ועדת הכלכלה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 178, 2021-01-06 09:00

הילה שי וזאן: בוקר טוב לכולם, אני מברכת את חברי חבר הכנסת ולדימיר בליאק באיחולי הצלחה.

הילה שי וזאן: אנחנו פה לרשותך בכל שצריך.

הילה שי וזאן: אני בטוחה שגם בזמן הקצר שנותר אתה תתרום הרבה מאוד למשכן הזה ולבית הזה.

הילה שי וזאן: בהצלחה.

הילה שי וזאן: הבוקר אנחנו מביאים תיקונים לתקנות של נתוני האשראי.

הילה שי וזאן: כממלאת מקום היושב-ראש וכמי שעומדת בראש ועדת המשנה לצרכנות אני רוצה לומר שבתיקונים האלה, פרק להפקת הלקחים מיישום התקנות, יש גם הקלות לצרכן, כולל הטבות כאלה ואחרות ללקוחות מודרי אשראי, שיאפשרו להם לצאת מהמצב או להתמודד איתו, ובוודאי להשפיע עליו מבחינת קבלת המידע ב-60 הימים שיינתנו להם, כדי להיות חלק מהתהליך ולא רק שייכפה עליהם הר כגיגית.

הילה שי וזאן: נציגת משרד המשפטים, נתחיל.

הילה שי וזאן: אני מציעה שתקראי, תיתני הסבר קצר, ולאחר מכן נשמע הערות של האורחים.

הילה שי וזאן: אני באמת מציעה לחכות עם ההערות להקראה, כי אני מבינה שכבר נעשו התאמות על פי הערות של הצוות המקצועי פה.

הילה שי וזאן: אז בואו נחכה לראות את הנוסח הסופי, ואם יהיו הערות כמובן שנאפשר.

לירון מאוטנר לוגסי: אני עורכת דין לירון מאוטנר לוגסי ממשרד המשפטים.

לירון מאוטנר לוגסי: תודה רבה שנתתם לנו ממש ברגעים האחרונים להעלות את התקנות.

לירון מאוטנר לוגסי: אתחיל בהקראה.

איתי עצמון: אלה תיקונים טכניים.

לירון מאוטנר לוגסי: התיקון הזה לתקנות יושב על שני אדנים.

לירון מאוטנר לוגסי: אדן אחד זה יישום והתאמות בעקבות הפקת לקחים ממה שהיה עד עכשיו והיישום של חוק נתוני אשראי והתקנות שלו.

לירון מאוטנר לוגסי: האדן השני זה התאמות לחוק חדלות פירעון, שנכנס לתוקף בספטמבר 2019.

לירון מאוטנר לוגסי: ההתאמות האלה הן התאמות טכניות של ההגדרות.

איתי עצמון: הסבר לתיקון לתקנה 3.

לירון מאוטנר לוגסי: תקנה 3 מדברת על הנתונים שהיו צריכים להעביר בעבר מכונס הנכסים הרשמי ומההוצאה לפועל.

לירון מאוטנר לוגסי: אנחנו עושים עכשיו את ההתאמות לחוק חדלות פירעון, ובמקום לכונס הנכסים הרשמי אנחנו מתייחסים פה לממונה על הליכי חדלות פירעון, ולנתונים שמופעים לפי חוק חדלות פירעון ולא לפי פקודת פשיטת רגל.

לירון מאוטנר לוגסי: ובעניין ההוצאה לפועל – לפי חוק חדלות פירעון, הליכי חדלות פירעון בסכום של עד 150,000 שקלים מנוהלים בהוצאה לפועל ולכן גם הם צריכים להעביר נתונים שקשורים להליכי חדלות פירעון.

לירון מאוטנר לוגסי: כך שבעצם התיקונים האלה הם התאמה לחקיקה.

הילה שי וזאן: יש הערות לתיקון המוצע?

הילה שי וזאן: אם אין אז נצביע.

איתי עצמון: נצביע על תקנה 1 ותקנה 2 כפי שהוקראו.

הילה שי וזאן: מי בעד?

הילה שי וזאן: מי נגד?

הילה שי וזאן: אושרו.

הילה שי וזאן: התקבלו.

לירון מאוטנר לוגסי: שני התיקונים הראשונים בעצם זהים לתיקונים שאישרנו בסעיף הקודם, שזה ההתאמה.

לירון מאוטנר לוגסי: התיקון השלישי הוא בדיוק אותו תיקון והטבה לטובת הלקוחות שאת הזכרת קודם.

לירון מאוטנר לוגסי: אנחנו מקצרים את התקופה שלגביה נמסרים נתוני האשראי יחד עם החיווי, כך שאם הייתה ללקוח התראה בשל חמישה צ'קים שסורבו אז האפשרות להעביר עליו את המידע ושיהיה לגביו חיווי שיכול להיות חיווי שלילי, תהיה רק אם חלפה שנה ממועד ההתראה.

לירון מאוטנר לוגסי: בעיקרון, המידע במאגר נשמר לשלוש שנים, אבל בעולם של החיווי אנחנו הרגשנו שזה לא מאוזן נכון ושההשפעה היא מאוד כבדת משקל על הלקוחות, ולכן ביקשנו לצמצם את הזמן שמאפשר להעביר מידע שיכול ליצור חיווי שלילי ללקוח.

לירון מאוטנר לוגסי: ביקשנו לקצר את זה לשנה.

ולדימיר בליאק: איך זה היה לפני?

לירון מאוטנר לוגסי: לפני כן זה היה שלוש שנים, כמו התקופה של שאר המידע שנשמר במאגר.

הילה שי וזאן: זה היה מאוד דרקוני, ולכן בהחלט מדובר בתיקון חשוב.

גלעד נרקיס: אפשר הערה קטנה?

הילה שי וזאן: כן.

גלעד נרקיס: אני עורך דין גלעד נרקיס, מלשכת עורכי הדין.

גלעד נרקיס: כפי שציינת, בצדק, הנושא של הגבלת חשבונות, במיוחד במקרה של חמישה צ'קים שחוזרים, הוא נושא בעייתי.

גלעד נרקיס: במצב שחוזרים עשרה צ'קים לקוח יכול להגיש ערעור, לבקש צו מניעה ולבטל.

גלעד נרקיס: אבל במקרה של חמישה צ'קים, לפי החוק היום ללקוח למעשה אין שום יכולת משפטית לבטל.

גלעד נרקיס: כל מה שאני רוצה זה שתשקלו להוסיף בסעיף 5 שבמידה שללקוח הייתה השגה על אותם חמישה צ'קים שחזרו ובגינם הוא קיבל התראה, שהדבר יקבל ביטוי.

גלעד נרקיס: כי היום ללקוח שחוזרים לו חמישה צ'קים אין שום דרך לערער או להשיג על ההליך הזה, כשהבעיה הקשה היא דווקא בחוק הזה, חוק נתוני אשראי.

הילה שי וזאן: אני חושבת שזה דבר חשוב.

שירלי אבנר: אני שירלי אבנר, מהמחלקה המשפטית בבנק ישראל.

שירלי אבנר: לגבי נתונים שנמצאים במחלוקת או במקרה שהלקוח חושב שנעשתה טעות לגבי מידע שנמצא לגביו במאגר, יש הליך לתיקון המידע לפי חוק נתוני אשראי.

שירלי אבנר: במאגר אנחנו למעשה משקפים את הנתונים שנמסרים לנו על ידי מקורות המידע.

שירלי אבנר: היכולת שלנו לגעת בנתונים היא מאוד מאוד מצומצמת, אבל במקרה שקיימת מחלוקת, אם הלקוח סובר שהנתון לגבי ההתראה הוא נתון שאינו נכון, הוא יכול לפנות אלינו למאגר ולבקש לתקן את המידע.

שירלי אבנר: אנחנו בוחנים את זה עם מקור המידע ומטפלים בזה בהתאם.

הילה שי וזאן: זאת אומרת שזה קיים בכל מקרה?

שירלי אבנר: קיים הליך של תיקון מידע בחוק.

גלעד נרקיס: אני מתנצל, אבל אני רוצה לדייק.

גלעד נרקיס: מה שנאמר זה נכון, אלא שהסוגיה של התראה על הגבלת חשבון זו סוגיה נפרדת ושונה.

גלעד נרקיס: כי ברגע שיש התראה על הגבלה, זה דבר מאוד חמור בעיני כל נותן אשראי שרואה את זה.

גלעד נרקיס: ואם לקוח רוצה להשיג על כך – להבדיל ממקרה של עשרה צ'קים שחוזרים, שאז כן יש בחוק אפשרות להשיג – אין לו שום אפשרות לעשות את זה.

גלעד נרקיס: זאת אומרת, הוא לא יכול לתקן את המידע הזה.

גלעד נרקיס: כל מה שאני מבקש זה שאם בנק החזיר חמישה צ'קים והלקוח עצמו שולח מכתב – כי הרי אין לו דרך אחרת – אז שהדבר הזה יקבל ביטוי.

