ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 23, פרוטוקול מספר 166, 2020-12-23 00:00

מיכאל מלכיאלי: בוקר טוב, אנחנו נדון היום בהנחיות להעברת מידע אודות ילד אשר במעון יום המוכר על-ידי אגף למעונות יום ומשפחתון.

מיכאל מלכיאלי: וכן: "טיוטת צו הכשרות משפטיות ואפוטרופסות (שינוי התוספת הראשונה לחוק)".

מיכאל מלכיאלי: אקדים ואומר, שאתמול במליאה, הודיתי לכל צוות הוועדה – למנהלים, ללשכה המשפטית, לכולם, על העבודה הטובה של חוק הבחירות.

מיכאל מלכיאלי: אתמול הודעתי שהחוק הזה לא התקדם.

מיכאל מלכיאלי: גם דיברתי עם יושב-ראש הכנסת, אמרתי שאין כבר סיכוי להעביר לפני שתים-עשרה בלילה, בגלל שהיו המון הסתייגויות.

מיכאל מלכיאלי: הם תכננו לעשות פה פיליבסטר, ודיונים.

מיכאל מלכיאלי: ברוך השם, היה סייעתא דשמיא שכולם הסירו את הכול, והגענו להבנה פה אחד.

מיכאל מלכיאלי: גם ביקשתי מהלשכה המשפטית לכתוב הכול בצורה הטובה ולהביא את זה לפני שתים עשרה בלילה.

מיכאל מלכיאלי: יישר כוח גדול.

מיה אוברבאום: היום אנחנו עוסקים בטיוטת צו הכשרות המשפטית ואפוטרופסות.

מיה אוברבאום: שלום, לחברת הכנסת הילה שי וזאן.

מיה אוברבאום: האם שומעת?

מיה אוברבאום: מה שלומך?

הילה שי וזאן: ברוך השם, מחלימים לאט לאט.

מיכאל מלכיאלי: יופי.

מיכאל מלכיאלי: שיהיה לך רפואה שלמה ובריאות.

מיכאל מלכיאלי: איך זה לראות את פיזור הכנסת?

הילה שי וזאן: מוזר.

הילה שי וזאן: וזה בנוסף לכך שאתמול עבר החוק הראשון שלי.

הילה שי וזאן: ברוך השם, שאנחנו מצליחים לעשות את הטוב לפני שהכול מתפזר.

מיכאל מלכיאלי: אז באמת, מגיע לך שאפו על הצעת החוק שלך.

מיכאל מלכיאלי: הצעת חוק ראויה.

מיכאל מלכיאלי: ספרי לצוות הוועדה מה החוק שלך.

הילה שי וזאן: החוק למעשה מחזיר לכל זוגות הקורונה שחתונתם לא התקיימה את המקדמות שהם שילמו על האירוע.

הילה שי וזאן: כמובן, אם הם עשו את ההשתדלות כן לקיים את הארוע, כן לדחות.

הילה שי וזאן: אנחנו יודעים שבעצם הענף הזה הוא סגור מחודש מרץ.

הילה שי וזאן: כמובן שניסינו לשמור על איזון גם בכך שהאולמות לא הצטרכו לשלם על מה שהוציאו, כמו טעימות ודברים אחרים.

הילה שי וזאן: אבל בהחלט, מבחינתי אנחנו נתנו אתמול לכל אלה שאין להם לובי, ואין להם יחסי ציבור, והם רוצים רק להתחיל את חייהם ברגל ימין ובלי חובות.

הילה שי וזאן: אתם יודעים, אני אומרת, המדינה יכולה להחליט אם היא נותנת יותר, או נותנת פחות.

הילה שי וזאן: אבל בבסיס, זה קודם כל לא לקחת.

הילה שי וזאן: קודם כל לדאוג שהאזרח, שהצרכן לא ישלם על שרות שהוא לא קיבל.

הילה שי וזאן: אגב, גם בוועדה שלכם אתם עוסקים בזה, גם אנחנו עוסקים בזה.

הילה שי וזאן: אני שמחה שעלה בידינו להביא לתוצאה הזאת.

הילה שי וזאן: תודה רבה.

מיכאל מלכיאלי: באמת, יישר כוח גדול.

מיכאל מלכיאלי: הצעת חוק חשובה וראויה.

מיכאל מלכיאלי: אני יודע שהרבה אנשים חיכו אתמול לראות שזה עובר.

מיכאל מלכיאלי: וברוך השם, זה עבר.

מיכאל מלכיאלי: מגיע לך שאפו.

הילה שי וזאן: תודה רבה.

מיכאל מלכיאלי: נתחיל את ההקראה.

מיכאל מלכיאלי: בכל זמן נתון שאת רוצה לדבר, בשמחה גדולה.

מיה אוברבאום: טיוטת צו הכשרות המשפטית ואפוטרופסות (שינוי התוספת הראשונה לחוק).

מיה אוברבאום: בתוקף סמכותי לפי סעיף 18(ה) לחוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות התשכ"ב-1962, ובאישור ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת, אני מצווה לאמור: התוספת הראשונה לחוק אחרי פרט 5 יבוא: (6) "מעון יום לפעוטות או משפחתון שחל עליו מחיר מירבי לפי חוק הפיקוח על מחירים מצרכים ושירותים, תשנ"ו-1966".

מיה אוברבאום: אנחנו נמצאים בעצם בתוך סעיף 18 של חוק הכשרות המשפטית ואפוטרופסות, שבעצם, עניינו זה שיתוף בין הורים.

מיה אוברבאום: סעיף קטן (ב) קובע על חובת מסירת מידע של הורים שחיים בנפרד, חובת מסירת מידע של הגופים המפורטים בתוספת להורה השני שמבקש את זה, אם הוא מגיש בקשה לקבל את אותו מידע.

