ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 23, פרוטוקול מספר 127, 2021-01-04 10:00

טלי פלוסקוב: בוקר טוב, חברות וחברים.

טלי פלוסקוב: היום 4 בינואר 2021, השעה 10:03.

טלי פלוסקוב: אני פותחת את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

טלי פלוסקוב: אנחנו דנים בהצעת חוק פרטית של חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי, יעקב מרגי, יוסף טייב, אוריאל בוסו, משה אבוטבול, ניר ברקת, אוסאמה סעדי, עופר כסיף, בועז טופורובסקי, יואב סגלוביץ', עוזי דיין, אופיר כץ, קרן ברק, חוה אתי עטיה, תהלה פרידמן, אוסנת הילה מארק, טלי פלוסקוב, יעקב אשר, הילה שי וזאן, אחמד טיבי, ניצן הורוביץ, יוראי להב הרצנו, איילת שקד, מאי גולן, סעיד אלחרומי ואליהו חסיד.

טלי פלוסקוב: רק הרשימה הארוכה של היוזמים אומרת עד כמה הנושא הוא חשוב ועד כמה הנושא קרוב ללבם של חברי הכנסת וכמה אנחנו בבית המחוקקים חושבים לנכון שצריך, איכשהו, להכניס את האנשים האלה לקבוצה ייחודית ולמסור את התחושה שלנו של ההערכה.

טלי פלוסקוב: לצערנו הרב, אנחנו מדברים על המקרה – חוה, אימא של הבחור מנהריה, ככה כולנו מדברים – לא ידענו איך קראו לו, רק ידענו שהיה איזה בחור שיצא להציל משפחה.

טלי פלוסקוב: הוא עשה את זה, אבל על חשבון החיים שלו.

טלי פלוסקוב: אימא יקרה, חוה היקרה, אנחנו קודם כל מחבקים אותך.

טלי פלוסקוב: אני רוצה להגיד לך שבטח כולנו יכולים היום להגיד שגידלת בן לתפארת ויש עוד הרבה כמוהו.

טלי פלוסקוב: אין מצב שאנחנו כמדינה לא נדע לתת ציון למקרים כאלה של גבורה.

טלי פלוסקוב: לכן אני רוצה לברך את חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי שהוביל את כל העבודה על החוק הזה.

טלי פלוסקוב: בעזרת השם נתקדם ונביא ואתו גם לקריאה שניה ושלישית במליאה ונהיה גאים להגיד שהוא נכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

טלי פלוסקוב: יש שתי מטרות: כמובן לתת את ההערכה; הדבר השני, שאנשים יידעו שהמדינה יודעת להעריך את האנשים שעושים את הדברים האלה לא מתוקף תפקידם בעבודה שלהם אלא כי הם מרגישים מחויבות ברגע זה לצאת ולהציל חיים של בני אדם.

טלי פלוסקוב: זה לא קורה כל יום, לכן המקרים האלה, הבודדים, שאנחנו כולנו גאים בהם, ראויים להעלות אותם לכאן וכמובן ראויים גם לתמיכה של המשפחה.

טלי פלוסקוב: בטח שום דבר לא יחליף לחוה את הבן שלה, אבל קצת שאנחנו נוכל לתת לך בשמחה רבה, נעשה את הכול וניתן.

טלי פלוסקוב: אני מזמינה את היוזם של הצעת החוק, חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי, להציג לנו את הנושא ואחר כך נעבור לדיון.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה, גברתי יושבת-ראש הוועדה, על קיום הדיון.

מיכאל מלכיאלי: זה דיון חשוב מאד, וכמו שפתחת, גם את חלק מהיוזמים של הצעת החוק הזאת.

מיכאל מלכיאלי: להצעת חוק כזאת יש הסכמה מימין ומשמאל, קואליציה ואופוזיציה כאחד.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה להודות ללשכה המשפטית, למנהלת הוועדה, שעשו לילות כימים כדי שנוכל לקדם את זה במהירות.

מיכאל מלכיאלי: נתחיל את ההקראה.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שאני, שהעברתי כבר כמה הצעות חוק, זאת הצעת החוק הראשונה שאני מזדהה ומתרגש להעביר אותה.

מיכאל מלכיאלי: לקחתי את זה באופן אישי – אימא של מוטי נמצאת כאת וגם מלווה את החוק הזה.

מיכאל מלכיאלי: זאת הצעת חוק, כמו שאמרת, כל-כך נכונה, שאנחנו ככנסת, כבית מחוקקים, בתקופה כל-כך מורכבת ושסועה אומרים: אנחנו מוקירים ומכירים את זכרם של אותם אנשים.

טלי פלוסקוב: חד-משמעית.

טלי פלוסקוב: תודה רבה, מיכאל.

טלי פלוסקוב: יש משרדי ממשלה שרוצים להתייחס?

נתנאל אושרי: לא קיבלנו את הנוסח העדכני.

נתנאל אושרי: אני לא יודע אם הוא הועבר פה.

נעה בן שבת: הוא גם נשלח אליכם אתמול.

נתנאל אושרי: הנוסח שנשלח אתמול לא היה הנוסח העדכני, למיטב ידיעתנו, וגם למיטב הבנתנו, הסיכומים שהושגו אחר כך עם חבר הכנסת מלכיאלי.

נתנאל אושרי: להבנתנו, הצעת החוק בנוסח שנשלח אתמול היא לא הצעת החוק הסופית, גם לפי סיכומים שהגענו אליהם עם המציע.

נתנאל אושרי: הייתה בינינו עוד הידברות מאז ולכן אנחנו מתקשים להבין על איזה נוסח מתבקשת הוועדה להצביע היום.

נעה בן שבת: אני חושבת שאנחנו צריכים לדון בנוסח לדיון, והדיון צריך להתקיים פה.

נעה בן שבת: שלחתי אתמול אחרי הצוהריים נוסח בהמשך לשיחה שהבנתי שהייתה לחבר הכנסת מלכיאלי – אחרי שביררתי עם היועץ הפרלמנטרי שלו – עם עלי בינג.

נעה בן שבת: בהתאם לזה הכנו נוסח סופי.

נעה בן שבת: הבוקר אמרו לנו שהם רוצים גם את הסכמת שר האוצר בפנים.

נעה בן שבת: אבל אני לא חושבת שלא נשלח אליכם נוסח סופי.

מיכאל מלכיאלי: איתך דיברנו - - -

נתנאל אושרי: לא.

נתנאל אושרי: דיברת עם הבוס שלי, עלי.

נתנאל אושרי: הגענו להסכמות.

נעה בן שבת: אני חושבת שהסכמות, עם כל הכבוד, יש פה ועדה והיא צריכה לדון.

נעה בן שבת: הבאנו נוסח לדיון שהוא תואם את - - -

נתנאל אושרי: אנחנו מספרים לוועדה שאנחנו לא יודעים מה הנוסח ומולנו אין נוסח כרגע.

טלי פלוסקוב: אני אבקש, קודם כל, להעביר את הנוסח של ההצעה שכרגע על השולחן.

טלי פלוסקוב: גם לנציג של הביטוח הלאומי, שלומי מור.

ענת כהן שמואל: אנחנו פשוט לא אמורים לחלק הארד קופי וההערות של הוועדה.

ענת כהן שמואל: בגלל שזו כנסת ירוקה, יש את הכול בטאבלט והנציגים אמורים להביא את הנוסח איתם.

ענת כהן שמואל: אבל בגלל שזה מקרה מיוחד - - -

טלי פלוסקוב: זה נכון.