שירלי אבנר: קודם כול, המקום המתאים לזה אינו התקנות.

שירלי אבנר: מעבר לכך, כמו שציינתי, אדוני כנראה מתייחס למנגנון של מושל"כ.

שירלי אבנר: במושל"כ באמת אין אפשרות לתקן את המידע הזה.

שירלי אבנר: זאת הייתה אחת הסיבות שהובילו את הממונה על שיתוף בנתוני אשראי להחליט ולבקש לקצר את התקופה לגבי התראות לשנה כאינדיקציה שלילית לגבי חיווי.

שירלי אבנר: אבל כמו שציינתי, היכולת של הלקוח לפנות למאגר ולבקש לתקן מידע לגביו עדיין קיימת.

שירלי אבנר: זה נכון שהמסלול הזה לא נמצא במושל"כ, אבל ככל שהנתון אינו נתון נכון בעיני הלקוח, הוא יכול לפנות למאגר בבקשה לתיקון מידע.

שירלי אבנר: המאגר פונה למקור המידע על מנת לבחון את זה, וממקור המידע מצופה לבחון האם ההתראות נשלחו כדין או שלא כדין והאם יש מקום למחוק את המידע הזה לגבי הלקוח.

הילה שי וזאן: אני מסכימה עם הדברים שנאמרו, ואנחנו חברי הכנסת גם מתעסקים בזה לא מעט.

הילה שי וזאן: העניין של התראה על הגבלת חשבון זה בהחלט דרקוני.

הילה שי וזאן: שירלי, את אומרת שלא זה המקום לתקן את זה.

הילה שי וזאן: אז תגידי לנו איפה כן המקום לתקן את זה.

שירלי אבנר: יכול להיות שלא הבנתי את גברתי, אבל ככל שמדובר בנתון מובהק, המקום הוא התקנות.

שירלי אבנר: ואכן, ההתראות נקבעו כנתון מובהק שלילי לעניין החיווי, שזה אומר שבהתאם למנגנון שנקבע לפי החוק, אם יש נתון כזה אז המאגר שולח ללשכה עוד נתונים, ועל בסיסם הלשכה מצופה לעשות את החיווי לנותן האשראי אם כן או לא להתקשר בעסקה.

הילה שי וזאן: אוקיי, בסדר גמור.

הילה שי וזאן: נצביע על תקנה 3.

הילה שי וזאן: מי בעד התקנה?

הילה שי וזאן: אין מתנגדים ואין נמנעים.

הילה שי וזאן: אושרה.

הילה שי וזאן: התקנה אושרה.

לירון מאוטנר לוגסי: אני רוצה לעצור פה כדי להסביר, כי פה כבר עשינו תיקונים בעקבות שיחה עם היועץ המשפטי.

לירון מאוטנר לוגסי: כל הנושא של הזיהוי של הלקוח והנושא של מתן ההסכמה הוא נושא שהיה כתוב בצורה מאוד מפורטת ודווקנית בנוסח המקורי, והוא גם היה מאוד לא ניטרלי טכנולוגית.

לירון מאוטנר לוגסי: אנחנו קיבלנו המון ריקושטים מהשוק שיש קושי מאוד גדול ביישום ושלאו דווקא כתבנו את הטפסים בצורה הנכונה - - -

הילה שי וזאן: גם מצרכנים, לא רק מנותני אשראי.

לירון מאוטנר לוגסי: לכן עשינו שולחנות עגולים עם נותני אשראי גם מהמגזר הבנקאי וגם מהמגזר החוץ-בנקאי, שהעלו בפנינו קשיים גדולים ביישום של החוק.

הילה שי וזאן: חשוב לי שתסבירי את מהות הקושי.

לירון מאוטנר לוגסי: מהות הקושי היא שאנחנו נצמדנו בהיבטי הזיהוי לטכנולוגיות מסוימות שהיו בפנינו אז כשכתבנו את זה, טכנולוגיות שלא מתעדכנות.

לירון מאוטנר לוגסי: היום אנחנו כבר לא כותבים חקיקה בדרך הזאת, ואפילו ההפך – יש הנחיית יועץ מאוקטובר 2019 שמדברת על כך שחקיקה צריכה להיות ניטרלית מבחינה טכנולוגית, וכל האופן והדרך שבה דברים מבוצעים צריכים להיעשות בחקיקה בדרגה נורמטיבית כמה שיותר נמוכה.

לירון מאוטנר לוגסי: מה שכן חשוב לנו לקבוע בתקנות זה את העקרונות.

לירון מאוטנר לוגסי: העקרונות שמדברים, למשל, על זה שרמת הזיהוי חייבת להיות ברמת מהימנות גבוהה.

לירון מאוטנר לוגסי: אבל פחות חשוב לנו להגיד האם זה נעשה דווקא בדרך הזאת או דווקא בדרך אחרת.

הילה שי וזאן: ברור.

לירון מאוטנר לוגסי: בעקבות הערות מהייעוץ המשפטי, חשבנו אילו מבין האפשרויות שכן קיימות היום בתקנות אפשר בכל זאת להשאיר מכיוון שהן לא יותר מדי מגבילות מבחינת ההיבט הטכנולוגי הניטרלי שביקשנו, ומצד שני הן כן מפנות איזשהו זרקור לכיוונים מסוימים שכן אפשר לעשות אותם ושחבל לוותר עליהם.

איתי עצמון: מעבר לכך, כאשר מדובר בתקנות שמגיעות לאישור ועדת הכלכלה ועכשיו רוצים בעצם למחוק את ההוראות האלה ולקבוע הוראות בעניין הזה לממונה, אז לוועדה אין יותר יכולת השפעה על קביעת הנורמות.

איתי עצמון: כלומר, גם אם בעתיד יצטרכו לשנות את הנורמות האלה, זה לא יגיע לכאן.

איתי עצמון: לכן ניסינו ממש בפינצטה לסווג מבין דרכי הזיהוי את הדרכים שכן אפשר להותיר מכיוון שהן לא נוגעות לטכנולוגיה מסוימת ולא צפויות להשתנות.

איתי עצמון: למשל: זיהוי פנים אל פנים.

איתי עצמון: היה חשוב לנו לוודא שצרכנים שלא נגישים טכנולוגית יוכלו גם הם לבוא בגדר התקנה הזאת ושזה יהיה קבוע כאן במפורש ולא נתון לשיקול דעתו של הממונה מכוח סמכותו לקבוע הוראות לפי סעיף 68 לחוק.

לירון מאוטנר לוגסי: אז אני אתייחס לסעיפים שהוסכם להשאיר ולסעיפים שהוסכם להוריד.

לירון מאוטנר לוגסי: פסקת משנה (א), פנים אל פנים באמצעות תעודה מזהה – נשארת.

לירון מאוטנר לוגסי: תקנות משנה (ב) ו-(ג), שמדברות על שיחת וידאו ועל אימות טלפוני – נוריד, כי זה באמת מאוד ספציפי ומפורט.

לירון מאוטנר לוגסי: קוד זיהוי זה גם דבר מאוד ספציפי, ולכן אנחנו נוריד.

לירון מאוטנר לוגסי: זיהוי בידי עורך דין או רשם של בית משפט – אנחנו מוכנים להשאיר.

לירון מאוטנר לוגסי: ראינו שהתקבלה הערה בעניין הזה מלשכת עורכי הדין.

לירון מאוטנר לוגסי: הם יכולים לסגת מההערה הזאת, כי אנחנו משאירים את אמצעי הזיהוי הזה.

לירון מאוטנר לוגסי: (ו), באמצעות תעודה אלקטרונית לאימות – גם נשאר.

לירון מאוטנר לוגסי: (ז), זיהוי של אפוטרופוס או מיופה כוח מתמשך – מורידים, כי זה מתבסס על אותן דרכי זיהוי שכתובות כבר עכשיו ושהממונה יוכל לקבוע בהמשך, ולכן אין צורך לקבוע את זה במפורט.

איתי עצמון: זה בתוך זיהוי פנים אל פנים או באמצעות תעודה מזהה.

לירון מאוטנר לוגסי: כן, זה אותו דבר.

לירון מאוטנר לוגסי: את (ח) אנחנו משאירים אבל מבקשים לעשות שינוי: נשאר "אמצעי זיהוי נוסף שקבע הממונה בהוראות שנתן לפי סעיף 68 לחוק", ואנחנו מבקשים למחוק את "בהסכמת רשם מאגרי המידע", כי אנחנו לא רוצים את ההסכמה של ראשי מאגרי המידע, אנחנו רוצים להשאיר את הגמישות לממונה.

לירון מאוטנר לוגסי: אנחנו רוצים להוסיף כאן "ובלבד שמדובר בזיהוי ברמת מהימנות גבוהה", שזה עיקרון שחשוב לנו לעגן בתקנות.

איתי עצמון: למעשה פסקה (1) של תקנה 5 תישאר כפי שהיא.

לירון מאוטנר לוגסי: הרישה לא תוחלף ברישה שהקראנו קודם.