מיכאל מלכיאלי: עד היום מה המצב?

מיכאל מלכיאלי: רק הראשון שמבקש מקבל, או רק האמא?

מיה אוברבאום: ההורה המשמורן, או מי שמטפל בילד, או מי שרשם את הילד.

מיה אוברבאום: זה לא היה מוסדר.

מיה אוברבאום: בעצם, כל זה התחיל – הוגשה איזושהי עתירה בנושא שבעקבותיה יצאו הנחיות של משרד העבודה והרווחה, שהסדירו את הנושא ואת החובה למסירת מידע להורה שמבקש את זה.

תמי סלע: שהם רשומים במעונות יום.

מיכאל מלכיאלי: מה, זה לא מובן מאליו?

מיה אוברבאום: יש מוסדות אחרים שמפורטים בתוספת – מוסדות רפואיים, פיננסיים.

מיכאל מלכיאלי: איזה מידע יכול להיות במעון יום שהאבא רוצה לדעת – מתי הולך לישון, מתי קם?

תמי סלע: אם זו האימא לפעמים.

מיכאל מלכיאלי: לא משנה, אחד מההורים.

מיה אוברבאום: קודם כל לדעת לאיזה מעון הוא רשום, האם הוא התקבל למעון שהוא נרשם אליו.

מיה אוברבאום: המידע שמפורט בהנחיות שיצאו, זה בעצם אישור ביצוע רישום למעון.

מיה אוברבאום: מידע בדבר פציעה, פגיעה.

מיה אוברבאום: שינוי במצב פיזי או בריאותי.

מיה אוברבאום: מידע שוטף בנוגע לאירועים – מידע מפורט, כשבעצם, עכשיו מבקשים לעגן את ההנחיות שיצאו, לעגן אותן בתוספת לסעיף 18.

מיה אוברבאום: אגב, בעניין הזה איזה מידע?

מיה אוברבאום: באמת, לא עד הסוף ברור מה המידע שנדרש למסור, כי בהנחיות אמנם הוא מפורט, אבל החוק בעצם מפנה להוראות על-פי כל דין, שלא עד הסוף ברור לנו מה זה על-פי כל דין.

מיה אוברבאום: אנחנו לא עד הסוף מצליחים להבין, אולי משרדי הממשלה יידעו להגיד קצת יותר, מהו אותו מידע שמבקשים למסור.

מיכאל מלכיאלי: אם אני מבין, על-פי דברי ההסבר, מדוע פה רק על מעונות המחזיקים בסמל, האגף למעונות יום.

מיכאל מלכיאלי: מה קורה עם מעונות פרטיים?

מיה אוברבאום: נכון.

מיה אוברבאום: זה אחד הדברים שרצינו לבקש ממשרדי הממשלה להתייחס.

מיה אוברבאום: אנחנו חושבים שאולי ראוי להחיל את ההסדר הזה גם על מעונות - - -

מיכאל מלכיאלי: יש בסמכות הוועדה להחיל את זה על כל המעונות?

תמי סלע: בשיח עם המשרדים, אם הם מסכימים לדבר, ובעצם יביאו מתוקן, אז אפשר לאשר גם בכפוף לנוסח שמוסכם עליהם, וכן היה שיח בעניין הזה.

מיכאל מלכיאלי: לנו אין סמכות לתקן בתקנה נכון?

מיכאל מלכיאלי: צריך שר המשפטים לתקן.

תמי סלע: נכון.

תמי סלע: אבל יש לפעמים אישור שהוא בכפוף לזה שזה יתוקן.

תמי סלע: שהם יביאו נוסח מתוקן.

מיכאל מלכיאלי: להרחיב את זה לגמרי.

תמי סלע: זה אפשרי אם הם מסכימים.

מיה אוברבאום: כך גם אנחנו סברנו, וגם יש איזשהו נוסח ומוצע שיח עם משרדי הממשלה, זה בעצם מתוך ההגדרה בחוק הפיקוח על מעונות יום לפעוטות, שזה בעצם, במקום להפנות לחוק פיקוח על מחירים - - ושירותים, לכתוב: - מקום המשמש או נועד לשמש מקום שהייה יומי לחינוך וטיפול בפעוטות.

מיכאל מלכיאלי: למה רק פעוטות, מה עם ילדים?

הילה שי וזאן: זה מעונות יום.

מיכאל מלכיאלי: אני יודע.

מיכאל מלכיאלי: אני רק שואל מה קורה עם בית-ספר.

הילה שי וזאן: הם כבר בתקנות.

מיכאל מלכיאלי: ומה קורה עם גנים של המעונות, גם בתקנות?

מיכאל מלכיאלי: צהרונים, גנים.

הילה שי וזאן: אולי בכל זאת, אם אפשר, כבוד היושב-ראש, אני כן אגיד מספר משפטים, כמי שבעצם פנתה לשר המשפטים וביקשה שיביא את זה לכדי תקנות אם זה בסדר.

הילה שי וזאן: אני באמת רוצה - אם כבר אני אומרת את הדברים, להודות לשר המשפטים שהוא נעתר לבקשתי להביא את זה לתקנות.

הילה שי וזאן: כפי שנאמר פה, הבסיס הוא בעצם להביא לידי כך שיותר ויותר הורים יהיו מעורבים בחיים של הילדים שלהם, ויהיה להם את האפשרות לקבל את כל המידע עבור הילד שלהם.

הילה שי וזאן: זה משהו שכיום כבר קיים, גם במוסד לביטוח לאומי, גם בתאגיד בנקאי, גם במוסד חינוכי כמו ששאלת כבוד היושב-ראש.

הילה שי וזאן: גם ברשות מקומית ובמוסד רפואי, לא היה קיים במעונות היום, והמשמעות היא באמת, אם הורים הם בסדר, אז בוודאי כל אחד מודיע לשני.