טלי פלוסקוב: בגלל שזה מקרה מיוחד ובגלל שאנחנו רוצים מאוד - - -

ענת כהן שמואל: שיבינו שלא סתם לא הנחנו את זה על השולחן, פשוט אסור לנו להניח.

טלי פלוסקוב: לא משתמשים בניירות היום.

טלי פלוסקוב: כולנו עם טאבלטים.

ענת כהן שמואל: נתנו למציע - - -

טלי פלוסקוב: אני מבינה שיש פה עוד דברים שאנחנו חושבים ככה ואתם חושבים אחרת – לכן יש דיון.

טלי פלוסקוב: לכן נפתח עכשיו את הדיון, נשמע את כולם ובסוף נקבל החלטה על מה ללכת.

טלי פלוסקוב: בבקשה, גברתי, אם אפשר, להתחיל בקריאה.

נעה בן שבת: יש לנו פה שני נוסחים.

נעה בן שבת: אנחנו מדברים פה על מענק שיינתן – אנחנו לא יודעים אם זה מענק, תגמולים או הטבות – "לבני משפחה של אדם שנפטר עקב הושטת עזרה לאדם אחר שהיה נמצא לנגד עיניו בסכנה חמורה ומיידית לחייו, לשלמות גופו או לבריאותו עקב אירוע פתאומי".

נעה בן שבת: אלה אותן נסיבות שמחייבות היום בחוק לא תעמוד על דם רעך את אותו אדם לפעול כדי להציל את הזולת, כמובן אם לא נשקפת - - -

טלי פלוסקוב: אני מתנצלת שאני עוצרת אותך, אבל בתחילת הדיון לא הקראתי את השם של החוק, לפרוטוקול זה חשוב: הצעת חוק לא תעמוד על דם רעך (תיקון) (תגמולים לבני משפחה של אדם שנפטר בעת הצלת חיי הזולת), התשפ"א–2020.

טלי פלוסקוב: לא אמרתי את זה בהתחלה ואני חושבת שזה חשוב שייכתב בפרוטוקול.

טלי פלוסקוב: בבקשה, את יכולה להמשיך.

נעה בן שבת: אותו חוק, כשהוא נחקק, הוא אמר שאנחנו רוצים לחייב אדם להציל את הזולת.

נעה בן שבת: ממש להציל את הזולת אם יש לו אפשרות, אם זה לא מסכן את חייו בנסיבות.

נעה בן שבת: דיברו על כך שהוא צריך באמת לקפוץ ולהציל את הזולת גם אם זה דורש ממנו לעשות ולא לעמוד מן הצד ואפילו קבעו בצד זה גם עבירה פלילית אם הוא לא עשה כן.

טלי פלוסקוב: זה לא קשור לכסף – זה חינוך ערכי.

טלי פלוסקוב: לא סתם אמרתי כמה מילים לאימא של מוטי.

טלי פלוסקוב: זה צריך להיות חלק מהחינוך שלנו.

טלי פלוסקוב: אדם זקוק לעזרתנו, לצאת ולעזור ואנחנו לא חושבים באותו רגע "אני הולך למות או לא".

טלי פלוסקוב: זה מה שליווה את מוטי, הוא לא חשב על זה שהוא הולך למות ואף אחד לא חשב, אבל הוא יצא להציל את המשפחה, להציל חיי אדם.

טלי פלוסקוב: מוטי בטח לא חשב "אם יקרה לי משהו, אימא שלי תקבל חצי מיליון או מאה אלף".

טלי פלוסקוב: אלה לא דברים שצריכים להיות בכלל על מדף אחד.

טלי פלוסקוב: להציל חיים של בן אדם וכסף, זה לא ביחד.

טלי פלוסקוב: אבל כשזה קרה ואנחנו יודעים שאדם יצא להציל חיים, אנחנו רוצים בצעד הזה לתת לאימא משהו.

טלי פלוסקוב: בחיים לא נחזיר לה את הבן, אבל לפחות משהו כדי להגיד לו תודה על מה שהוא עשה.

נעה בן שבת: למעשה, כשהחוק הזה חוקק בזמנו דובר על אותו ביטוח מתנדבים שניתן היום לפי חוק הביטוח הלאומי.

נעה בן שבת: הוא ניתן לשורה ארוכה של מתנדבים, אנשים שעשו פעולות גם במסגרת שליחותם בכל מיני גושים שלא בשכר וכל מיני פעילויות וגם לאדם שהציל את זולתו, חייו או רכושו של הזולת.

נעה בן שבת: בסעיף 287(5) לחוק הביטוח הלאומי.

נעה בן שבת: אבל התגמולים האלה ניתנים לקבוצה מצומצמת מאוד.

נעה בן שבת: התגמולים שניתנים הם אותן גמלאות שניתנות לנפגעי עבודה.

נעה בן שבת: זאת אומרת, ניתן תגמול לילדים הצעירים, לאלמנה – תלוי בגיל שלה, לפעמים זה מענק ולפעמים זה תגמול בשיעורים נמוכים – כמובן אם האדם עצמו נפצע, הוא מקבל זכאות שנגזרת מתוך שכרו של אותו אדם.

נעה בן שבת: אני מבינה שכאן אנחנו הולכים לכיוון אחר, אנחנו הולכים לרובד נוסף.

נעה בן שבת: יכול להיות שזה רובד נוסף לחלק מהאנשים, יכול להיות שיש אנשים שלא מקבלים את הרובד הזה של התגמולים.

נעה בן שבת: למשל, אם הילד הוא כבר בן 18 או מעל הגיל שנקבע בחוק או ההורים המבוגרים שלא זכאים היום לאותה גמלה של נפגעי עבודה, אלא אם הם היו תלויים לפרנסתם בנפגע.

נעה בן שבת: גם להם לתת אותו רובד של תשלום, או תגמולים או הטבות או מענק.

נעה בן שבת: רצינו שהדברים יהיו ברורים.

נעה בן שבת: בדרך כלל אנחנו מעדיפים שבחקיקה, בעיקר חקיקת זכויות, כבר החוק יראה לנו מה ניתן.

נעה בן שבת: כבר החוק יביע את הדברים האלה.

נעה בן שבת: נכון שיש מקרים, אבל הם החריג, שהדברים האלה נקבעים בתקנות, אבל בדרך כלל אנחנו מבקשים שכבר בחוק ייעשה הדבר.

נעה בן שבת: גם בנושא העלאת קצבאות הנכים דובר על כך בחקיקה עכשיו שיהיו תקנות, קבעו להם רף מינימום, קבעו להם סדר גודל של דברים.

נעה בן שבת: כרגע מדובר, אני מבינה, רק על קביעה בתקנות.

נעה בן שבת: זה אומר שיצטרכו לחכות לקביעה הזאת.

נעה בן שבת: זאת משימה שתהיה מוטלת על הממשלה בסופו של דבר.

טלי פלוסקוב: למה?

מיכאל מלכיאלי: היועצת המשפטית צודקת במאה אחוז.

מיכאל מלכיאלי: הרצוי והנכון היה כמו שהיא אומרת, בדיוק כמו חוק הנכים שהייתי שותף בחקיקתו, להביא את הכול בצורה מסודרת.

מיכאל מלכיאלי: אתמול משרד האוצר, שידוע באנשים מאוד נחמדים וטובים, אמרו: אנחנו רוצים גם לשלם, אבל לא עכשיו אלא בכנסת הבאה.

מיכאל מלכיאלי: נדון עוד מעט ונלמד.

מיכאל מלכיאלי: יש לנו שתי אפשרויות.

