה-1 ביוני?

יובל רויטמן: אתם תקבעו.

יעקב אשר: ברור.

יעקב אשר: כיועץ.

יובל רויטמן: אם אתם רוצים לתת חמישה חודשים, עסק שמחר בבוקר מקבל רישיון, נעשה חמישה חודשים ממחר בבוקר, מחר בבוקר מסתיים - - -

עמית הלוי: אני לא דואג רק למחר, אני דואג לאדם שבפברואר, ואני אומר לך שלא עונים לו בחודש האחרון בעירייה וגם לא יענו לו בחודש הבא, ויענו לו אחרי שייגמרו כל הבידודים והכול, ויש מינימום של התחשבות.

עמית הלוי: אתה לא נותן לו רישוי עסקים, אתה לא מאפשר לו.

שירי נוימן: אבל גם הוא יקבל עד ה-30 ביוני.

שירי נוימן: הוא הציע לפי המאוחר מביניהם.

שירי נוימן: כלומר, גם מי שייגמר לו בפברואר, לא יהיה אף אחד - - -

יעקב אשר: אני הולך על זה.

עמית הלוי: אוגוסט.

עמית הלוי: התקנה שאתה עושה עכשיו זה עד אוגוסט, נכון?

יעקב אשר: תלוי למי.

שירי נוימן: אז זה מעבר לחמישה חודשים.

עמית הלוי: אתה מעביר שלושה חודשים עד אוגוסט, לכל מי שהגיש היתר עד אוגוסט.

עמית הלוי: נכון, אלעזר?

עמית הלוי: מה התקנה פה עכשיו?

אלעזר שטרן: עד סוף אוגוסט, מי שההיתר שלו אמור לפקוע בתקופה הזאת מה-1 בספטמבר - - -

שירי נוימן: זה לא מאריך לו עד לאוגוסט.

יובל רויטמן: אתה נותן לו שבעה חודשים וחצי.

אלעזר שטרן: מה שיובל הציע זה דווקא רעיון מאוד טוב.

עמית הלוי: חמישה חודשים ולא יוקדם מה-1 ביוני, אז אני אומר - - -

יעקב אשר: זה מה שהוא אמר, המאוחר מבין שניהם.

עמית הלוי: - - -

יעקב אשר: אתה בינואר היום.

עמית הלוי: יקיר, רק ביוני נסיים את החיסונים.

עמית הלוי: זריקה שנייה מתחילה עכשיו.

עמית הלוי: אני לא אומר סתם.

עמית הלוי: אנשים יישארו בבידוד.

עמית הלוי: אנחנו במיליון וחצי, את המיליון וחצי אנחנו עכשיו מחסנים ממוצאי שבת - - -

יעקב אשר: 1 ביולי, נקודה.

עמית הלוי: מה שיעקב אומר.

אלעזר שטרן: 1 ביולי או שלושה חודשים, והמאוחר מבין שניהם.

יעקב אשר: כן.

יעקב אשר: אני מעלה להצבעה את - - -

עמית הלוי: מי שמגיש ב-1 במאי, הרי לפי החוק הזה יש לו שלושה חודשים, זה לא מסתיים ב-1 ביולי.

יובל רויטמן: לפי המאוחר.

יובל רויטמן: אנחנו לא גורעים לו.

אלעזר שטרן: אם הוא יגיש עכשיו, הוא יקבל עד ה-1 ביולי.

אלעזר שטרן: אם הוא הוא מגיש ב-1 ביולי, הוא מקבל שלושה חודשים.

יעקב אשר: אני מבקש שזה יופיע בנוסח הזה.

יעקב אשר: אנחנו מאשרים את הנוסח הזה.

יעקב אשר: הצעת חוק הארכת תקופות (הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש) (אישורים רגולטוריים) (תיקון), התשפ"א–2020, לפי הנוסח ולפי התיקונים, עם כל התיקונים שנאמרו ואנחנו מסמיכים את היועץ המשפטי לנסח אותם.

יעקב אשר: מי בעד ירים את ידו.

יעקב אשר: מי נגד?

יעקב אשר: אושר.

יעקב אשר: פה אחד.

אלעזר שטרן: יעקב, אני רק מבהיר שהניסוחים האחרונים ייערכו מול משרדי הממשלה.

יעקב אשר: כמו תמיד.

יעקב אשר: אני רוצה להודות למשרד ראש הממשלה.

יעקב אשר: היה תענוג לעבוד אתכם ועם היועץ המשפטי של משרד המשפטים, ואני מודה לך גם על הייעוץ.

יעקב אשר: אל תשלח לי חשבונית, כי אני לא יודע לממן את זה.

שירי נוימן: רצינו להגיד לך תודה.

שירי נוימן: הבנו שהשתדלת מאוד שזה יקרה מהר.

שירי נוימן: תודה רבה רבה.