הילה שי וזאן: אבל אם הורים שנפרדו הם לא ביחסים טובים, אז המידע לעתים היה נשמר אצל צד אחד, לא היה עובר לצד השני, והמעונות עצמם לא היו חייבים בדיווח גם להורה השני רק להורה המשמורן.

הילה שי וזאן: התיקון שאנחנו מביאים פה בעצם הבוקר, אומר בעצם שהמעון הצטרך למסור את כל המידע לשני ההורים, לא משנה באיזו חלוקת משמורת.

הילה שי וזאן: התקנות האלה תקפות כל עוד בית משפט לא יחליט אחרת.

הילה שי וזאן: אני חושבת, במיוחד הטרוף שבו אנחנו חיים, ואנחנו יודעים שיש הרבה שוליים בתוך כל הטיפול החמור שאנחנו דאגנו להוביל בחקיקה בשבוע שעבר, בראשותו של חבר הכנסת עודד פורר, מול כל הרע והטרוף, חשוב שנביא קצת שפיות.

הילה שי וזאן: שנביא קצת היגיון ונגיד באופן ברור, שאנחנו כנציגי ציבור, המטרה שלנו – זה שני ההורים שיהיו שותפים בגידול של הילדים שלהם ויקבלו את כל המידע.

הילה שי וזאן: זה טוב גם לאבות וטוב גם לאימהות שגם הנטל שלעתים מוטל על כתפיהם כהורה משמורן ראשי, ודאי הם יוכלו לקבל קצת הקלה.

הילה שי וזאן: וכמי שבאמת חרטה על דגלה שוויון ותיקון אפליות חוקתיות ועיוותים ממסדיים, אני חושבת שתיקון החקיקה הזה הוא מאוד חשוב.

הילה שי וזאן: כפי שאמרת, כבוד היושב ראש, צריך וחשוב להחיל את זה לא רק על המעונות המפוקחים, אלא בכלל על מעונות.

הילה שי וזאן: שיהיה ברור, שבמדינת ישראל כאשר קורה משהו לילד, או יש איזשהו עדכון לגבי ילד, שני ההורים חשובים בחייו ועל שניהם לקבל את העדכון.

הילה שי וזאן: אני מודה לך היושב-ראש.

הילה שי וזאן: מודה לצוותים המקצועיים שבאמת עבדו על זה.

הילה שי וזאן: גם לשר הרווחה שבאמת נעתר לבקשתי וחתם על העניין כבר לפני לא מעט זמן.

הילה שי וזאן: אני שמחה שזה יובא כעת לאישור.

מיכאל מלכיאלי: מעולה.

מיכאל מלכיאלי: ננסה להעלות אל שאר משרדי הממשלה, כדי לשמוע את חוות דעתם.

מיכאל מלכיאלי: הילה, להודות לך שוב פעם, שקידמת את זה מול שר המשפטים.

מיכאל מלכיאלי: דבר אחד אני לוקח על עצמי – שאם אני אצטרך גם לקדם תקנות מול שר המשפטים, אני אשתמש בשירותך, בעזרת השם, לעניין הזה.

הילה שי וזאן: בשמחה ובאהבה, אתה לא צריך אותי, הוא יעזור לך גם בלעדיי.

מיכאל מלכיאלי: משרד המשפטים, בוקר טוב.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו רוצים לשמוע את חוות דעתכם על התקנה ועל ההרחבה.

יעל בלונדהים: ההצעה מבקשת להרחיב את התוספת הראשונה לחוק הכשרות, כך שסעיף 18ב(2) יחול גם על מעונות יום מוכרים עם סמל.

יעל בלונדהים: כפי שנאמר כאן על-ידי הייעוץ המשפטי, המצב כיום שלפי הנחייה של משרד הרווחה, ההנחיה מחילה את סעיף 18ב(2) גם על מעונות היום לפנים משורת הדין, בעקבות דיונים שהיו משנת 2018, בערך, ההצעה כרגע היא לעגן בעצם את המצב הזה בחקיקה.

מיכאל מלכיאלי: יעל, ההצעה שעלתה פה, להרחיב לא רק למעונות שיש בהם סמל של משרד העבודה והרווחה, אלא גם למעונות הפרטיים.

מיכאל מלכיאלי: האם משרד המשפטים שידוע בעמדתו החיובית גם יתמוך בהצעה הזאת?

יעל בלונדהים: אנחנו כתבנו בדברי ההסבר שאנחנו רוצים לבחון את הדבר הזה.

יעל בלונדהים: פשוט, מאחר והנחייה כפי שאמרתי הקיימת מחילה כבר לפנים משורת הדין את הוראות החוק האלה על המעונות בעלי הסמל, אנחנו לא נדרשנו להארכת השפעת רגולציה על הרחבה.

יעל בלונדהים: מאחר שהדברים נעשו בפרק זמן קצר, אנחנו הצענו להביא עכשיו את התיקון כפי שהוא, ולבחון את ההשלכות כפי שאנחנו מחויבים במסגרת המחויבות שלנו גם על המעונות הפרטיים.

יעל בלונדהים: אין לנו התנגדות עקרונית, זה פשוט עניין תהליכי.

מיכאל מלכיאלי: למה תהליכי?

מיכאל מלכיאלי: איזו השפעה רגולטיבית יכול להיות כאן.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו מתחילים הליך למעונות מסוימים, למה לא נרחיב את זה לגמרי?

מיכאל מלכיאלי: אין פה תוספת של שום כוח אדם.

מיכאל מלכיאלי: אותו הליך שאנחנו מתחילים, נמשיך לגמרי.

יעל בלונדהים: אין לנו התנגדות לזה, זה נראה בסדר.

יעל בלונדהים: אבל לפני שאנחנו מחילים, לפי הכללים הפנים ממשלתיים.