מיכאל מלכיאלי: או לחכות להם בכנסת הבאה.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו מבינים את המשמעות של זה.

מיכאל מלכיאלי: או לחייב את שר הרווחה לתקן תקנות.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו נלך לגור אצלו בבית עד שיהיו תקנות כאלה.

טלי פלוסקוב: על כמה מקרים אנחנו מדברים?

טלי פלוסקוב: אני יודעת שבקריאה הראשונה דיברתם על זה, אבל אני בכוונה רוצה להעלות את זה עוד פעם לפרוטוקול כאן.

טלי פלוסקוב: כמה מקרים כאלה אנחנו מכירים?

טלי פלוסקוב: לא כל יום אני שומעת בתקשורת על מקרה גבורה שאדם קפץ מחייו הרגילים בלי להיות באיזה תפקיד או בהתנדבות אלא משום מקום יצא להציל חיים.

טלי פלוסקוב: כמה מקרים כאלה יש לנו?

טלי פלוסקוב: מי יכול להגיד לנו?

נתנאל אושרי: הצעת החוק הזאת בקונסטלציה הנוכחית שלה נולדה משילוב הרצונות להעביר משהו במהלך חייה וקוצר ימיה של הכנסת הנוכחית.

נתנאל אושרי: מצד שני, עבודת המטה עדיין לא הגיעה לשלב שהיא בשלה מספיק על מנת לשים את הכול בנוסח החוק עצמו.

נתנאל אושרי: ככה הגענו עם המציעים וגם עם הוועדה בישיבה הקודמת שלה, לתובנה המשותפת שנשאיר את זה לקביעת תקנות.

נתנאל אושרי: לגבי המספר.

נתנאל אושרי: כחלק מהבעייתיות בתהליך המסודר, גם אנחנו לא קיבלנו מספר ונתונים מדויקים.

נתנאל אושרי: אנחנו יודעים שבשנת 2019, בעולם ביטוח המתנדבים, היו כ-400 תביעות.

נתנאל אושרי: מתוכן אושרו 50%.

נתנאל אושרי: מאידך, אנחנו מבינים שהביטוח הלאומי העביר לוועדה איזשהו נתון שמדבר על מלאי של 20 אנשים שנהרגו כתוצאה מזה שהלכו להציל חיים.

נתנאל אושרי: אנחנו לא יודעים אם - - -

טלי פלוסקוב: מתוקף תפקידם.

נתנאל אושרי: זו אחת מהסיבות שבגללה אנחנו נאלצים להשאיר את הקביעה של הפרטים לתקנות.

נתנאל אושרי: אנחנו לא יודעים מספיק את הנתונים, זה עדיין לא ברור.

נתנאל אושרי: אנחנו רוצים להתקדם עם החוק הזה בשיתוף פעולה עם המציעים, אבל כל עוד הנתונים לא ברורים לנו, רשה לנו מאוד לומר על מה אנחנו מדברים ולתת הערכות תקציביות.

שלומי מור: גברתי, באמת מדובר על כ-200 עד 300 תביעות של מתנדבים באופן כללי מדי שנה.

שלומי מור: ככל שהצלחנו לברר, וזה קשה כי אין לנו את האבחנה הזאת בתוך תת-התקנות, מדובר ב-20 מקרים היום בקובץ שלנו של אנשים שנפצעו או נהרגו אגב ניסיון להציל אחר.

שלומי מור: 20 זה באמת 20 משפחות או תלויים שאנחנו מכירים כיום.

טלי פלוסקוב: אני חוזרת על שאלתי – לא בתפקיד, לא כמתנדבים כי למי שמתנדב בארגון יש ביטוח חיים.

טלי פלוסקוב: האם בתוך 20 המקרים שאתה מציין, כולם מקרים של אנשים שאין להם שום יחס למה שקרה בחוץ, פתאום הם יצאו להציל.

טלי פלוסקוב: אני מכירה שני מקרים: אחד בחוף הים שיצאו להציל בן אדם והשני זה מוטי.

טלי פלוסקוב: מי עוד?

טלי פלוסקוב: אם אנחנו לא יודעים, אוי ואבוי לחברה שלנו.

טלי פלוסקוב: אנחנו צריכים את האנשים האלה.

טלי פלוסקוב: איפה יש מקרים כאלה?

טלי פלוסקוב: או שהם אנשים שהחיים שלהם גם חשובים לנו, אבל אם אדם מתנדב במד"א, מתנדב במשטרה, ומתוקף תפקידו במשטרה קרה מה שקרה, אז יש לו ביטוח חיים כמתנדב.

טלי פלוסקוב: אותו דבר בעירייה – הייתי ראש עיר אז אני מכירה את זה.

טלי פלוסקוב: פה מדובר על אדם שלא שייך לשום ארגון, לא היה לו ביטוח למקרה כזה.

טלי פלוסקוב: האם ה-20 שיש לנו הם מקרים כאלה?

שלומי מור: גברתי, קשה לנו לאבחן את האנשים האלה, הייתי אומר שיש לנו את כל המגוון של האנשים הלאה, גם מי שמתנדב במד"א ונכנס באחת החלופות, מבחינת הביטוח הלאומי זה לא משנה אם הוא נכנס בחלופה 5 או 4.

שלומי מור: אם הוא מתנדב, הוא מתנדב – הוא מוכר ומקבל את הזכויות.

מיכאל מלכיאלי: אבל הוא לא מוכר.

טלי פלוסקוב: במקרה הזה, זה לא.

שלומי מור: אבל אם הוא עובד, גברתי, אם הוא רופא שעשה את זה אגב עבודתו, אז הוא יוכר כנפגע עבודה ולא כמתנדב.

שלומי מור: זה לא אלה, גבירתי.

שלומי מור: זה לא מי שעובד, שה לא מי שאגב עבודתו נהרג כי האנשים הללו יוכרו כנפגעי עבודה ולא פרק מתנדבים.

שלומי מור: אותם 20 הם רק אנשים שממש כמתנדבים נפגעו.

שלומי מור: חלקם גם ממש בסיטואציה שאת מתארת, שמישהו הלך לחוף הים להציל מישהו ונהרג.

מיכאל מלכיאלי: מתוך ה-20, כמה אתה משער שיש בקטגוריה הזאת?

טלי פלוסקוב: שאין להם ביטוח מתנדב.

מיכאל מלכיאלי: לא מד"א – אדם פרטי.

שלומי מור: אלמלא היה להם משהו אחר, הם היו מקבלים את המשהו האחר.

שלומי מור: זה שאלה 20 שנמצאים במתנדבים זה אומר שזה 20 שהייתה להם את הזכאות מכוח הסעיף הזה כמתנדבים.

שלומי מור: אבל אלה 20 שנמצאים היום במערכת.

טלי פלוסקוב: אלה 20 מקרים שאתה יודע שאין להם ביטוח.

שלומי מור: אולי יש להם ביטוח חיים או דברים אחרים, אבל זה לא קשור אלינו.

שלומי מור: אלה לא 20 מהשנה ולא מהשנתיים ולא מהחמש, זה יכול להיות גם מ-10 וגם מ-20 השנים האחרונות.

שלומי מור: זו קבוצה שהיא נאגרת לאורך שנים רבות.

טלי פלוסקוב: אני אגיד לכם רק בין איפה ההתלבטות שלי כאן, ללכת לכיוון של תקנות, כמו שהבנתי שהיוזם גם הסכים כבר, אבל אני שוב חייבת לעלות פה בדיון את הנקודה הזאת.