איתי עצמון: הרישה תישאר ולמעשה יימחקו ממנה פסקאות משנה (ב), (ד) ו-(ז), ופסקה (ח) תתוקן כך שמדובר עדיין על קביעת הממונה בהוראות שנתן לפי סעיף 68 לחוק, ובהוראות האלה ייקבעו עוד אמצעי זיהוי, ובכך יינתן מענה לצורך בגמישות טכנולוגית.

איתי עצמון: ההסכמה של רשם מאגרי מידע – שלא היינו בטוחים האם בכלל ניתן לקבוע הסכמה כזו בחקיקת משנה כאשר בחוק לא קיים הליך כזה – נמחקת, כך שזאת תהיה סמכות בלעדית של הממונה.

איתי עצמון: אלה התיקונים שהסכמנו עליהם עם משרד המשפטים ובנק ישראל.

הילה שי וזאן: יש הערות?

עודד אופק: כן, אני עורך דין עודד אופק, מטעם איגוד חברות האשראי בלשכת המסחר.

עודד אופק: אני מבין שהתחולה היא עוד חצי שנה - - -

הילה שי וזאן: אבל זה לא עכשיו.

איתי עצמון: מעירים לגופה של כל תקנה.

הילה שי וזאן: אנחנו כרגע מדברים רק על התקנה שהקראנו.

עודד אופק: גברתי, זה ברור לי, אני רק רוצה להבטיח שההוראות שחלו קודם לכן לגבי האמצעים הטכנולוגיים ימשיכו לחול למשך התקופה עד שייקבעו ההוראות של הממונה.

עודד אופק: דבר שני, היה נוח לנו יותר אם היינו רואים את ההוראות של הממונה שעומדות להיקבע.

עודד אופק: דבר שלישי, אני חושב שלא יהיה נכון לרשום "ובלבד שמדובר בזיהוי ברמת מהימנות גבוהה", כי אנחנו לא יודעים מה זה רמת מהימנות גבוהה.

איתי עצמון: אבל זה כתוב כבר היום בתקנה.

איתי עצמון: בפסקה (1) כתוב: "נותן האשראי יזהה את הלקוח בעצמו באמצעות צד שלישי שמבצע זיהוי בעל מהימנות גבוהה באחת מדרכי הזיכוי האלה...".

עודד אופק: בדיוק בגלל זה אני שואל.

עודד אופק: אם בתחילת הסעיף כתוב "ברמת מהימנות גבוהה", מדוע צריך להוסיף את זה עוד פעם בתוך הסעיף?

עודד אופק: עשוי להשתמע מזה כאילו צריך כאן רמת מהימנות אף גבוהה יותר.

הילה שי וזאן: למה זה חשוב להוסיף את זה גם ברמה של הממונה?

לירון מאוטנר לוגסי: כרגע, דרכי הזיהוי שמפורטות היום הן עצמן דרכי זיהוי ברמת מהימנות גבוהה.

לירון מאוטנר לוגסי: אנחנו רוצים לאפשר לממונה, ככל שהוא קובע דרכי זיהוי נוספות, שגם הן יהיו ברמת מהימנות גבוהה, ולכן חשוב לנו לציין את זה.

לירון מאוטנר לוגסי: אתם אומרים שאתם לא יודעים מה זה, אבל זה בדיוק מה שהממונה יקבע – הוא ייתן לכם את הכלים באיזה אופן ניתן לזהות.

לירון מאוטנר לוגסי: בנוסף, שירלי מחדדת שאיך שהנוסח כתוב כרגע, "ובלבד שמדובר בזיהוי ברמת מהימנות גבוהה", זה מתייחס לצד השלישי – וכאן רצינו לוודא שההוראות שהממונה יקבע, שיחולו אולי גם לגבי נותן האשראי עצמו, יהיו ברמת מהימנות גבוהה.

איתי עצמון: זה סביר.

הילה שי וזאן: זה נשמע סביר לחלוטין.

הילה שי וזאן: עוד הערות?

הילה שי וזאן: לא.

איתי עצמון: אז אפשר להצביע על תקנה 4, פסקה (1), עם התיקונים.

הילה שי וזאן: מי בעד תקנה 4, פסקה (1)?

הילה שי וזאן: אין מתנגדים.

הילה שי וזאן: אושרה.

הילה שי וזאן: אפשר להמשיך.

לירון מאוטנר לוגסי: כאן אנחנו מחליפים את כל הפירוט הארוך שאומר איך אפשר לתת הסכמה ואת הקישור בין ההסכמה לאופן הזיהוי, ואנחנו קובעים אמירה עקרונית לגבי אופן קבלת ההסכמה.

לירון מאוטנר לוגסי: קיבלנו כאן את הערת הייעוץ המשפטי שכתחליף לזה שאנחנו בעצם מוותרים על הטפסים המובנים של איך מקבלים הסכמה, אנחנו נקבע עיקרון שאומר שהתהליך שבו נותן האשראי מקבל את הסכמת הלקוח צריך להיות בשפה שהיא מובנת ללקוח.

הילה שי וזאן: זאת אומרת שאי אפשר להחתים את הלקוח על משהו שהוא לא מבין, חייבים לתת לו את זה בשפה שלו.

לירון מאוטנר לוגסי: זה לא בהכרח בשפה שלו - - -

הילה שי וזאן: בשפה שהוא מבין.

הילה שי וזאן: אם הוא מבין גם עברית וגם אמהרית אז זה בסדר, אבל אם הוא לא, אתם צריכים להנגיש לו את זה.

לירון מאוטנר לוגסי: מה שמאוד חשוב לי להסביר זה שהתשתית של כל החוק הזה היא שבמסירת המידע יש הסכמה שהיא הסכמה מפורשת ומדעת.

לירון מאוטנר לוגסי: גם אם אדם הוא דובר עברית, חשוב לי שההסכמה תהיה מובנת מהבחינה שזה לא יהיה כתוב בשפה משפטית שהוא לא מבין מה היא אומרת, אלא שהוא באמת יוכל להבין על מה הוא בעצם חותם.

לירון מאוטנר לוגסי: ברור שאם יגיע דובר ערבית שלא יודע לדבר עברית וינסו לדבר איתו עברית, ההסכמה לא תהיה מדעת, כי זאת לא הסכמה בשפה שהיא מובנת ללקוח.

לירון מאוטנר לוגסי: נותן האשראי לא יכול לקבל הסכמה אם הלקוח לא מבין את זה.

ולדימיר בליאק: איך מיישמים את זה בפועל?

הילה שי וזאן: איך את מוודאת שזה קורה?

הילה שי וזאן: איך את בודקת אם הוא הסביר לו בעל-פה טוב או לא טוב?

לירון מאוטנר לוגסי: א', הסכמה לא חייבת להיעשות בכתב, זה אחד השינויים שעשינו.

לירון מאוטנר לוגסי: זאת יכולה להיות גם הסכמה בעל-פה.

לירון מאוטנר לוגסי: גם הוספנו שחייב להיות תיעוד של ההסכמה ושחייבת להיות נגישות ללקוח לתיעוד ההסכמה ולפרטי ההסכמה.

הילה שי וזאן: אבל איך את מוודאת שהוא הבין על מה הוא הסכים וחתם?

לירון מאוטנר לוגסי: זה חלק מהחובות על נותן האשראי.

לירון מאוטנר לוגסי: אגב, אני חושבת שזה נכון בכל עסקה: כשמישהו מוכר נכס או שירות, גם אם זה לא בעולמות התוכן הפיננסיים, בעיניי יש לו חובה לוודא שהלקוח שהוא מוכר לו את המוצר או השירות יודע על מה הוא מסכים.

לירון מאוטנר לוגסי: ואם הוא לא יודע, עולה פה שאלה מתחום דיני החוזים – האם באמת יש פה הסכמה, האם ההסכמה היא מדעת, האם הייתה גמירות דעת, האם הייתה פה טעות או הטעיה וכן הלאה.

לירון מאוטנר לוגסי: זה יורד בעצם לעקרונות מאוד בסיסיים בהתקשרות בין שני צדדים.

לירון מאוטנר לוגסי: אני חושבת שפה, בגלל הרגישות של המידע, אנחנו מוסיפים את החידוד שאומר שזה חייב להיות באופן שהלקוח מבין.

לירון מאוטנר לוגסי: בעיניי זו איזושהי ספסיפיקציה של עיקרון שהוא ממילא קיים.

ולדימיר בליאק: אני עדיין תוהה איך מיישמים את זה בפועל.

ולדימיר בליאק: נניח ההורים שלי, שמתקשים בשפה העברית, מגיעים מחר לבנק – האם הם יוכלו לקבל את החומר בשפה הרוסית?

שירלי אבנר: זה לא מתייחס לעסקת היסוד, מדובר כאן רק בטופס ההסכמה שנותן הלקוח לנותן האשראי לקבל לגביו את דוח האשראי.

שירלי אבנר: השאלה של אדוני מתקשרת לחוק אחר, שעבר לא מזמן בכנסת, שזה חוק שירותי תשלום.