יעל בלונדהים: לפני שמחילים רגולציה חדשה על גופים פרטיים, עושים איזשהו הליך.

יעל בלונדהים: לא התכוונו לעשות פה דוקטורט או משהו כזה.

יעל בלונדהים: התכוונו לעשות הליך מינימלי של השפעת הארכת רגולציה.

יעל בלונדהים: מאחר שהדברים נעשו בלוח זמנים מאוד קצר, הבאנו את הדברים כרגע במסגרת תיקון שבעצם מחיל את ההנחייה הקיימת בחקיקה, וככל שרוצים להרחיב, אנחנו כבר פנינו למעונות פרטיים לשמוע האם מדובר ברגולציה כבדה.

יעל בלונדהים: אנחנו לא חושבים שזה משהו בלתי עביר.

יעל בלונדהים: אנחנו חושבים שאפשר לחיות עם זה.

יעל בלונדהים: פשוט, מאחר וכל פעם כשמחילים רגולציה על גוף פרטי, או בכלל חדשה, צריך לעשות איזושהי בדיקה.

יעל בלונדהים: אין לנו התנגדות עקרונית לדבר הזה.

מיכאל מלכיאלי: לו יצויר שאני כעת יושב בתקן, מנהל את כל המעונות הפרטיים.

מיכאל מלכיאלי: את יושבת מולי ושואלת אותי שאלה.

מיכאל מלכיאלי: מה דעתך להחיל את זה גם עליכם?

מיכאל מלכיאלי: האם זה מוסיף לכם?

מיכאל מלכיאלי: אני אומר לך כן, זה קשה מאוד זה מורכב.

מיכאל מלכיאלי: האם את אומרת רמאי, מה זה מפריע לך?

מיכאל מלכיאלי: אולי אומרת - אולי את צודקת.

מיכאל מלכיאלי: מה יכול להיות תוספת קושי?

מיכאל מלכיאלי: הרי האימא מבקשת, אני נותן לה.

מיכאל מלכיאלי: האבא מבקש, אני צריך לתת לו.

מיכאל מלכיאלי: אם האימא כבר קיבלה – תעשה העתק הדבק.

מיה אוברבאום: מדובר במידה שגם ככה מחייבת - - -

מיכאל מלכיאלי: הרי האימא מקבלת, תעשה העתק הדבק, תביא לאבא, זה אותו מידע.

מיכאל מלכיאלי: ואם תגיד שהאימא עוד לא קיבלה את זה, הרי אם האימא הייתה מבקשת היא הייתה מקבלת, אז את אותה עבודה אם האבא מבקש.

מיכאל מלכיאלי: כאילו למה תאמיני לאותו מנהל מעון שאומר לך תקשיבי, זה קשה - מה קשה?

מיכאל מלכיאלי: הוא מחויב בכל מקרה לכתוב את אותו דוח.

הילה שי וזאן: צריך להבין שהיום אגף המעונות במשרד הרווחה כבר הוציא הנחיה, זאת אומרת, זה קיים.

הילה שי וזאן: מה שאנחנו עושים היום זה לעגן את זה בחקיקת משנה.

הילה שי וזאן: אבל זה כבר קיים בהרבה מקומות, פשוט לא רוצים שזה יישאר לשיקול דעתו הבלעדית, כמו שאמרת שמנהל או מנהלת כזה או אחר.

הילה שי וזאן: אז ודאי שאתה צודק שאפשר להחיל את זה גם במעונות פרטיים.

מיכאל מלכיאלי: הילה, את חושבת שגם צריך להרחיב.

מיכאל מלכיאלי: מה גם שמשרד המשפטים תומך בעמדה שלי.

יעל בלונדהים: חברת הכנסת הילה שי וזאן, הייתה לגבי המעונות המוכרים בעלי הסמל.

יעל בלונדהים: זה מה שהתבקש מאתנו וזה מה שמונח כאן.

יעל בלונדהים: אין לנו התנגדות עקרונית, אני גם יודעת משיחות מקדימות עם הייעוץ המשפטי של הוועדה שנערכה פנייה על-ידי הייעוץ המשפטי לאותם גופים פרטיים ולא נשמעה התנגדות.

יעל בלונדהים: אולי הם יספרו את זה, כי אנחנו לא עשינו את הבדיקה הזאת בשל רוח הזמנים הקצר.

יעל בלונדהים: שוב אני אומרת, אין לנו התנגדות עקרונית.

הילה שי וזאן: אני חושבת שכדאי שאנחנו נעביר את זה היום בחקיקת משנה, נעגן את זה, לאחר מכן נעשה את הבדיקה כדי לא לעכב דבר בדבר.

מיכאל מלכיאלי: הילה, כל הצעות החוק שהגיעו אליי, הם פחות משעה היו אחרי הכול, אנחנו לא מעכבים דברים.

מיכאל מלכיאלי: אולי נחשוב ביחד, כמובן, בהסכמה שלך.

מיכאל מלכיאלי: משרד הרווחה, בבקשה.

נטלי מופסיק: שלום, אני רק רוצה לדייק משהו בעקבות דברים שנאמרו.

נטלי מופסיק: שני ההורים הם האפוטרופוסים הטבעיים של הילד שלהם, ולכן, כבר היום, כל הורה, אם הוא פונה, יכול לקבל כל מידע.

נטלי מופסיק: כלומר, לא מדויק פה שאת המידע רק הורה אחד יכול לקבל , זאת לא המציאות המשפטית.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו רוצים רק לעגן את זה.

הילה שי וזאן: המידע לא עובר באופן אוטומטי.

מיכאל מלכיאלי: משרד הרווחה, לכן הילה רוצה לעגן את זה בחקיקה והיא צודקת.