טלי פלוסקוב: תקשיבו, לפני כמה ימים, בוועדה כאן, הביאו תקנות, תקנות להצעת חוק שחוקקנו לפני 5 שנים.

טלי פלוסקוב: לפני 5 שנים חוקקנו חוק ולא יישמנו אותו כי לא היו תקנות.

טלי פלוסקוב: אז איך אני יכולה להיות בטוחה שלאימא של מוטי במקרה הזה, אני אוכל מחר להסתכל בעיניים להגיד עשינו את הכול בשבילה, כשאנחנו לא יודעים מה קורה עם הכנסת, כשאנחנו לא יודעים מתי נחזור לעבודה, כשאנחנו לא יודעים מתי לשר יהיו סמכויות בכלל להביא תקנות ומתי הוועדה תביא את התקנות ומתי אתם האוצר והביטוח הלאומי וכל משרד רלוונטי יהיו מוכנים להביא לי את התקנות האלה?

טלי פלוסקוב: זה דבר שאני, אלון, לא מרגישה רגועה.

טלי פלוסקוב: ממש ככה.

טלי פלוסקוב: אנחנו יכולים לחייב אתכם בתקופת זמן לצורך העניין של תקנות?

נעה בן שבת: גברתי, אני רוצה להזכיר לך שגם התקנות, אותן תקנות שדיברת עליהן, היה צריך להביא אותם כבר שנה אולי אחרי המועד.

נעה בן שבת: גם הן היו תקנות ראשונות, גם אז הייתה הוראה - - -

טלי פלוסקוב: בבקשה, אז בבקשה.

טלי פלוסקוב: מי עובר על החוק כאן במקרה הזה?

יעל סלנט: - - - לשנות והמועד שהן מגיעות לכנסת, באיחור רב לפעמים, של - - -

טלי פלוסקוב: כן.

טלי פלוסקוב: אנחנו רואים בנושא של ההנגשה, כמה שנים אנחנו מחכים כבר לתקנות, כאשר החוק קיים?

נתנאל אושרי: אנחנו כמובן מסכימים לקציבה של העניין הזה כשאלטרנטיבה מבחינתנו היא התעכבות הרבה יותר משמעותית, בטח לאור המצב הפוליטי הנוכחי ולאור העובדה שגם, עינייך הראות, שאנחנו קצרים מאוד בנתונים בעבודת המטה שמכינה את זה.

טלי פלוסקוב: בסדר.

טלי פלוסקוב: הכנסת מתפזרת, מתי תהיה הממשלה הבאה?

טלי פלוסקוב: אף אחד מאיתנו לא יודע כי אנחנו לא יודעים אם אנחנו נצא לעוד בחירות ולעוד בחירות.

טלי פלוסקוב: אף אחד מאיתנו לא יודע.

טלי פלוסקוב: בינתיים, אימא של מוטי בוכה כל בוקר – מה אנחנו כחברה יכולים להגיד לה?

טלי פלוסקוב: אנחנו בינתיים פה מתווכחים, פוליטיקה.

טלי פלוסקוב: חשוב, בטח שחשוב, אבל יש דברים יותר חשובים מפוליטיקה.

טלי פלוסקוב: אנחנו מדברים פה על האנשים.

טלי פלוסקוב: איך אתם יכולים להתקיים בפניי כאן, בפני אימא, בפני כל מי ששומע אותנו, בפני חברי הכנסת שיזמו את החקיקה שאנחנו נביא אותה תוך שנה, אתה אומר, שאנחנו נביא אותה בסוף לסיום?

טלי פלוסקוב: איך?

גלעד גושר: שני דברים בהקשר הזה.

גלעד גושר: אחד, בניגוד לתקנות אחרות, אני חושב שפה יש אינטרס משותף גם לשר הרווחה וגם לשר האוצר להביא את התקנות האלה.

גלעד גושר: אני חושב שאין חולק על העניין הזה ולכן זה לא דומה לתקנות אחרות שהן שנויות במחלוקת.

גלעד גושר: הדבר השני הוא, שכאמור עבודת המטה עדיין לא בשלה.

גלעד גושר: אנחנו צריכים להיות שלמים עם הערכה תקציבית של הדבר הזה, כי אחרת הצעת החוק היא מבחינתנו תקציבית וזה דורש מקור.

טלי פלוסקוב: אתם דיברתם על לשלם רטרו לכל מי שקרה כמה שנים אחורה?

נתנאל אושרי: תחולת החוק תהיה שנתיים, שלוש.

טלי פלוסקוב: שנתיים?

טלי פלוסקוב: אני פשוט חושבת האם ההצעה הזאת מגיעה בכלל לתקציבית, בינינו.

טלי פלוסקוב: על כמה כסף אתם דיברתם?

נתנאל אושרי: לכן אני רוצה להבהיר שזה לא רק הנושא אם ההצעה היא תקציבית או לא, שעד שלא נקבל את הנתונים לא נוכל לקבוע ולכן ברירת המחדל שהיא תקציבית, אלא יש כאן עוד הערות גם לביטוח הלאומי.

טלי פלוסקוב: דקה, אדוני.

טלי פלוסקוב: הבנתי הכול, בסדר.

טלי פלוסקוב: אבל אני רוצה לנסות להוביל את הדיון ולהגיע לאיזושהי החלטה.

טלי פלוסקוב: אנחנו מדברים כאן, כפי שאני הבנתי משלמה מור, על 20 מקרים בשנת 2019, הערכה.

שלומי מור: מכל השנים, לא ב-2019.

שלומי מור: הם קיימים במערכת היום.

טלי פלוסקוב: שקיימים במערכת היום.

טלי פלוסקוב: אז עוד פעם אני חוזרת ואומרת, איך אנחנו משלמים?

טלי פלוסקוב: לכל השנים אחורה?

שלומי מור: זו השאלה, גברתי וזו אחת הסיבות שבגללן אנחנו לא מספיק מגובשים כדי לקבוע עכשיו בדין הראשי הוראות מפורטות.

שלומי מור: אני אומר לך עוד דבר, גברתי, יכול להיות שיש אנשים שחירפו נפשם אבל לא היו נשואים ולא היו להם ילדים – אז הם מעולם לא הגישו תביעה.

שלומי מור: אני אפילו לא יודע עליהם.

שלומי מור: יש פה בעיה לכן צריך לתחום את זה בפרק זמן רטרואקטיבי כלשהו, שנה, שלוש, חמש, שאז אני יודע - - -

טלי פלוסקוב: הבנתי שיש סיכום לגבי שנה אחורה, נכון?

מיכאל מלכיאלי: לא.

מיכאל מלכיאלי: שנתיים.

מיכאל מלכיאלי: שלוש אפילו היה.

מיכאל מלכיאלי: שלוש שנים.

שלומי מור: זה דבר אחד.

שלומי מור: אז אנחנו צריכים לבחון, אנחנו לא נדע, גברתי, מה תהיה העלות עד שלא נדע לקבוע מה יהיה הסדר.

שלומי מור: אם זה מענק, כמו שחשבנו עליו, כמו שמקבל יתום איבה עד הגיעו לגיל 30, מעין מענק נישואים, אז זו עלות אחת.

שלומי מור: אם זו קצבה שוטפת, זו עלות שנייה.

שלומי מור: אנחנו פשוט לא יודעים כיוון שאנחנו לא יודעים מה יהיה ההסדר.

גלעד גושר: יותר מזה – אני מתחבר למה ששלומי מהביטוח הלאומי ציין – אנחנו צריכים להבין מה נכון לשלם ואיך זה עומד ביחס להסדרים אחרים שבהם אנחנו משלמים לתלויים, גם ברמה המשפטית של איפה זה עומד מבחינת השוויון.