שירלי אבנר: או במקרה שזה עסקת אשראי, יש את חוק אשראי הוגן.

שירלי אבנר: החוקים שהזכרתי עכשיו הם יותר רלוונטיים לשירותים של נותן אשראי או בכלל אדם שנותן שירותי תשלום ללקוח.

שירלי אבנר: אבל כאן מדובר רק בטופס ההסכמה.

הילה שי וזאן: יש הערות?

אביגל כספי: דיברנו על כך שההסכמה תכלול פירוט לעניין זהות הלקוח, אבל אולי יותר נכון לכתוב שתיעוד ההסכמה יכלול את הפרטים האלה?

אביגל כספי: כי זה לא ההסכמה עצמה, אלא התיעוד.

אביגל כספי: נכון שאחר כך יש את פסקת משנה (4), שמדברת על איך נותן האשראי יתעד את הסכמת הלקוח - - -

לירון מאוטנר לוגסי: לא, התיעוד משקף את מה שהיה בהסכמה, וחשוב שההסכמה תכלול את כל החלקים האלה, כולל את הפרטים של על מה הוא מסכים, מה התוקף של ההסכמה וכו'.

לירון מאוטנר לוגסי: זה בעצם תחליף למה שאנחנו בעצמנו פירטנו קודם בטופס; אנחנו מבקשים לקבוע את העקרונות שאומרים מה מבחינתנו חייב להיות חלק מההסכמה שמקבלים מהלקוח.

לירון מאוטנר לוגסי: אחרי זה, גם התיעוד צריך לכלול את פרטי ההסכמה, אבל לא הייתי רוצה להוריד את זה מהחובה שזה יהיה חלק מההסכמה.

איתי עצמון: באיזו שפה יהיה התיעוד?

לירון מאוטנר לוגסי: אני לא יודעת.

לירון מאוטנר לוגסי: אולי נותני האשראי רוצים להתייחס לזה.

הילה שי וזאן: יש נציג של נותני האשראי שרוצה להתייחס לעניין?

עודד אופק: יש לי התייחסות לנושא אחר בסעיף הזה.

עודד אופק: פסקה (3) נוגעת לקבלת הסכמת הלקוח שלא במעמד הזיהוי.

עודד אופק: אם מוחקים את פסקה (3), כפי שמוצע כאן, להבנתי נשללת האפשרות לקבל את ההסכמה שלא במעמד הזיהוי.

עודד אופק: ואם זה כך, הייתי מבקש הבהרה בפסקה (2) שאומרת שקבלת ההסכמה והתיעוד שלה יהיו במעמד הזיהוי או שלא במעמד הזיהוי, בהתאם להוראות שייקבעו על ידי הממונה.

לירון מאוטנר לוגסי: אנחנו לא מתנגדים להוסיף אפשרות להסכמה שלא במעמד הזיהוי.

לירון מאוטנר לוגסי: אבל אני כן רוצה להבין: אם אתה לא מזהה אותו במעמד ההסכמה, איך אתה יוצר את הקישור בין ההסכמה לבין זה שאכן הלקוח הוא זה שנותן את ההסכמה?

עודד אופק: בדיוק כמוכם, אני לא נכנס כרגע לדרך.

עודד אופק: אני רק אומר שקודם בתקנות כן הכירו באפשרות לקבל את ההסכמה הזאת שלא במעמד הזיהוי.

עודד אופק: אבל אם פסקה (3) תימחק ולא תתווסף התייחסות לאפשרות קבלת ההסכמה שלא במעמד הזיהוי, תוסר האפשרות הזאת באופן מוחלט.

איתי עצמון: אבל איך בעצם מקבלים את ההסכמה הזאת?

איתי עצמון: קודם מזהים את הלקוח ולאחר פרק זמן מסוים מקבלים את ההסכמה?

עודד אופק: כן.

עודד אופק: לדוגמה, מישהו מגיע לנקודה, מזהים אותו, ולאחר מכן אפשר לשלוח לו למשל מסרון עם דף נחיתה שמזהה אותו בדרך זו או אחרת.

עודד אופק: או למשל שהוא יוצר זיהוי מוחלט בחיווי חוזר.

עודד אופק: יש כל מיני דרכים.

עודד אופק: הטיעון שלי הוא שקודם ניתן היה לעשות את זה שלא במעמד הזיהוי, אבל כרגע מסירים את האפשרות הזאת.

שירלי אבנר: אני מבינה את החשש, אבל נראה לי שהוא יותר רלוונטי לגבי נותני אשראי שיש להם יחסים מתמשכים עם הלקוח והם נותנים לו למשל קוד אימות זהות; או למשל כמו שעושים באתר של בנק, שיש את תעודת הזהות, קוד שהבנק הנפיק וגם סיסמה.

שירלי אבנר: מבחינתנו זה מהווה את הזיהוי הנדרש.

שירלי אבנר: כלומר, אם לקוח בא לאתר של נותן אשראי שאיתו יש לו קשר מתמשך והוא מזדהה באמצעות הקוד – מבחינתו זה מועד הזיהוי.

שירלי אבנר: כי באמת קשה לעשות את הקישור בין ההסכמה לבין הזיהוי.

שירלי אבנר: אבל אני כן מבינה את החשש שעולה כאן שכביכול משתמע מהדברים שמועד הזיהוי זה לעשות כל פעם מחדש את תהליך "הכר את הלקוח", כלומר לעשות כל פעם מחדש את הזיהוי ברמת המהימנות הגבוהה.

שירלי אבנר: אבל לא זאת הכוונה.

שירלי אבנר: הכוונה היא שאם ניתן ללקוח קוד חד-חד-ערכי על ידי נותן אשראי, מבחינתנו נכון לראות בזה כזיהוי של הלקוח, אם הוא בא לעסקה נוספת.

שירלי אבנר: כך שלא בכל דרישה להסכמה, גם אם זה במסגרת אותה עסקת אשראי, יהיה צורך לעשות את הזיהוי ברמת מהימנות גבוהה.

הילה שי וזאן: זאת אומרת שפעם אחת הוא - - -

שירלי אבנר: פעם אחת הוא מנפיק קוד או אמצעי זיהוי אחר שמהווה זיהוי חד-חד-ערכי, ואז כל פעם שהלקוח מזדהה באמצעות אמצעי הזיהוי הזה, זה מהווה את הזיהוי המספק בעניין הזה.

שירלי אבנר: לכן חשבנו שזה יבוא לידי ביטוי בגמישות שניתנה לממונה בקביעת ההוראות.

שירלי אבנר: זאת אומרת, שגם קוד כזה יהווה זיהוי ברמת מהימנות גבוהה.

שירלי אבנר: אני מבינה את החשש שנאמר כאן, שאין כאן את התמונה בכללותה, זה חשש ברור, אבל כל עוד אין תקנות אנחנו לא יכולים לנסח הוראות של הממונה.

הילה שי וזאן: אז אולי באמת שהממונה יקבע הוראות לעניין הזה?

איתי עצמון: כלומר, שניתן יהיה לקבל את ההסכמה שלא במעמד הזיהוי לפי הוראות שייתן הממונה מכוח סמכותו לפי סעיף 68 לחוק.

שירלי אבנר: בסדר גמור, אין לנו בעיה עם זה.

הילה שי וזאן: אוקיי.

הילה שי וזאן: נצביע על פסקה (2)?

איתי עצמון: כדאי קודם להקריא ולהסביר את פסקה (3).

לירון מאוטנר לוגסי: פסקה (3) תימחק.

לירון מאוטנר לוגסי: זה בדיוק מה שדיברנו עליו עכשיו, זה עוד חלק מההסכמה שלא במעמד הזיהוי.

לירון מאוטנר לוגסי: אנחנו עכשיו בעצם נכלול איזושהי התייחסות לזה במסגרת פסקה (2).

איתי עצמון: אני מציע להצביע על פסקאות (2) ו-(3).

הילה שי וזאן: אז נצביע על פסקאות (2) ו-(3) לתקנה 4.

הילה שי וזאן: מי בעד? אין מתנגדים.

הילה שי וזאן: אושרו.

הילה שי וזאן: נמשיך.

לירון מאוטנר לוגסי: בעקבות הערת הייעוץ המשפטי אנחנו מבקשים להוסיף שנותן האשראי יבטיח גישה ללקוח לתיעוד ההסכמה ולפרטיה.

לירון מאוטנר לוגסי: אנחנו רוצים לוודא שתהיה לו גישה למה שהוא הסכים לו.

איתי עצמון: מאחר שלפי התיקון לא יהיה בהכרח טופס, רצינו לוודא שללקוח תהיה גישה להסכמה.

לירון מאוטנר לוגסי: גם לתיעוד וגם לפרטי ההסכמה.

הילה שי וזאן: יש הערות לפסקה (4)?

עודד אופק: יש לי שאלה.

עודד אופק: מה הכוונה במילה "גישה"?

עודד אופק: זאת פשוט פעם ראשונה שאני שומע את זה.