נטלי מופסיק: - - - ראה, נשללה אפוטרופסותם בהתאם לצו בית-משפט, או בהתאם לחוק כמו החוק החדש שעבר לעניין שלילת אפוטרופסות של הורה רוצח או אונס".

נטלי מופסיק: שינוי שהצעת החוק בעצם מבקשת לעשות, זה שאם יש מידע שהוא מידע שעל-פי הוראות כל דין, אז אם הורה השני ביקש בכתב לקבל את המידע בנפרד, הצטרכו למסור לו את המידע בנפרד.

נטלי מופסיק: כלומר, הוא יעשה פנייה יזומה אחת מצד ההורה, ולאחר מכן, הוא יקבל את המידע על-פי כל דין בנפרד.

נטלי מופסיק: הסיפור הוא שזה היה מתוך הנחה עד היום – זאת החזקה גם בחוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות שהורים פועלים במשותף.

נטלי מופסיק: ולכן, אם המידע נמסר להורה אחד, ההנחה היא שהם פועלים במשותף והמידע יעבור גם להורה השני.

מיכאל מלכיאלי: את עונה נכון לשאלה אחרת.

מיכאל מלכיאלי: הדיוק שלך היה במקום ועזר לנו מאוד בשביל ההמשך.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה להבין משהו.

מיכאל מלכיאלי: אתם אומרים שנקודת ההנחה שההורים עובדים במשותף, נכון.

מיכאל מלכיאלי: פה מדובר על הורים שלא עובדים במשול.

מיכאל מלכיאלי: גם את אומרת שזה הנוהל היום.

מיכאל מלכיאלי: הילה, בצדק רב, כאחת שמכירה איך המערכות של משרדי הממשלה עובדים, מה שלא בחקיקה, כל מנהל מעון משחק איתך.

מיכאל מלכיאלי: עכשיו אנחנו רוצים לשאול פה.

מיכאל מלכיאלי: היות וכאשר האבא – אחד הצדדים מבקש משהו, אתם נותנים לו את זה.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו רוצים לעגן שאותו דבר יהיה גם במעונות שאינם פרטיים.

מיכאל מלכיאלי: משרד המשפטים בגדול מברך.

מיכאל מלכיאלי: השאלה היא אם משרד הרווחה מצטרף לברכה?

נטלי מופסיק: אני מייצגת את זרוע הרווחה.

נטלי מופסיק: את השאלה הזאת צריך להפנות לנציג זרוע העבודה שהוא נמצא פה, והוא יוכל לענות.

מיכאל מלכיאלי: בבקשה, אייל.

מיכאל מלכיאלי: בוקר טוב, מה שלומך?

מיכאל מלכיאלי: תשמע ידידי, כולם שלחו אותנו אליך, כלומר, אתה האיש הבכיר.

מיכאל מלכיאלי: הצעת החוק, התקנה אומרת שבמעונות מוכרים גם ההורה השני יוכל לקבל מידע.

מיכאל מלכיאלי: תפיסת העבודה שלנו כאן בוועדה אומרת שזה לא מוסיף על אף אחד.

מיכאל מלכיאלי: למה?

מיכאל מלכיאלי: כי כאשר אחד מההורים מבקש, הוא מקבל – העתק הדבק להורה השני.

מיכאל מלכיאלי: האם יש סיבה בעולם לא להרחיב את זה גם למעונות שאינם פרטיים שאין להם סמל?

מיכאל מלכיאלי: כי הרי בסופו של דבר, אחד מההורים כן זכאי, אז גם לתת את זה להורה השני.

מיכאל מלכיאלי: נשמח לשמוע את דעתך.

מיה אוברבאום: כפי שאנחנו מבינים, לא מדובר באיזה מידע נרחב מידי, ובעצם, לא נראה כבד מדיי.

אייל גינגולד: כמו שציין משרד המשפטים, אנחנו רוצים לוודא, במיוחד בקרב המעונות הפרטיים יותר, לא בעלי סמל, שאין משהו מיוחד.

אייל גינגולד: ולאחר בדיקה קצרה כשהתברר שבעצם אפשרי, וזו לא משימה קשה מדיי עליהם, אני פשוט לא מתנגד.

מיכאל מלכיאלי: יפה.

מיכאל מלכיאלי: אייל, היות ואתה נראה לי אדם שאפשר לעשות אתו עסקים, אני רוצה לשאול אותך שאלה.

מיכאל מלכיאלי: אני מנהל מעון פרטי.

מיכאל מלכיאלי: אתה בא ואומר לי, תגיד לי, מלכיאלי: מה דעתך על הצעת החוק שמעלים בוועדה שתהיה חייב לתת את המידע לאבא כמו לאימא או הפוך.

מיכאל מלכיאלי: ואני אומר לך: אייל, אתה יודע, קשה לי.

מיכאל מלכיאלי: מה אתה אומר לי: - רמאי, או אתה צודק?

אייל גינגולד: לא.

אייל גינגולד: אני קודם כל אשאל אותך מה הקושי.

אייל גינגולד: אם יש בעיה, אולי אתה צריך - - - מעונות שהם משבעה ילדים ומעלה, לפי חוק הפיקוח החדש, לפי עמדתנו לא אמורה להיות בעיה.

מיכאל מלכיאלי: אני אענה לך.

מיכאל מלכיאלי: אני אומר לך תשמע, זה קשה לי להביא גם לצד השני, צריך להתארגן לזה, אולי תוספת כוח אדם, זה לא ברור.

מיכאל מלכיאלי: אז אתה אומר לי: מלכיאלי, מה אתה אומר לי?

מיכאל מלכיאלי: הרי אם ההורה הראשון היית נותן לו.

מיכאל מלכיאלי: אני נהנה שאתה צוחק, אתה יודע למה כי אתה מסכים איתי עכשיו.

מיכאל מלכיאלי: רק אני, כמנהל מעון, אומר לך, לא פשוט.