גלעד גושר: ולכן אלה דברים שאנחנו צריכים לדון עליהם ולא דנו עליהם.

גלעד גושר: אני חושב שהביטוח הלאומי מסכים איתנו בעניין הזה, מה בדיוק משלמים.

טלי פלוסקוב: לא.

טלי פלוסקוב: - - - בהתאם למקרה עצמו, אם זה אבא לילדים ,לצורך העניין, אז צריך לחשוב אחרת.

טלי פלוסקוב: אני מסכימה פה שצריך לקחת בחשבון הרבה דברים ואני מבינה שנכון לרגע אנחנו לא מוכנים כל הנתונים האלה.

שלומי מור: אני רוצה, גברתי, להעיר עוד שתי הערות בהקשר הזה.

שלומי מור: קודם כל, ברור גם לביטוח הלאומי שחייבים לתת מענה לאנשים היקרים האלה.

טלי פלוסקוב: יופי.

טלי פלוסקוב: אני רוצה שזה יישמע.

טלי פלוסקוב: גם אתם, באוצר, אתם גם צריכים להגיד חד-משמעית.

נתנאל אושרי: חד-משמעית - - -

גלעד גושר: חד-משמעית לפרוטוקול שגם האוצר שותף לתפיסה שיש לתת מענה למקרים האלה.

שלומי מור: מדוע אני אומר שצריך לחשוב?

שלומי מור: אני אתן רק שני נושאים כדי שיובן למה יש פה בעיה בעיניי – לא בעיה אלא קשיים שצריך לחשוב עליהם.

שלומי מור: נאמר בהצעה שמה שיינתן זה רובד נוסף על מה שניתן מכוח החוק.

שלומי מור: היום מכוח החוק, אם בן-אדם שנפטר והייתה לו הכנסה מאוד מאוד גבוהה, יכול לקבל קצבה שוטפת מאוד מאוד גבוהה ועליה להוסיף סכום איקס, לעומת מישהו שיקבל קצבה מאוד מאוד נמוכה כי הוא השתכר מאוד מאוד נמוך או משפחתו או התלויים בו, ועל זה את אותו סכום איקס.

שלומי מור: יוצא שיש פה חוסר פרופורציה שצריך לחשוב עליה.

שלומי מור: האם צריך להיות יחס בין מה שהוא מקבל כמתנדב למה שאנחנו רוצים להוסיף?

שלומי מור: זו שאלה שלא באמת בחנו אותה לעומק.

שלומי מור: צריך לחשוב עליה.

שלומי מור: יש גם קושי בעיניי בין מי שנפצע למי שנהרג.

שלומי מור: יכול להיות שהוועדה תחשוב שזה לא אותו דבר – אם נהרגת זה לא אותו דבר.

שלומי מור: אבל נחשוב על מי שנפצע ונשאר 100% נכה, הוא יקבל כמתנדב.

שלומי מור: הוא יקבל את הקצבה שלו בהתבסס שכרו כמתנדב.

שלומי מור: אם חלילה היה נהרג, אז פתאום היינו הולכים לעולם הזה של התגמולים הללו והם היו יכולים להיות הרבה יותר גבוהים או להורים.

נעה בן שבת: אתה מציע להוסיף לפה גם את - - -

שלומי מור: אני לא מציע דבר.

שלומי מור: אני מעורר נקודה שמלמדת שצריך להקדיש מחשבה כי זה סוג חדש של גמלה של אוכלוסייה שאני לא יודע עדיין איך להתמודד איתה.

טלי פלוסקוב: אני מסכימה איתך.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת מיכל וונש, בבקשה.

מיכל וונש: תודה, גברתי יושבת הראש.

מיכל וונש: קודם כל, אני מברכת על החשיבות והחוק וגם על מה שאמרת, עצם ההצהרה שהחוק הזה חשוב ושזה יישמע מכאן.

מיכל וונש: מאוד מאוד חשוב.

מיכל וונש: אני רוצה לומר בהקשר למה שנאמר עכשיו שמשפחתו של מיכאל בן זיקרי אמרה לי שכל מבוקשם זה שכל ילדי ישראל ילמדו עזרה ראשונה כדי שלא יהיה מצב שבו – יכול מאוד להיות שהוא יכול היה להינצל לו האנשים שהיו שם היו יודעים להציל אותו.

מיכל וונש: זאת אומרת, יש הרבה מאוד דברים שצריך לשקול אותם ולחשוב עליהם.

מיכל וונש: אני חושבת שנכון וראוי באמת לתת על זה את הדעת.

מיכל וונש: אבל החשיבות של החוק הזה, אין כמותה.

מיכל וונש: אני חושבת שהחברה הישראלית מבחינת הערבות ההדדית שהולכת ומתפוררת, לצערנו, מול עינינו, יש במיוחד בעת הזאת חשיבות בחוק.

טלי פלוסקוב: לצערי, כן.

טלי פלוסקוב: לצערי, מיכל, במקרה הזה את צודקת.

טלי פלוסקוב: טוב, הבנו, שמענו.

טלי פלוסקוב: בואו נתחיל להקריא את המסמך שיש לנו כרגע.

גלעד גושר: נקודה אחרונה, ברשותך.

גלעד גושר: שר האוצר, בגלל שהדבר נערך בשיפוי מלא של משרד האוצר, משרד האוצר מבקש להיות מעורב ומבקש ששר האוצר יהיה גם זה שיאשר את התקנות בנוסף לוועדה.

גלעד גושר: אני חושב שזה גם סוכם.

גלעד גושר: כמובן שלשר האוצר יש אינטרס בקידום התקנות.

טלי פלוסקוב: בסדר גמור.

טלי פלוסקוב: אני לא רואה בזה משהו לא טוב.

טלי פלוסקוב: להיפך, אני צריכה את שר האוצר כדי שיגדיל לי את הסכומים.

טלי פלוסקוב: בסדר גמור.

נעה בן שבת: אתם מדברים על התייעצות?

נעה בן שבת: מה סיכמתם, חבר הכנסת מלכיאלי?

טלי פלוסקוב: באישור.

טלי פלוסקוב: מה כתוב לנו כאן:

טלי פלוסקוב: התקנות יאושרו באישור הוועדה - - -

נעה בן שבת: כרגע כתוב שר העבודה באישור הוועדה.

טלי פלוסקוב: שר האוצר מבקש גם להיות שותף.

טלי פלוסקוב: באישור שר העבודה ושר האוצר והוועדה.

גלעד גושר: וגם הוא מחויב לשנה.

נעה בן שבת: כן.

נעה בן שבת: אנחנו יודעים שככל שיהיה יותר - - -

טלי פלוסקוב: תקשיבו לי חברים, אני רוצה להגיד לכם משפט אחד, ויושבים פה עוד שני חברי כנסת שבטח יסכימו איתי, כולנו תקווה שאנחנו נחזור לכנסת מאוד מהר ואני אומרת לכם אני אישית, לצורך העניין, לא מתקבלת להוריד רגל מהגז כאן בנושא הזה עד שאנחנו לא נביא את התקנות לכאן לשולחן הוועדה ונאשר את זה, ואז אני אבוא ואני אסתכל לחוה בעיניים ואני אוכל לחבק אותה ולהגיד: הנה, עשיתי את מה שאנחנו התחייבנו לפני שנה.

טלי פלוסקוב: בטח כל אחד מאתנו רוצה לעשות את זה.