לירון מאוטנר לוגסי: עשינו את זה גם בחוק שירותי תשלום.

לירון מאוטנר לוגסי: "גישה" זה אומר שאם הוא רוצה לראות את זה, אפשר לשלוח לו את זה במייל, או שזה יופיע באזור האישי שלו באתר, או בכל מיני דרכים אחרות.

לירון מאוטנר לוגסי: לא רצינו להגיד באיזה דרך להנגיש את זה, אלא רק לקבוע - - -

הילה שי וזאן: לקבוע שהוא יוכל לקבל את כל המידע.

לירון מאוטנר לוגסי: בדיוק.

לירון מאוטנר לוגסי: שתוכל להיות לו גישה לזה.

לירון מאוטנר לוגסי: בכוונה לא כתבנו "למסור", רצינו להישאר כמה שיותר ניטרליים.

עודד אופק: אבל התוספת היא מאוד חשובה.

עודד אופק: כלומר, ב"גישה", אם הכוונה היא שזה לרבות כך שאפשר לשלוח לו את זה בדואר אלקטרוני ולא רק באמצעות אזור אישי, זה דבר קריטי.

עודד אופק: אחרת עשוי להשתמע ש"גישה" אומרת שחייבים לייצר לו אזור אישי.

איתי עצמון: לא, לא זאת הייתה הכוונה.

איתי עצמון: הוא יבטיח גישה או נגישות – נמצא את המינוח הנכון.

איתי עצמון: הכוונה היא שהמידע יהיה זמין ללקוח והוא יוכל לקבל אותו.

לירון מאוטנר לוגסי: ובאופן סביר.

לירון מאוטנר לוגסי: כלומר, שלא תגיד לו עכשיו לבוא פיזית לסניפי החברה בתל אביב כדי לקבל את המידע.

הילה שי וזאן: נכון, ומצד שני, אתה לא חייב להקים את אותו אזור אישי, אבל כן שיוכל לקבל את המידע בדרך סבירה כלשהי.

הילה שי וזאן: נצביע על פסקה (4)?

איתי עצמון: פסקה (4) עם התיקון.

הילה שי וזאן: מי בעד?

הילה שי וזאן: אין מתנגדים.

הילה שי וזאן: אושרה.

לירון מאוטנר לוגסי: הסיפה הזאת כבר כתובה בחוק עצמו, ופה אנחנו מעדיפים לא להתייחס למה שכתוב בחוק, אלא רק להגיד "כנדרש".

לירון מאוטנר לוגסי: אין צורך לחזור על זה בתקנות.

לירון מאוטנר לוגסי: מהייעוץ המשפטי ביקשו שנכתוב במפורש "ובכלל זה לפי סעיף 26(א)(4)", שזה בדיוק הסעיף שאומר שהסכמת הלקוח ניתנה לצורך ביצוע עסקת אשראי מסוימת.

לירון מאוטנר לוגסי: לא אכפת לנו להוסיף את זה.

לירון מאוטנר לוגסי: אנחנו בעצם לא משנים את המצב המשפטי הקיים.

איתי עצמון: מבחינתנו זה שינוי טכני.

איתי עצמון: כלומר, אנחנו בעצם מתייחסים למה שקבוע בסעיף 26(א)(4) בחוק, שבו קבוע העיקרון שהסכמת הלקוח ניתנת לצורך ביצוע עסקת אשראי מסוימת.

איתי עצמון: אנחנו לא רצינו למחוק את המילים האלה, מכיוון שכרגע זה מה שהחוק אומר וכמובן שהתקנות לא יכולות לגבור על מה שקבוע בחוק.

איתי עצמון: זה עיקרון שמעוגן בחוק.

איתי עצמון: אז בעצם התיקון יהיה בפסקה (5), כך: במקום המילים "וכי הסכמת הלקוח ניתנה לצורך ביצוע עסקת אשראי מסוימת", ההבהרה תהיה שמדובר על הפניה לסעיף 26(א)(4), לפי מה שקבוע שם.

הילה שי וזאן: יש הערות?

הילה שי וזאן: אז נצביע.

הילה שי וזאן: מי בעד פסקה (5)?

הילה שי וזאן: אושרה.

הילה שי וזאן: נמשיך.

לירון מאוטנר לוגסי: תקנה 6 עוסקת בייפוי כוח בתמורה.

לירון מאוטנר לוגסי: התקנה כרגע קובעת שייפוי כוח בתמורה זה ייפוי כוח לקבלת דוח ריכוז נתונים רגיל לשם ייעוץ פיננסי בתחום האשראי, וכאן אנחנו מתאימים למה שהחוק קבע או לשם מסירתו ללקוח.

לירון מאוטנר לוגסי: אחת מהאפשרויות היא שבשביל שהלקוח יוכל לקבל את דוח ריכוז הנתונים הרגיל, הוא עושה את זה דרך מיופה כוח בתמורה.

לירון מאוטנר לוגסי: אנחנו בסך הכול מבהירים את מה שכתוב בחוק.

הילה שי וזאן: הערות?

הילה שי וזאן: אין.

הילה שי וזאן: מי בעד תקנה 5? אין מתנגדים.

הילה שי וזאן: אושרה.

הילה שי וזאן: נמשיך.

לירון מאוטנר לוגסי: כרגע התקנה עוסקת בתקופה של ייפוי הכוח.

לירון מאוטנר לוגסי: היא אומרת שהוא יכול להיות חד פעמי או לתקופה.

לירון מאוטנר לוגסי: כרגע כתוב "ובלבד שהתקופה לא תעלה על שלוש שנים, כפי שהחליט הלקוח".

לירון מאוטנר לוגסי: אנחנו ביקשנו למחוק את המגבלה הזאת, ובעקבות השיח עם הייעוץ המשפטי, שביקשו בכל זאת לקבוע את שלוש השנים כברירת מחדל, אנחנו קיבלנו את ההערה שלהם, ואנחנו מבקשים לכתוב ככה: שייפוי הכוח יכול להיות חד פעמי והוא יכול להיות לתקופה שלא תעלה על שלוש שנים, כפי שהחליט הלקוח – זה יסומן כסעיף (א); וסעיף (ב) יאמר "על אף האמור בתקנת משנה (א), ביקש הלקוח כי ייפוי הכוח יהיה לתקופה ארוכה יותר – יעמוד ייפוי הכוח בתוקפו לתקופה כפי שהחליט הלקוח".

לירון מאוטנר לוגסי: זאת אומרת שאנחנו פשוט מאפשרים לקבוע תקופה ארוכה יותר משלוש שנים, אבל שלוש שנים זאת ברירת המחדל.

הילה שי וזאן: יש הערות?

הילה שי וזאן: אם לא אז נצביע.

איתי עצמון: על תקנה 6, שעניינה תיקון תקנה 7.

הילה שי וזאן: מי בעד התיקון?

הילה שי וזאן: אין מתנגדים.

הילה שי וזאן: אושרה.

לירון מאוטנר לוגסי: גם פה אנחנו מחליפים את הטופס המפורט שכתבנו עד עכשיו ובמקומו קובעים את העקרונות.

לירון מאוטנר לוגסי: קודם כול שזה חייב להיות בכתב, ודבר שני, שזה חייב להיות בשפה שמובנת ללקוח.

הילה שי וזאן: יש הערות?

הילה שי וזאן: לא.

הילה שי וזאן: מי בעד תקנה 7? אין מתנגדים.

הילה שי וזאן: אושרה.

לירון מאוטנר לוגסי: אנחנו בעצם חוזרים על זה שאנחנו לא רוצים את כל הפירוט שיש פה לגבי קוד זיהוי אישי וכו', אלא מפנים לסעיף הקודם של הזיהוי הכללי.

איתי עצמון: זה תיקון מתחייב מהשינוי שעשינו בתקנה 5 לעניין דרכי הזיהוי.

הילה שי וזאן: יש הערות?

הילה שי וזאן: לא.

הילה שי וזאן: מי בעד תקנה 8? אין מתנגדים.

הילה שי וזאן: אושרה.

לירון מאוטנר לוגסי: קודם כול, לבקשת הייעוץ המשפטי אנחנו חידדנו שההסכמה היא הסכמה מפורשת של הלקוח, היא לא יכולה להיות הסכמה כללית או הסכמה במסגרת חוזה אחיד כללי, אלא היא צריכה להיות הסכמה ספציפית לנושא הזה – כלומר שהוא ישמור את המידע לתקופה יותר ארוכה ככל שניתן לו ייעוץ פיננסי.

איתי עצמון: מה הסיבה לתיקון?

שירלי אבנר: אנחנו חשבנו שזה נכון לאפשר ייעוץ מתמשך.

שירלי אבנר: אנחנו רואים יתרון מאוד חשוב בעולם התחרות בתחום האשראי ובכלל בתחום הייעוץ הפיננסי בכך שמיופה הכוח יוכל להשאיר את הנתונים אצלו, להשאיר את הדוח שהוא קיבל לגבי הלקוח, כדי לתת לו ייעוץ מתמשך.