מיכאל מלכיאלי: אתה אומר לי: מה לא פשוט?

מיכאל מלכיאלי: הרי לאבא נתת, תן גם לצד השני.

אייל גינגולד: אני מסכים אתך.

אייל גינגולד: אבל צריך לתת את זכות הטיעון, שאולי זו נקודה שלא בדקנו.

אייל גינגולד: הייתי מבקש לתת לנו פרק קצר לבדיקה שבאמת אין שום בעיה, ונוכל להתקדם.

מיכאל מלכיאלי: כשהילד שלי לקח את הצנצנת של השוקולד ושבר, כאשר אמרתי לו, לא לנגוע בזה, אין זכות טיעון – היה אסור לך לנגוע בזה.

מיכאל מלכיאלי: גם אם תהיה סנגורם של ישראל, לא תצליח לסנגר על בעל המעון למה הוא לא מוכן לזה, אלא אם כן שהוא עצלן או רמאי.

מיכאל מלכיאלי: אז איך אתה כאיש מוכשר מצליח לעזור לי לסנגר על אותו בעל מעון?

אייל גינגולד: בגלל שמדובר ברגולציה חדשה, למרות שהיא לא נראית קשה מדיי, אני חייב להודות.

אייל גינגולד: עדיין יש מקום לעשות איזושהי בדיקה, אמנם קצרה ותכליתית, כדי לוודא שאנחנו יכולים להתקדם עם זה הלאה, ואין איזשהו קושי שלא איתרנו ולא חשבנו עליו.

אייל גינגולד: בואו נגיד, הטיוטה הנוכחית שמפנה את זה למוסדות שחל עליהם חוק הפיקוח על המחירים, והם בעלי סמל, מבחינתנו, אין התנגדות.

אייל גינגולד: כמו שנאמר, אנחנו רוצים לבדוק ביחס למסגרות אחרות, אז פה אני אחזור על עמדת משרד המשפטים, שיש מקום לבצע הליך בדיקה קצר ותכליתי כדי לוודא באמת שאנחנו לא יוצרים קושי שאנחנו לא מודעים אליו כרגע.

מיכאל מלכיאלי: עם יד על הלב, משרדי ממשלה שאומרים לך הליך קצר, כמה זמן זה לוקח?

אייל גינגולד: זה תלוי במשרד המשפטים.

אייל גינגולד: אני מאמין שזה יהיה באמת לא ארוך מדיי.

אייל גינגולד: לא אמור להיות, כי זו לא דרישה קשה ומוגזמת.

מיכאל מלכיאלי: חגי, יש לי שאלה אליך.

מיכאל מלכיאלי: אתה שמעת את השאלות ששאלתי את אייל קודם?

חגי פורגס: שמעתי בקשב רב, אדוני היושב-ראש.

מיכאל מלכיאלי: יפה.

מיכאל מלכיאלי: אם אתה היית מנהל איתי את השיח הזה, ואני הייתי בעל המעון ואומר לך, תשמע - זה לא פשוט, זה סיפורים.

מיכאל מלכיאלי: היית אומר לי: אתה צודק, או אומר לי רמאי.

חגי פורגס: אני רוצה לתת איזושהי הנחת יסוד לפני כל התהליך הזה.

חגי פורגס: בגדול, אני איתך.

מיכאל מלכיאלי: חבר'ה, כולם פה בגדול איתי, אבל בקלפי אתם לא איתי בסוף...

חגי פורגס: היום דרך העברת המידע היא פשוטה.

חגי פורגס: יש קבוצות וואטס-אפ, יש לוחות מודעות.

חגי פורגס: רוב הדרכים להעברת מידע זה לא בדואר רשום לאחד ההורים, ואז לעשות עוד מעטפה בדואר רשום, זה יוצר מעמסה.

חגי פורגס: היום אנחנו לא בעידן הזה.

חגי פורגס: אני רוצה ללכת צעד אחורה, ואחר-כך אני אוסיף עוד הסתייגות על השאלה הזאת.

חגי פורגס: מבחינת אגף מעונות יום, מסגרת לגילאי לידה עד שלוש, כי זה נושא הדיון, התכלית שלה היא הילד, הילד הוא במרכז.

חגי פורגס: הילד צריך לקבל את המענים שלו ההתפתחותיים, הרגשיים, הבטיחותיים כמובן וכו'.

חגי פורגס: נושא העברת המידע בין ההורים, הוא נושא שאני לא מקל בו ראש בכלל.

חגי פורגס: אבל באמת, היוזמה פה היא של משרד המשפטים, וזה עניין של חוק הכשרות המשפטית ואפוטרופסות, הוא פחות נוגע לילד.

חגי פורגס: אנחנו כאן בוועדה, צריכים לזכור שבסוף הילד לא צריך להיפגע מכל התהליכים האלה.

חגי פורגס: ושוב אני אומר, בלי בכלל להגיד שמשהו פה לא בסדר, או משהו לא נכון.

מיכאל מלכיאלי: איך ייפגע?

חגי פורגס: אבל צריך לזכור תמיד בסוף שהילד הוא במרכז, ואסור שהמענים שהוא יקבל ייפגעו.

חגי פורגס: בנוהל הזה שדובר עליו קודם, זה כתוב באחד הסעיפים הראשונים, שבסוף, צריך לזכור שהצוות צריך להתמקד בילד מבלי לגרוע משאר החובות שיש לו.

חגי פורגס: זה דבר ראשון.

חגי פורגס: לגבי מה שאמרת אם זה יוצר מעמסה או נטל, וכו'.

חגי פורגס: אני אומר ככה, בשגרה, אם אין שום בעיות, לא אמורה להיות בעיה, זה לצרף מישהו לקבוצת וואטס-אפ.