טלי פלוסקוב: ולכן אני אומרת לכם, אני רואה בכם שותפים, אני בטוחה שגם אתם רוצים.

טלי פלוסקוב: אני גם מבינה כאן מהדברים שנאמרו כאן, שבאמת חסרים לנו הרבה נתונים ולכן ההחלטה היא לא יכולה להיות לא מקצועית.

טלי פלוסקוב: אם היו לי פה נתונים, אני אומרת לכם חד-משמעית, לא הייתי הולכת לכיוון התקנות.

טלי פלוסקוב: לא הייתי הולכת, הייתי נועלת את זה בחוק ותסיימו את זה.

טלי פלוסקוב: לא מעניין אותי מה שקורה אצלכם.

טלי פלוסקוב: אנחנו נותנים פה עכשיו מיליארדים – למשפחות האלה לא לתת?

טלי פלוסקוב: לכן אני אומרת שוב, רק בגלל שבאמת חסרים לנו נתונים, שלומי מור דיבר על כמה דברים שאנחנו חייבים לקחת בחשבון: כמה נותנים, איך נותנים, מה קורה עם הנפגעים.

טלי פלוסקוב: יש פה הרבה דברים שנשארים פתוחים.

טלי פלוסקוב: לכן אנחנו באמת נעביר את זה בנוסח שכרגע מונח לפנינו, אבל אני אומרת לכם כבר עכשיו, אני מאוד הרבה חברי כנסת נחזור לכאן ופשוט כל יום תקבלו פה דיון בוועדה ותיתנו לנו תשובות לגבי איך זה מתקדם.

נתנאל אושרי: אנחנו נשמח - - -

טלי פלוסקוב: בבקשה, גברתי.

נעה בן שבת: אני אתחיל לקרוא את נוסח א' שמציע לעשות את התיקון בחוק לא תעמוד על דם רעך.

נעה בן שבת: "הוספת סעיף 2א 1.

נעה בן שבת: בחוק לא תעמוד על דם רעך, התשנ"ח–1998‏ (להלן – החוק העיקרי), אחרי סעיף 2 יבוא: "תגמולים לבני משפחה של אדם שנפטר בעת הצלת חיי הזולת".

נעה בן שבת: אני קצת התבלבלתי פה בדיון כי אני מבנה שרוצים להרחיב את זה עכשיו גם לאדם שנפגע בעת הצלת הזולת.

טלי פלוסקוב: אנחנו כרגע לא עוסקים בזה.

שלומי מור: גברתי, אני אחדד.

שלומי מור: לא ביקשתי להרחיב.

שלומי מור: אני אמרתי שצריך לחשוב על השאלה הזאת במסגרת היקף הזה.

שלומי מור: כי אני חושש מעיוות שייווצר מאדם שנפצע לבן-אדם שמת, ואז אנחנו לא נדע איך להתמודד עם ההורים של מי שנפצע והוא 100% משותק בגלל שהוא הציל חיי אדם לעומת מי שלא עלינו, מת.

נעה בן שבת: אבל מה הצעה?

נעה בן שבת: אנחנו צריכים להגיד מה אנחנו רוצים לתת.

נעה בן שבת: האם רוצים לתת – לפחות את המסגרת אנחנו צריכים לתת.

נעה בן שבת: אז האם אנחנו מדברים - - -

גלעד גושר: מבחינתנו האמירה היא שצריך לדון בזה במסגרת התקנות.

טלי פלוסקוב: אולי ניתן - - -

נתנאל אושרי: - - - הגדרות שמופיעות בסוף הסעיף הזה.

טלי פלוסקוב: גם זה לסגור בה בתקנות.

טלי פלוסקוב: מה שכתוב פה בעצם בסעיף (א), שימו לב, כתוב פה: תגמולים לבני משפחה של אדם שנפטר בעת הצלת חיי הזולת.

טלי פלוסקוב: אז לפי דעתי - - -

מיכאל מלכיאלי: או נפצע.

טלי פלוסקוב: נפטר או נפצע.

נעה בן שבת: תהיה לנו הקדמה שאומרת שהשר, בהסכמת שר האוצר – שר העבודה הרווחה והשירותים החברתיים, בהסכמת שר האוצר ובאישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, יקבע הוראות.

נעה בן שבת: עכשיו, יש לנו שני עניינים: לעניין מענקים, תגמולים או הטבות יש כמה אפשרויות.

נעה בן שבת: חבר הכנסת מלכיאלי, בהתחלה חשבת אולי בכל זאת מענק לכלול בחוק.

נעה בן שבת: בסופו של דבר זה לא התאפשר, אני מבינה.

נעה בן שבת: מענקים תגמולים או הטבות שיינתנו לבני משפחה – באישור השר ובאישור הוועדה, יקבע הוראות לעניין מענקים, תגמולים או הטבות שיינתנו.

נעה בן שבת: אחד, זה לבני המשפחה של אדם שנפטר עקב הושטת עזרה לאדם אחר שהיה נמצא לנגד עיניו בסכנה חמורה ומיידית לחייו, לשלמות גופו או לבריאותו עקב אירוע פתאומי, בין אם בני המשפחה זכאים לגמלאות בשל פטירתו לפי כל דין אחר ובין אם לאו; לעניין זה, "בן משפחה" – הורה, בן זוג או ילדו של הנפטר, אף אם מלאו לו 18 שנים.

נעה בן שבת: האפשרות השנייה תהיה: יינתנו לאדם שנפגע עקב הושטת עזרה לאדם אחר שהיה נמצא לנגד עיניו בסכנה חמורה ומיידית לחייו, לשלמות גופו או לבריאותו עקב אירוע פתאומי.

טלי פלוסקוב: שלומי, מקובל?

שלומי מור: יש פה יש לי שתי הערות.

שלומי מור: אחת, איך אנחנו מבחינים בין מי שעושה את זה אגב תפקידו לבין משלא עושה את זה אגב תפקידו?

שלומי מור: פה, לכאורה, אין התייחסות.

שלומי מור: כשזה בפרק מתנדבים של ביטוח לאומי, ברור שהוא מתנדב, שהוא לא עובד.

שלומי מור: אבל כיוון שזה פה בחוק אחר, אני לא יודע איך לומר שזה רק מתנדב, שזה רק מי שלא עושה את זה אגב תפקידו.

שלומי מור: אני חושב שצריך להשאיר מנעד של אפשרויות.

שלומי מור: כתוב מענק חד-פעמי ותגמולים או הטבות.

שלומי מור: מבחינתי זה צריך להישאר כחלופות כדי שנוכל - - -

טלי פלוסקוב: תעשו את זה - - -

נעה בן שבת: אבל אנחנו לא מדברים על חד פעמי.

נעה בן שבת: חד פעמי נשאר מכוח זה שדובר בהתחלה על איזה מענק - - -

טלי פלוסקוב: תגמול או הטבות.

נעה בן שבת: - - - שאולי אפילו ייקבע פה בחוק.

טלי פלוסקוב: התגמול יכול להיות גם חד פעמי וגם חודשי.

שלומי מור: פשוט יש פה ו"ו.

שלומי מור: יש פה מענק ותגמול.

נעה בן שבת: לא.

נעה בן שבת: אז מענקים, תגמולים או הטבות.

טלי פלוסקוב: בסדר?

שלומי מור: אוקיי.

שלומי מור: פשוט להשאיר את זה פתוח לכל האופציות.

טלי פלוסקוב: בסדר גמור.

טלי פלוסקוב: - - - שר העבודה, אנחנו מוסיפים את שר האוצר גם, נכון?