שירלי אבנר: כך שגם אם הלקוח חשב בהתחלה שהוא יקבל ייעוץ נקודתי - - -

הילה שי וזאן: זה המצב כיום אצל היועצים הפיננסיים?

הילה שי וזאן: בדרך כלל יש הסכמה לפרק זמן כזה?

שירלי אבנר: אנחנו נמצאים בתקופה קצת מאתגרת במובן הזה, בגלל שזה שוק שמתפתח ואנחנו מקווים שיהיו יותר ויותר לקוחות שמודעים לייעוץ הפיננסי וייקחו את הייעוץ הפיננסי.

שירלי אבנר: אבל כן, יש היום מיופי כוח בתמורה שרוצים לתת את השירותים המתמשכים האלה לאורך זמן ולאורך שנים, אבל המגבלות שקבועות בתקנות חוסמות אותם לעומת נותני שירותי ייעוץ אחרים, אם זה למשל ייעוץ פנסיוני או ייעוצים אחרים בעולם הזה של הפיננסים.

לירון מאוטנר לוגסי: לא כל עולם הייעוץ הפיננסי מפוקח, יש איים מפוקחים, כמו ייעוץ פנסיוני או ייעוץ השקעות, אבל יש יועצים כמו למשל יועצי משכנתאות, שאין עליהם פיקוח ואין עליהם שום מגבלות והם יכולים להחזיק את המידע כמה זמן שהם רוצים.

לירון מאוטנר לוגסי: לכן חשוב לנו גם להשוות את התנאים וגם לאפשר את השימוש הזה.

הילה שי וזאן: בהחלט הוגן.

ולדימיר בליאק: בנוסח הסופי רשום הסכמה מפורשת?

לירון מאוטנר לוגסי: כן.

הילה שי וזאן: נצביע על תקנה 9.

הילה שי וזאן: מי בעד?

הילה שי וזאן: אין מתנגדים.

הילה שי וזאן: אושרה.

לירון מאוטנר לוגסי: תקנה 14 מסדירה את נתוני האשראי שניתן למסור יחד עם חיווי אשראי.

לירון מאוטנר לוגסי: מדובר על נתונים שהם או נתונים שמפורסמים על פי דין או נתונים שקשורים לנתונים שמפורסמים על פי דין.

לירון מאוטנר לוגסי: התיקון הראשון של פסקה (3) מדבר על זה שאנחנו רוצים להוסיף גם את המידע במקרה שניתן צו מניעה לתחילת ההגבלה, כי אנחנו רוצים לדייק בנתונים.

לירון מאוטנר לוגסי: יכולה להיות סיטואציה שבה לקוח מוגבל אבל בית משפט נתן צו מניעה.

לירון מאוטנר לוגסי: כלומר, הוא לא אמר עדיין לבטל את ההגבלה והוא גם לא אמר שההגבלה חלה, אלא הוא אמר שהוא מבקש שיהיה צו מניעה.

לירון מאוטנר לוגסי: אז כדי שזה ישורשר ולנותן האשראי תהיה תמונה מלאה ומדויקת על המצב, אנחנו רוצים לחדד את הסטטוס המדויק שלו ולהוסיף שאומנם יש לו הגבלה אבל יש לו גם צו מניעה.

לירון מאוטנר לוגסי: זה בא בעצם לעזור ללקוח בכך שתהיה את התמונה המלאה לגביו.

לירון מאוטנר לוגסי: התיקון השני, פסקה (2), זה בעצם התאמה של כל הנתונים היום לפי פקודת פשיטת רגל, להליכים לפי חוק חדלות פירעון – אותן התאמות שדיברנו עליהן בהתחלה.

הילה שי וזאן: הערות?

גלעד נרקיס: אנחנו בהחלט מברכים על ההערה לגבי צו המניעה, ואנחנו רק מבקשים להוסיף את הנושא של ביטולה.

גלעד נרקיס: במידה שבית המשפט מבטל את אותה הגבלה, אנחנו מבקשים שזה יופיע.

לירון מאוטנר לוגסי: אם בית המשפט מבטל את ההגבלה, למשל הוא גורע צ'קים שבעצם בכלל לא היו צריכים להימנות לצורך הטלת ההגבלה ולכן היא צריכה להיות מוסרת, אז בעצם התהליך שצריך להיות זה תיקון של המידע.

לירון מאוטנר לוגסי: כלומר, מלכתחילה הנתון הזה צריך להיות מתוקן ולא להיות מדוּוח למאגר.

לירון מאוטנר לוגסי: זאת דרך המלך לטפל בסיטואציה הזאת.

גלעד נרקיס: נכון, אני מסכים איתך לחלוטין, אלא שבפרקטיקה מרבית האנשים הם לא אנשים שהפרוטה בכיסם.

גלעד נרקיס: ברגע שבנק ישראל מקבל את הדיווח מהבנקים עצמם על כך שבית המשפט גרע, אני מצפה שבנק ישראל הוא זה שידאג להסיר את ההגבלה, ולא לצפות שכל אזרח יבוא וידאג לתקן דברים שלכאורה לא היו צריכים להיות מלכתחילה.

גלעד נרקיס: לכן הנושא הזה של ביטול ההגבלה הוא דבר שצריך להיות בצורה מפורשת.

גלעד נרקיס: אתם צריכים להבין שלאזרחים עצמם אין את היכולת לשכור עורך דין ולהתחיל לשלוח מכתבים לכל מיני גורמים.

לירון מאוטנר לוגסי: אני מבינה את ההערה, אבל לא הלקוח הוא זה שאמור ליזום את התיקון.

הילה שי וזאן: מי כן?

גלעד נרקיס: בדיוק.

גלעד נרקיס: מי כן?

לירון מאוטנר לוגסי: ברגע שנודע לבנק שההגבלה הוסרה והיא בעצם הוטלה בטעות, האחריות היא עליו לפי החוק.

לירון מאוטנר לוגסי: כמקור מידע, אם נודע לו שהמידע שהוא העביר הוא מידע לא נכון, לא מדויק או לא שלם, יש עליו חובה ללכת למאגר לתקן.

לירון מאוטנר לוגסי: כך שזאת בכלל לא חובה שמוטלת על הלקוח.

גלעד נרקיס: אני רוצה שהדברים האלה יהיו כתובים.

גלעד נרקיס: אם זאת החובה שלו אז אין שום סיבה לא לרשום את זה.

לירון מאוטנר לוגסי: להפך, מה שאתה מציע הוא יותר גרוע ללקוח, כי זה אומר שההגבלה עדיין מופיעה במאגר, רק שלצד זה יהיה כתוב שהיא בוטלה.

לירון מאוטנר לוגסי: אבל לא זה הדבר הנכון.

לירון מאוטנר לוגסי: הדבר הנכון הוא שזה יימחק מהמאגר.

הילה שי וזאן: אבל זה מעוגן בחוק?

לירון מאוטנר לוגסי: החוק מדבר במפורש על תיקון מידע בידי מקור המידע, סעיף 55 לחוק: "אם גילה מקור מידע כי נתוני אשראי לגבי לקוח שהוא העביר למאגר אינם נכונים, שלמים או מדויקים או שחל בהם שינוי מכל סיבה שהיא, יודיע על כך לבנק ישראל ויעביר לו את נתוני האשראי המעודכנים בהקדם האפשרי ולכל המאוחר בתוך שבעה ימים".

הילה שי וזאן: גלעד, זה נראה לי מספיק ברור.

לירון מאוטנר לוגסי: אם יש משהו בפרקטיקה שלא קורה כמו שצריך, אתה יכול לפנות לגורמים שמפקחים – הפיקוח על הבנקים או הממונה על מאגר נתוני אשראי.

לירון מאוטנר לוגסי: זה נשמע שיש איזשהו קושי ביישום של הסעיף, אבל מבחינת המסגרת הנורמטיבית הדרך הנוכחית היא דרך המלך, והדרך שהצעת רק תפגע בלקוח.

הילה שי וזאן: אני מסכימה, כי אז זה יישאר ואפשר יהיה לראות את זה.

גלעד נרקיס: אני מקבל לחלוטין את ההערה ואני גם מודע למה שלירון כרגע הדגישה, הבעיה היא שברמה הפרקטית הדבר הזה לא מקבל ביטוי.

גלעד נרקיס: אז כמובן שלא נדון כאן במסגרת הוועדה המכובדת בבעיות פרקטיות, אבל הסוגיה הזאת של ההגבלה היא עדיין סוגיה קריטית ביותר, ואין שום מניעה להוסיף שעל הבנק תהיה חובה להסיר את זה.

הילה שי וזאן: אבל זה כבר כתוב בחוק, זה מיותר פה, גלעד.

גלעד נרקיס: נקודה נוספת.

גלעד נרקיס: ישנן הרבה מאוד הגבלות לגבי תקופת הקורונה.

גלעד נרקיס: אני יודע שבנק ישראל התערב בנושא הזה וגם השאיר שיקול דעת לבית המשפט, אבל אין כל מיני רישומים לתקופה הזאת.