חגי פורגס: הבעיה פה מתחילה, ואני אומר את זה שוב מהצד, לא כגורם שמאוד בתוך הפרטים, מהצד.

חגי פורגס: הבעיה יכולה להיות כשיש סכסוכים בין ההורים, ואז, מנהל המעון נכנס פה מנהל המעון נכנס פה לאיזה פלונטר בין הפטיש לסדן, כשבעצם המקום של הדברים האלה שצריכים להתברר, זה בבית משפט, או בבית הדין לענייני משפחה, לא בקיא בדברים האלה.

חגי פורגס: אז פה מתחילה איזושהי תסבוכת שמנהל המעון יכול למצוא את עצמו בסיטואציה לא נעימה.

חגי פורגס: שוב, אני אומר את זה מהצד, ולא כמישהו שיש לו איזושהי החלטה פה בסיפור הזה, זה לגמרי שיקול דעתכם, של משרד המשפטים, של הוועדה.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה, נעמת לנו מאוד.

מיכאל מלכיאלי: תישאר איתנו, אתה התחלת יפה.

חגי פורגס: אני תמיד איתך.

מיכאל מלכיאלי: בבקשה, יושב-ראש ועדת איגוד המעונות הפרטיים.

מיכאל מלכיאלי: נמצא איתנו מישהו מהפורום של המעונות הפרטיים?

מיכאל מלכיאלי: כי כל משרדי הממשלה נשואות אליכם, כמה זה יכביד עליכם – הם לא איתנו, אולי זה לא חשוב להם.

מיה אוברבאום: לא הייתה להם התנגדות.

מיכאל מלכיאלי: כנראה שאין להם בעיה עם זה.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו רוצים כן להרחיב את זה.

מיכאל מלכיאלי: האם יש מישהו ממשרדי הממשלה שאומר לנו – אל תעשו את זה, אנחנו נכבד אתכם.

מיכאל מלכיאלי: ערב בחירות, אנחנו לא הולכים נגד אף אחד.

מיכאל מלכיאלי: כל קול צף מבחינתנו זה משמעותי – אני אומר בהומור כמובן.

מיכאל מלכיאלי: ..

תמי סלע: אולי כדאי לדבר על איזה נוסח הכוונה כשמרחיבים, אם באמת רוצים לקבוע נוסח שהוא רחב יותר - - -

מיה אוברבאום: זהו הנוסח שהוצע על-ידי משרד המשפטים.

מיה אוברבאום: בשיח שהיה לנו איתם, זה מקום המשמש, או נועד לשמש מקום שהייה יומי לחינוך וטיפול בפעוטות.

מיה אוברבאום: זה בעצם מתוך ההגדרה של חוק פיקוח על מעונות יום לפעוטות.

מיה אוברבאום: זו ההגדרה שהם הציעו, משרד המשפטים.

תמי סלע: עוד דבר שכדאי אולי להדגיש, זה העניין על מה בעצם זה חל מבחינת - - - מדברים על בדיקה של הרגולציה.

תמי סלע: הרגולציה המחייבת פה זה רק מידע שהחוק שכל דין מחייב למסור אותו להורים.

תמי סלע: יש מידע שנמסר וולונטרי, או שלפי הנוהג, ויש מידע שהדין מחייב.

תמי סלע: אז באמת, בבדיקה שמיה עשתה, ועשינו עם משרדי הממשלה, לא מצאנו שיש היום הוראות, בטח לא נרחבות שמחייבות מסירת מידע, או דברים מאוד מינימליים שגם עליהם לא הצביעו לנו.

מיכאל מלכיאלי: מישהו ממשרדי הממשלה חושב שאנחנו טועים, רוצה שאנחנו נשהה את זה, כי אנחנו רוצים כן להרחיב.

מיכאל מלכיאלי: זה על-פי הנוסח שמיה העלתה.

מיכאל מלכיאלי: משרד הרווחה, משפטים, משרד הדתות.

תמי סלע: מבחינת ההליך, אנחנו נצטרך לקבל בהסכמה עם משרדי הממשלה.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו נאשר את זה בכפוף לזה.

מיכאל מלכיאלי: היות ויש שקט בזום, אני רוצה להעלות להצבעה את ההרחבה.

מיה אוברבאום: לפני ההצבעה, אני רק רוצה להוסיף עוד משהו אחד.

מיה אוברבאום: היה לנו עוד שיח עם משרד הרווחה לגבי הוספה של מעונות יום שיקומיים, בגלל סד הזמנים הלחוץ הם אומרים שאין להם את האפשרות לבדוק את זה.

מיה אוברבאום: אבל הם כן נכונים להרחיב את זה בהמשך, אחרי בדיקה שהם יעשו.

מיכאל מלכיאלי: אז אולי אנחנו נכניס גם שיקומיים כפוף לכל מה שאמרנו.

נטלי מופסיק: אני ממשרד הרווחה.

נטלי מופסיק: זה קצת מורכב להכניס כרגע את השיקומיים.

מיכאל מלכיאלי: אז בואי נעשה עיסקה – שיקומיים הורדנו, וזה הסכמנו.

נטלי מופסיק: אני אסביר גם למה.

נטלי מופסיק: זה פחות מפוקח - - - גם של משרד הבריאות, אני לא יכולה לדעת מה יהיו המשמעויות של זה.

מיכאל מלכיאלי: מאמינים לכם.

מיכאל מלכיאלי: מרוב האמון שיש לוועדה במשרדי הממשלה, את לא צריכה להסביר, פשוט מאמינים לכם.

תמי סלע: אבל אולי בכל זאת, בגלל שזה צו של שר המשפטים, לקרוא שוב, לעניין הנוסח הספציפי.

מיה אוברבאום: רק לבודק עם משרד המשפטים שהנוסח מקובל עליהם, הנוסח שהם הציעו אתמול.