נעה בן שבת: נכון.

נעה בן שבת: בהסכמת שר האוצר.

שלומי מור: אז נעה, מה עושים עם מי שעושה את זה אגב מילוי תפקידו?

שלומי מור: איך זה יבוא לידי ביטוי?

שלומי מור: אני שואל האם, חלילה, שוטר אגב מילוי תפקידו - - -

מיכאל מלכיאלי: החוק הזה לא מדבר על שוטר.

שלומי מור: ברור לי שזו לא הכוונה.

שלומי מור: אבל פה כתוב שזה היה בנוסף לכל דין אחר, אז צריך לחדד.

טלי פלוסקוב: לשוטר אין ביטוח 24/7?

שלומי מור: בוודאי שיש - - -

טלי פלוסקוב: אז אני מדברת על אנשים שאין להם את זה.

נתנאל אושרי: כרגע זה לא מה שמוטמע בנוסח כי כתוב כאן:

נתנאל אושרי: בין אם בני המשפחה זכאים לגמלאות בשל פטירתו לפי כל דין אחר ובין אם לאו.

נתנאל אושרי: כלומר ב-Disregard מוחלט.

נתנאל אושרי: יש כאן גם עוד בעייתיות שעמדו עליה גם הביטוח הלאומי, שיש הסדרים שהם מאוד מאוד מיטיבים כבר היום וה- Disregardהזה לכל הסדר אחר בעצם יכול ליצור חוסר שוויון, למשל מול נפגעי איבה.

נתנאל אושרי: שלומי, אתה רוצה להסביר בבקשה?

נעה בן שבת: איזה אי-שוויון ייגרם מזה שאנשים יקבלו את הזכאות הזאת?

נעה בן שבת: לא הבנתי.

קריאות: - - -

טלי פלוסקוב: לא כולם ביחד, חברים.

טלי פלוסקוב: מה קרה פה?

טלי פלוסקוב: לא כולם ביחד.

נעה בן שבת: משאירים פה לשר לקבוע הוראות לעניין המענק.

נעה בן שבת: זאת אומרת, הוא יכול לקבוע גם תנאים לזה וזכאויות.

נעה בן שבת: הוא יכול לעשות את האבחנות כיוון שהוא קובע את ההוראות.

נתנאל אושרי: אז למה מופיע בנוסח החוק הנוכחי: בין אם בני המשפחה זכאים לגמלאות בשל פטירתו לפי כל דין אחר ובין אם לאו?

נתנאל אושרי: איך השר יקבע בתקנות, יכבול את החקיקה הראשית בחקיקת משנה?

נתנאל אושרי: אנחנו מדברים פה על הסיטואציה שהיא – שלומי בוודאי יסביר יותר טוב ממני - - -

טלי פלוסקוב: אני רוצה לשמוע את היועצת המשפטית.

טלי פלוסקוב: בבקשה.

נעה בן שבת: שאני רוצה להסביר למה אנחנו טרחנו להסביר את הדבר הזה.

נעה בן שבת: כפי שאמרתי קודם, יש לנו היום את המתנדבים שמקבלים את אותה גמלה שנפגעי עבודה מקבלים.

נעה בן שבת: אבל בני המשפחה שזכאים מכוחם הם מוגבלים.

נעה בן שבת: זאת אומרת, ההורים למשל, לא זכאים לאותה גמלה של נפגעי עבודה.

נעה בן שבת: זאת לעומת – אם אנחנו נזכור מאיפה הגיעה הצעת החוק הזאת, הצעת החוק הזאת בהתחלה ביקשה להעניקי לאותם בני משפחה זכאויות כמו נפגע האיבה, שם ההורים זכאים.

נעה בן שבת: גם ההורים, גם היתום יותר מבוגר עד גיל מסוים.

נעה בן שבת: אז אנחנו בעצם רוצים לבוא ולהגיד: תקשיבו, יש לנו פה את הקבוצה, אנחנו לא רוצים להצטמצם לקבוצה.

נעה בן שבת: כבר שמענו את ההערות האלה מחברינו בממשלה שביקשו לצמצם את זה רק לקבוצה הזכאית, ואנחנו רוצים להבהיר הבהר היטב שלא מדובר רק בקבוצה המצומצמת כי אחרת לא עשינו דבר.

נעה בן שבת: פשוט הגדלנו אולי את הגמלאות הקיימות, אבל לא נתנו לאנשים שלא זכאים היום לפי החוק הקיים את הזכאויות.

שלומי מור: אני רוצה להסביר.

שלומי מור: את שציינת את נפגעי פעולות איבה.

שלומי מור: נפגע פעולת איבה שנהרג אגב מילוי תפקידו כעובד, צריך לבחור: או שאתה מקבל את הגמלאות או שהמשפחה מקבלת גמלאות כנפגע עבודה או כנפגע איבה.

שלומי מור: כאן זה לא המצב.

שלומי מור: כאן לא נאמר: או כתגמולים של מישהו כמתנדב, או כתגמולים אחרים כנפגע העבודה או כשוטר – כל מה שדיברנו – ולכן זה מעורר קושי.

טלי פלוסקוב: אולי יש טעם להגדיר.

שלומי מור: לחדד את זה.

שלומי מור: לו היינו מתמקדים רק במי שלא מקבל מכוח חוק, זאת אומרת, הורים – למעשה, אנחנו בעיקר מדברים פה על ההורים, כי אישה וילדים מקבלים.

שלומי מור: יש להם מענה בדין, אולי לא מספק, אבל יש מענה בדין.

נעה בן שבת: ילדים מבוגרים?

נעה בן שבת: מה עם ילד מבוגר?

נעה בן שבת: הילד לא היה בן 18, היה בן 25?

שלומי מור: גם יתום איבה לא מקבל מעל גיל 25.

שלומי מור: זו הסיטואציה.

שלומי מור: המקבילה שלי זה נפגעי פעולות איבה וחיילי צה"ל.

שלומי מור: יותר מזה אני לא רואה מקום - - -

נתנאל אושרי: לכן מבחינתנו גם לא נכון לגדר את - - -

שלומי מור: יתום איבה מקבל עד גיל 21 או גיל 24.

שלומי מור: אם שני הוריו נהרגו ורק אחד בפיגוע איבה, הוא מקבל עד גיל 25.

שלומי מור: הגילים האלה של 18, 21, אלה הגילים שהדין במקומות הכי מרחיבים נותן.

שלומי מור: אני לא חושב שאנחנו רואים מצב שבו הסיטואציה הזאת תהיה רחבה יותר ממה שחיילי צה"ל ויתומי צה"ל מקבלים.

שלומי מור: אז צריך איכשהו למצוא את הפרופורציות למצב הקיים.

טלי פלוסקוב: איך אפשר לנסח את זה כך שזה באמת יהיה?

גלעד גושר: לכן לא בטוח להכניס את ההגדרה של בני משפחה בצורה - - -

נתנאל אושרי: - - - דיון הרבה, שאנחנו ניתקל בזה שבאמת יש פה הרבה נושאים מורכבים שפחות מתאימים לדיון מעל שולחן הוועדה אלא יש פה המון המון המון פרטים שאנחנו רוצים להגיע - - -

טלי פלוסקוב: בסדר.

טלי פלוסקוב: אז מה?

יעל סלנט: אם אנחנו לא קובעים אם זה תגמול, אם זה מענק, אנחנו לא קובעים כלום, אבל לפחות ההסמכה חייבת להיות ברורה.

טלי פלוסקוב: נכון.