גלעד נרקיס: האם אתם חושבים להתייחס לזה, או שזה לא המקום לזה?

הילה שי וזאן: זה לא רלוונטי כרגע.

גלעד נרקיס: תודה.

הילה שי וזאן: נצביע על תקנה 10.

הילה שי וזאן: מי בעד?

הילה שי וזאן: אין מתנגדים.

הילה שי וזאן: אושרה.

לירון מאוטנר לוגסי: גם כאן, כפי שהציע הייעוץ המשפטי לוועדה, אנחנו נוסיף הסכמה מפורשת של הלקוח.

לירון מאוטנר לוגסי: זה בעצם אותה מקבילה שקבענו למיופה הכוח, רק שכאן זה ביחס ללשכת אשראי.

הילה שי וזאן: שספציפית לעניין הזה צריך הסכמה מפורשת של הלקוח.

לירון מאוטנר לוגסי: הסכמה מפורשת לאפשרות לשמור לתקופה ארוכה יותר בעולמות התוכן של ייעוץ אשראי.

הילה שי וזאן: יש הערות?

הילה שי וזאן: נצביע על תקנה 11.

הילה שי וזאן: מי בעד?

הילה שי וזאן: אין מתנגדים.

הילה שי וזאן: אושרה.

הילה שי וזאן: ההיגיון ברור, אבל תסבירו למה דווקא 10%.

אייל חדד: אני אייל חדד, הממונה על נתוני אשראי.

אייל חדד: אנחנו לקחנו שיעור שמבחינת יעילות העבודה הוא סביר, ושלא כל שקל לפה או לשם נצטרך לתקן אותו.

אייל חדד: זה עניין של אילוץ של המערכת.

איתי עצמון: מה המצב המשפטי היום?

שירלי אבנר: היום כביכול צריך לעדכן על כל שינוי שהוא.

איתי עצמון: בכל שנה למעשה.

שירלי אבנר: כן.

איתי עצמון: בתקנה הזאת היו כמה תיקוני נוסח שהעברנו למשרד המשפטים ולבנק ישראל.

איתי עצמון: התיקון הראשון, תיקון נוסח, הוא מדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

איתי עצמון: התיקון השני הוא לעניין הפרסום.

איתי עצמון: מה שמוצע כאן זה ששר המשפטים יפרסם את נוסח התקנות האמורות כפי שעודכנו לפי תקנה זו.

איתי עצמון: אנחנו חשבנו שנכון שהפרסום יהיה ברשומות, כלומר שעל הסכומים המעודכנים לפי תקנה זו תהיה הודעה ברשומות, הודעה של שר המשפטים, בין היתר כדי שהסכומים האלה יישאבו לתוך המאגרים המשפטיים, דהיינו שמי שרוצה לדעת מה הסכום המעודכן יוכל לראות מתי הוא עודכן ומה הסכום בהודעה רשמית שתפורסם ברשומות.

איתי עצמון: בנוסף, יש כאן איזושהי טעות סופר.

לירון מאוטנר לוגסי: כן, טעות סופר של הפניה לתקנה 12.

לירון מאוטנר לוגסי: זאת טעות, מדובר על תקנה 13.

לירון מאוטנר לוגסי: פשוט 13 היה קודם 12.

לירון מאוטנר לוגסי: לפני שאני אקריא את (ב) אני רוצה לחדד את מה שאיתי אמר.

לירון מאוטנר לוגסי: מה שיפורסם ברשומות זה הודעה על הסכומים המעודכנים, ולא התקנות עצמן.

ולדימיר בליאק: האם לא נכון לקבוע אחוז שהוא סביר יותר ביחס למציאות הכלכלית של השנים האחרונות?

ולדימיר בליאק: אני לא זוכר מתי המדד השתנה לאחרונה ב-10%.

שירלי אבנר: אנחנו קבענו את זה על בסיס הנתונים של השנים האחרונות וגם בראייה ארוכה יותר.

שירלי אבנר: עשינו ניתוח של 30-20 השנים האחרונות.

אביגל כספי: המדד כמעט לא השתנה לאחרונה.

שירלי אבנר: בגלל זה.

שירלי אבנר: זה עושה יותר רעש במערכת מאשר מועיל.

הילה שי וזאן: זה פשוט מוסיף בירוקרטיה מיותרת.

הילה שי וזאן: יש הערות?

הילה שי וזאן: לא.

לירון מאוטנר לוגסי: גם כאן יש טעות סופר.

לירון מאוטנר לוגסי: לא הכניסו פה את תקנות 3(2) ו-3(4), שהן אותו דבר.

לירון מאוטנר לוגסי: תקנה 3 ותקנה 4 מדברות על נתונים שמהווים נתונים מובהקים, אחד לעניין הכללה במאגר נתוני אשראי למרות בקשת אי-הכללה של לקוח, ואחד לעניין חיווי אשראי ומתי מעבירים לגביו את נתוני האשראי שיש עליו במאגר.

לירון מאוטנר לוגסי: הם בעצם די זהים אחד לשני, וכמו שיש ב-4(2) ו-4(4) סכומים שצריכים להתעדכן לפי סעיף העדכון הזה, גם ב-3(2) ו-3(4) יש סכומים שצריכים להתעדכן, אלא שבגלל טעות סופר הם לא נכתבו פה במפורש.

לירון מאוטנר לוגסי: לכן זה צריך להיות: "לעניין סעיפים 3(2) ו-(4) ו-4(2) ו-(4)".

איתי עצמון: מועד העדכון לעניין הזה הוא 1 בינואר?

איתי עצמון: כלומר, לא בהכרח המועד שבו פורסמה ההודעה ברשומות?

לירון מאוטנר לוגסי: כן.

לירון מאוטנר לוגסי: בעצם הפרסום הוא דקלרטיבי.

לירון מאוטנר לוגסי: המועד הקובע הוא 1 בינואר.

איתי עצמון: אם יהיה צורך אנחנו נחדד בנוסח שמועד העדכון הוא 1 בינואר.

הילה שי וזאן: יש הערות?

הילה שי וזאן: אין.

איתי עצמון: נצביע על תקנה 12 כולל התיקונים שהקראנו כרגע.

הילה שי וזאן: מי בעד תקנה 12?

הילה שי וזאן: אין מתנגדים.

הילה שי וזאן: אושרה.

לירון מאוטנר לוגסי: אני אסביר.

לירון מאוטנר לוגסי: המבנה של התקנות הוא שבתוספת כתוב ברמת כותרות ליד כל מקור מידע מהם נתוני האשראי שהוא צריך להעביר.

לירון מאוטנר לוגסי: אנחנו מתאימים את זה לחוק חדלות פירעון:

לירון מאוטנר לוגסי: אנחנו מחליפים את מה שהיה כתוב קודם לפי פקודת פשיטת רגל ולפי כונס הנכסים הרשמי ועושים את ההתאמות להליכי חדלות פירעון.

לירון מאוטנר לוגסי: אנחנו מבקשים למחוק את המילים "כמפורט בדוח ממצאי הבדיקה".

לירון מאוטנר לוגסי: זאת אומרת, אנחנו רוצים להשאיר את זה "גובה החוב כפי שהכריע הנאמן", לאו דווקא כמפורט בדוח ממצאי הבדיקה, כי לאורך הזמן הבנו שהנאמן מכריע לכל אורך חיי התיק את גובה החוב, ולא נכון להיצמד דווקא לדוח ממצאי הבדיקה.

איתי עצמון: אוקיי.

לירון מאוטנר לוגסי: פה אנחנו מוסיפים להוצאה לפועל את הסמכות לדווח בגלל מה שהסברתי קודם – שההליכים עד סכום של 150,000 עוברים להוצאה לפועל.

לירון מאוטנר לוגסי: אנחנו מסמיכים אותו להעביר נתונים שקשורים גם לעולם הליכי חדלות פירעון.

לירון מאוטנר לוגסי: גם כאן אנחנו מבקשים לעשות את התיקון שביקשנו קודם, למחוק את המילים "כמפורט בדוח ממצאי הבדיקה", וגם למחוק את המילה "לרבות", כי הבנו שזה לא חלק מצו לשיקום כלכלי אלא שזה עומד בנפרד לצו לשיקום כלכלי.

איתי עצמון: כלומר, הנוסח יהיה "נתונים לעניין הליכי חדלות פירעון ושיקום כלכלי – פתיחת הליכים לרבות בקשה לצו לפתיחת הליכים ודחיית בקשה כאמור", וכאן יהיה "גובה החוב כפי שהכריע הנאמן", ואז ההמשך.

לירון מאוטנר לוגסי: כן.

לירון מאוטנר לוגסי: את התיקון של המילים "ואחרי תיק איחוד" אנחנו מוחקים, אחרי שדיברנו עם הייעוץ המשפטי.

לירון מאוטנר לוגסי: אנחנו נשארים רק עם התיקון של "לעניין פרט משנה (א)".