מיכאל מלכיאלי: משרד המשפטים איתנו.

מיכאל מלכיאלי: אחרי שראיתם את הקונצנזוס של כל משרדי הממשלה ושל הוועדה, האם אתם מצטרפים איתנו?

יעל בלונדהים: אני רק אגיד, זה הנוסח שהוועדה מציעה.

יעל בלונדהים: אנחנו לא נתנגד.

תמי סלע: אני רוצה לחדד.

תמי סלע: זה נוסח שהוועדה מציעה שיהיה בצו ששר המשפטים חותם עליו.

תמי סלע: לכן, צריך להיות מובן שהאישור הוא לנוסח שהוסכם.

יעל בלונדהים: אני לא מתנגדת.

יעל בלונדהים: אני לא דיברתי עם השר, השר צריך לחתום על זה.

יעל בלונדהים: יש הצעה של השר, אם רוצים להרחיב אותו, אז צריך לדבר עם השר.

יעל בלונדהים: אני אישית לא דיברתי איתו, לי הנוסח נראה בסדר.

מיכאל מלכיאלי: הילה, היות ואת דחפת את הצעת החוק הזאת.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו בנוסח מכניסים גם את המעונות הפרטיים.

מיכאל מלכיאלי: את תדברי עם השר.

הילה שי וזאן: אני לא מאמינה שתהיה לשר המשפטים התנגדות.

הילה שי וזאן: הוא היה אופרטיבי לאורך כל הדרך.

הילה שי וזאן: הוא הכיר כמו כולנו בזכות שני ההורים למידע שווה על הילדים.

הילה שי וזאן: אם זה תקף במעונות הרשמיים והמוכרים, ודאי שזה יהיה תקף גם בפרטיים.

הילה שי וזאן: אני לא יודעת איך זה עובד טכני.

הילה שי וזאן: אבל כמו שציינת אתה, אני לא חושבת שתהיה בעיה.

תמי סלע: בעצם, ההצבעה היא תהיה על לאשר בכפוף לזה שתהיה הסכמה של השר.

תמי סלע: יכול להיות שאם אתה תרצה להשאיר אפשרות לעשות את זה מחדש - במקרה שלא תהיה הסכמה, אז אחרי שתצביעו, תשאירו את האופציה הזאת.

מיכאל מלכיאלי: בסדר.

מיכאל מלכיאלי: משרד המשפטים איתנו.

מיכאל מלכיאלי: אז כמו שסיכמנו.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו באמת נרחיב את זה כפוף למה שתמי אמרה.

מיכאל מלכיאלי: הרסת לנו משהו אחד, כי תמיד אנחנו יודעים שמשרד המשפטים נגד הכול, והם האנשים הרעים.

מיכאל מלכיאלי: ..

מיכאל מלכיאלי: סוף סוף, אנחנו רואים גם שאתם אנשים נחמדים – אני צוחק כמובן.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה להעלות להצבעה.

מיכאל מלכיאלי: מי בעד?

מיכאל מלכיאלי: אושר.

מיכאל מלכיאלי: אין מתנגדים.

מיכאל מלכיאלי: אין נמנעים.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה להודות לשר המשפטים, לחברת הכנסת הילה, למשרד הרווחה, למשרד המשפטים.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה להודות למיה, המתמחה שמסיימת עוד מעט את עבודתה בצורה מקצועית וטובה.

מיכאל מלכיאלי: שיפרת את ועדת החוקה – את היעילות ואת המקצועיות.

מיכאל מלכיאלי: אני גם משוכנע שאנחנו ניפגש כאן בכנסת יותר, בעזרת השם, בתפקידים בכירים.

מיכאל מלכיאלי: שיהיה לך בהצלחה גדולה.

מיכאל מלכיאלי: אני מבקש דיון מחדש אם יהיו בעיות.

שמעון חסקי: אני מלשכת עורכי הדין, יו"ר פורום במשפחה.

שמעון חסקי: אני הקשבתי בקשב רב לדיון.

שמעון חסקי: אני מאחל לכל ראשי הוועדה לנהל דיון ענייני, תכ'לס, כמו שאדוני ניהל.

שמעון חסקי: אני רוצה לומר עוד משפט לחברים.

שמעון חסקי: קודם כל, לחברת הכנסת הילה וזאן, על הצעה מצוינת, וזה הרבה יותר עמוק ממה שנקבע.

שמעון חסקי: בעבר, בהסכמי גירושין, היינו כותבים שהאימא חייבת לספר לאבא על כל דבר שקורה במוסדות החינוך וכו'.

שמעון חסקי: זה מקטין סכסוכים.

שמעון חסקי: ההורים מקבלים באופן דואלי באמצעות קבוצת וואטס-אפ.

שמעון חסקי: אתם לא מבינים כמה סוציאלי ומונע סכסוכים במשפחה התיקון הזה.

שמעון חסקי: פשוט, אדוני ניהל את הדיון בצורה כזאת תכ'לסית, וכזה לעניין, לא היה לי מה להגיד.

שמעון חסקי: אבל חוץ מלברך.

הילה שי וזאן: זה לא במקרה, אנחנו פשוט עם הפנים קדימה.

הילה שי וזאן: אנחנו מודעים לסיפורים ולדברים הקשים.

הילה שי וזאן: אבל אני אומרת בצורה ברורה – אנחנו עם הפנים קדימה.

הילה שי וזאן: ומכיוון שכבר השר חתם, ושר הרווחה הצטרף, והמשרדים, כפי שראית כאופרטיביים, אין טעם להלאות בסיפורים ברגע שסיימנו את זה.

הילה שי וזאן: הכול ברור וידוע.

שמעון חסקי: כל הכבוד לכם.

שמעון חסקי: יישר כוח.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה לכולם.

מיכאל מלכיאלי: הישיבה נעולה.