לירון מאוטנר לוגסי: בנוסף, בגלל שאלה פרשנית שעלתה, אנחנו רוצים להוסיף הבהרה שהצו לעיכוב הליכים נגד החייב זה אותו צו לעיכוב הליכים שניתן במסגרת אותם 60 ימים ממועד האזהרה.

לירון מאוטנר לוגסי: אני אסביר.

לירון מאוטנר לוגסי: טור ג' קובע את התנאים להעברת המידע למאגר.

לירון מאוטנר לוגסי: אחד התנאים זה שאפשר יהיה להעביר מידע רק אחרי שחלפו 60 ימים ממועד המצאת האזהרה, כדי לתת זמן לחייב להגיש התנגדות או משהו כזה.

לירון מאוטנר לוגסי: בנוסף, המידע לא מועבר ככל שניתן עיכוב הליכים במסגרת אותם 60 ימים.

לירון מאוטנר לוגסי: כלומר, גם אם צו עיכוב ההליכים הזה הוא בתוקף לשלוש שנים למשל, לא יועבר לגביו המידע, ובלבד שהצו לעיכוב הליכים ניתן במסגרת 60 הימים הראשונים, אותה תקופת גרייס.

הילה שי וזאן: כלומר, גם לעניין זה נתונים ללקוח 60 ימים לנסות למנוע - - -

לירון מאוטנר לוגסי: כן.

לירון מאוטנר לוגסי: אבל מה שחשוב לי לחדד זה שאם ניתן בהמשך צו לעיכוב הליכים, המידע כן ידוּוח, וכמובן גם ידוּוח שניתן צו לעיכוב הליכים.

לירון מאוטנר לוגסי: פשוט עלתה שאלה פרשנית האם הנוסח הנוכחי של התקנות אומר שלא יימסר מידע למאגר גם אם ניתן צו עיכוב הליכים בשלב מאוחר יותר.

לירון מאוטנר לוגסי: אז לא זאת הכוונה, וגם כתבנו את זה במפורש בדברי ההסבר לתקנות.

לירון מאוטנר לוגסי: כתבנו במפורש שכדי שהמידע לא ידוּוח, עיכוב ההליכים צריך להיעשות בתוך מסגרת 60 הימים.

לירון מאוטנר לוגסי: אנחנו מבקשים להוסיף את ההבהרה הזאת.

איתי עצמון: תוכלי להקריא את הנוסח המהותי של טור ג' לעניין הזה, בכפוף כמובן לשינויים טכניים?

איתי עצמון: יש פעמיים "למעט"?

לירון מאוטנר לוגסי: כן, זה המבנה של הסעיף כבר היום.

איתי עצמון: קצת קשה להבין את זה.

איתי עצמון: אולי נבחן אם אפשר לטייב את הנוסח כאן.

לירון מאוטנר לוגסי: אם המהות נשמרת.

איתי עצמון: בוודאי שהמהות נשמרת.

איתי עצמון: הוועדה מאשרת מהות, ולאחר האישור אנחנו מוסמכים לעשות רק שינויים טכניים.

לירון מאוטנר לוגסי: כמובן, אין בעיה.

הילה שי וזאן: יש הערות לתקנה 13?

ענת ליברמן: אני ענת ליברמן, מרשות האכיפה והגבייה.

ענת ליברמן: אני רוצה לדייק את מה שאמרה לירון.

ענת ליברמן: אנחנו לא מעבירים מידע על צו עיכוב הליכים.

ענת ליברמן: גם אם ניתן צו לעיכוב הליכים במהלך חיי תיק ההוצאה לפועל, אנחנו ממשיכים להעביר את המידע אבל לא מדווחים על כך שניתן צו עיכוב הליכים.

ענת ליברמן: שיהיה ברור.

ענת ליברמן: זה לא בין הדברים שנמצאים ברשימת המידע של הדברים שאנחנו מעבירים.

הילה שי וזאן: ברור.

הילה שי וזאן: נצביע על תקנה 13.

הילה שי וזאן: מי בעד?

הילה שי וזאן: אין מתנגדים.

הילה שי וזאן: אושרה.

הילה שי וזאן: תקנה 14.

לירון מאוטנר לוגסי: התוספת זה אותו טופס הסכמה שבתקנה העיקרית החלטנו שאנחנו מבטלים אותו - - -

איתי עצמון: טופס הסכמת הלקוח.

לירון מאוטנר לוגסי: כן.

לירון מאוטנר לוגסי: אנחנו הוספנו שגם התוספת השלישית צריכה להיות מבוטלת, בגלל שגם הטופס של ייפוי הכוח בוטל עכשיו.

לירון מאוטנר לוגסי: כך שבעצם גם התוספת השנייה וגם התוספת השלישית בטלות.

הילה שי וזאן: יש הערות?

הילה שי וזאן: לא.

הילה שי וזאן: אז נצביע על תקנה 14.

הילה שי וזאן: מי בעד?

הילה שי וזאן: אין מתנגדים.

הילה שי וזאן: אושרה.

הילה שי וזאן: תקנה 15.

לירון מאוטנר לוגסי: הסעיף הזה אומר שבכל מה שקשור לשינוי של ההסכמות והתוספות וכו', אנחנו נותנים תחילה מאוחרת יותר, כדי לתת זמן היערכות להחליף את טופסי ההסכמה שהיו קודם בדרך אחרת לקבלת הסכמה - - -

הילה שי וזאן: שישה חודשים זה פרק זמן סביר מבחינתכם?

לירון מאוטנר לוגסי: אנחנו חשבנו שזה פרק זמן סביר.

לירון מאוטנר לוגסי: זה גם ייתן לממונה פרק זמן לקבוע הוראות בנושא הזה.

לירון מאוטנר לוגסי: אני רק אחדד שבגלל שביטלנו עכשיו את התוספת השלישית, הוספנו גם את תקנה 8, בעניין ייפוי הכוח, לדברים שבהם אנחנו רוצים את התחילה המאוחרת.

איתי עצמון: וגם תקנה 14 בעצם, ביטול התוספות.

לירון מאוטנר לוגסי: נכון.

לירון מאוטנר לוגסי: זה הכול אותו צד.

איתי עצמון: כלומר, גם תקנות 8 ו-14, תחילתן תהיה שישה חודשים מיום הפרסום.

הילה שי וזאן: יש הערות לתקנה 15? אין.

הילה שי וזאן: מי בעד תקנה 15?

הילה שי וזאן: אין מתנגדים.

הילה שי וזאן: אושרה.

הילה שי וזאן: תקנה 16, הוראת מעבר.

הילה שי וזאן: או במילים אחרות, עד כניסתו של חוק חדלות פירעון יחול מה שהיה קודם לכן; ומה שאחרי – יותאם לתקנות האמורות.

איתי עצמון: לא צריך להקריא את התוספת הזאת, מספיק שחברי הכנסת מעיינים בה.

הילה שי וזאן: את רוצה להוסיף משהו להסבר?

לירון מאוטנר לוגסי: לא, זה בדיוק מה שאמרת – אנחנו מבהירים שזאת הוראת מעבר שאומרת שעד כניסת החוק החדש לתוקף יחול הדין הישן שלפי הפקודה.

הילה שי וזאן: יש הערות להוראת המעבר?

הילה שי וזאן: אין.

הילה שי וזאן: אז נעבור להצבעה.

הילה שי וזאן: מי בעד תקנה 16?

הילה שי וזאן: מי נגד?

הילה שי וזאן: אושרה.

הילה שי וזאן: תודה רבה לכולם, התקנות אושרו.

אייל חדד: תודה רבה לוועדת הכלכלה, זה היה קשה מאוד לעשות את זה, ואני מודה לכם, כי אנחנו עוזרים פה לאזרחי ישראל בכמה דברים חשובים בתקופת הקורונה.

הילה שי וזאן: זה בגלל שנפלתם על הוועדה הכי מקצועית ויעילה פה בכנסת.

הילה שי וזאן: תודה רבה.

לירז חקמון: סליחה, אפשר לשאול שאלה?

הילה שי וזאן: התקנות כבר אושרו, אבל אפשר.

לירז חקמון: בכל זאת שאלה חשובה.

לירז חקמון: אני לירז חקמון, היועצת המשפטית של חברת מימון ישיר.

לירז חקמון: רציתי לשאול האם יש מקום לבחון דברים נוספים שלא עלו במסגרת התקנות?

לירז חקמון: יש תיקונים נוספים שהייתי רוצה להביא לתשומת הלב שלכם ולבחון האם אפשר להכניס אותם לתקנות.

הילה שי וזאן: אני מציעה שתפני למשרד המשפטים ותביעי בפניהם את הדברים.

הילה שי וזאן: הבנתי שגם שלחת מכתב לוועדה, וככל שנידרש לתיקונים נוספים הם יובאו בפני הוועדה.

הילה שי וזאן: כרגע יש דברים בעבודה במשרד המשפטים, ואת יכולה לפנות אליהם להעיר את הערותייך.

לירז חקמון: מאה אחוז, תודה רבה.

הילה שי וזאן: תודה, הישיבה נעולה.