טלי פלוסקוב: אז על מה אנחנו מדברים - - -

יעל סלנט: אי-אפשר לקבוע פה חוק שלא קובע שום דבר.

טלי פלוסקוב: נכון.

יעל סלנט: צריך לקבוע את גדרי הסמכות.

יעל סלנט: אז לפחות תגידו מה אתם חושבים שצריכים להיות גדרי הסמכות.

שלומי מור: יש אופציה אחת שאנחנו נתמקד רק בהורים.

שלומי מור: אבל אני מבין שזה לא מוסכם על המציע, כי ההורים הם היחידים שלא מקבלים היום מענה.

טלי פלוסקוב: אתה יכול לעשות את זה או כמו בחוק הקודם שנתת לנו דוגמאות?

שלומי מור: לא.

שלומי מור: אה פה זה לא "או", כי אם אתה נפגע עבודה, אין להורים שלך בכלל.

שלומי מור: אבל פה אנחנו רוצים כמתנדבים, כן לתת להורים.

שלומי מור: אז זה לא "או", זה בנוסף.

שלומי מור: אבל אם אלה ילדים אז זו שאלה: האם מעבר לקצבה אני רוצה לתת להם מענק נישואים כמו שניתן ליתומים אחרים.

שלומי מור: זה מצריך חשיבה.

מיכאל מלכיאלי: בישיבה בין משרד האוצר למשרד הרווחה, גם השאלה זאת הרי תהיה על השולחן, עד כמה אנחנו רוצים להרחיב את זה ובאיזה נושאים ובאיזה גילים, אני חושב שאנחנו צריכים לתת את המקסימום של המרווח, לא להגביל את השרים ביכולות שלהם, ואחרי זה, במבחן התבחינים, הנקודות, אם מספר ילדים מגדיל את הזכאות או שיש הורים שסמוכים על שולחנו – את כל זה צריכים להשאיר בסוף לשרים.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו צריכים כאן בחוק הזה את המקסימום להשאיר פתוח.

מיכאל מלכיאלי: בסוף, בהסכמת השרים יידעו באיזה נושא לתת את מירב הנקודות ובאיזה פחות.

נעה בן שבת: לי יש הצעה לפתרון העניין הזה.

נעה בן שבת: אנחנו יכולים להעביר את המילים "בין אם בני המשפחה זכאים לגמלאות בשל פטירתו" להגדרה בן משפחה.

נעה בן שבת: אמרנו: אף אם מלאו לו 18, בין אם בני המשפחה זכאים לגמלאות בשל פטירתו לפי כל דין אחר ובין אל לאו.

נעה בן שבת: זה לא אומר רק פגיעה, אלא זה רק אומר מי בן המשפחה שבא בחשבון.

נעה בן שבת: אני חושבת שככה אנחנו נשיג את הבקשה של חבר הכנסת מלכיאלי להרחיב את האפשרויות.

טלי פלוסקוב: מה אתם חושבים?

טלי פלוסקוב: אני אשמח לשמוע.

טלי פלוסקוב: קודם כל, אני מסכימה.

טלי פלוסקוב: אבל בואו נשמע, שלומי מה אתה אומר על ההצעה?

שלומי מור: האמת, לא הבנתי מה ההבדל בין מה שנאמר כרגע לבין מה שכתוב עכשיו.

שלומי מור: את יכולה לחדד, נעה, בבקשה?

נעה בן שבת: אם הבנתי נכון את ההערה, האמת היא שאני לא כל כך מבינה למה היא מוצדקת, אבל הבנתי שחושבים שאולי זה מונע לקבוע בהוראות איזושהי מגבלה על זכאות לפי – מי שזכאי לפי דין אחר, אמרת שאולי הוא זכאי לגמלה יותר גדולה או לגמלה יותר קטנה, אולי אני צריכה לעשות איזשהו מבחן הכנסה –צריך לבדוק אם זה מתאים .

נעה בן שבת: אני צריכה להזכיר, אנחנו לא מדברים פה על פיצוי, אנחנו לא מדברים על משהו שהוא מחליף את כל מערכת את ההתנדבות.

נעה בן שבת: אנחנו מדברים על משהו שנועד להכרה, להטבה עם המשפחות האלה שנפגעו, שילמו מחיר כזה כבד.

נעה בן שבת: אנחנו רוצים להסביר על איזה בני משפחה אנחנו מדברים.

נעה בן שבת: אני חושבת שמאוד חשוב - - -

נתנאל אושרי: את יכולה לכתוב משהו בסגנון:

נתנאל אושרי: אף אם אינו זכאי מכוח סעיף 287 לחוק הביטוח הלאומי.

שלומי מור: אני מסכים שצריך להגדיר מי הם בני המשפחה.

טלי פלוסקוב: מנכ"ל הביטוח הלאומי מאיר שפיגלר הצטרף אלינו.

טלי פלוסקוב: בוקר טוב.

טלי פלוסקוב: מצוין שאתה גם איתנו.

טלי פלוסקוב: אני בטוחה שאתה תרצה גם לתרום לכך שאנחנו נסגור את הנושא.

שלומי מור: במסגרת הנוסח זה צריך לבוא לידי ביטוי כשיקולים שהשר יכול לשקול: האם הם מקבלים גמלאות אחרות, מה שיעור הגמלאות האחרות שמתקבלות.

שלומי מור: לא לכתוב את זה באופן הזה שהוא קטגורי, אלא לכתוב שזה "השיקולים שהשר ישקול כשהוא בא להתקין את התקנות".

נעה בן שבת: אם אנחנו לא יכולים עכשיו לתת אפילו את אותו מענק חד-פעמי שביקשו לתת, לקבוע אותו בחוק, אמרתם שאי-אפשר לקבוע עכשיו שום דבר, אני לא חושבת שאנחנו יכולים עכשיו להכתיב שיקולים לשר.

נעה בן שבת: הרי הוא לא מכיר, הוא לא ראה את המקרים ואת ההשפעות.

טלי פלוסקוב: אנחנו חושבים עכשיו איך אנחנו מכניסים את ההורים – זו בעצם המטרה שלנו היום – לזכאות למענק, לקבלת מענק, זכויות, הטבות, התגמולים, עוד לא החלטנו, נעשה את משהו הרבה יותר כללי.

גלעד גושר: לדעתנו, אם אפשר, ההגדרה של בני משפחה מוסיפה את ההורים אני חושב שביחס למה ששלומי מהביטוח הלאומי אמר, לא בטוח שצריך לכתוב: אף אם מלאו לו 18 שנים" כי זה מייצר איזושהי אבחנה בעייתית אל מול נפגעי איבה.

גלעד גושר: אבל מבחינת ההגדרה של בני משפחה, כתוב הורים.

נעה בן שבת: שלומי אמר שנפגעי איבה מקבלים את גיל 21 או גיל 24.

נעה בן שבת: יש לנו פה - - -

גלעד גושר: כן, אבל מה שכתוב פה "אף אם מלאו לו 18 שנים" זו הגדרה שמקבעת את שיקול הדעת מבחינת התקנות, אבל לא גודמת אותו.

נעה בן שבת: ככל שאומרים שהשר יקבע הוראות, הוא קובע במסגרת הזו גם תנאים לזכאות, אני מניחה.

שלומי מור: אני אתן לך דוגמה, נעה, כתוב:

שלומי מור: בין אם הוא זכאי לפי דין אחר ובין אם לאו.

שלומי מור: לכאורה, גם אותו שוטר יהיה זכאי מכוח זה.

שלומי מור: חייבים לקבוע שזה כשיקול דעת.

שלומי מור: זה לא יכול להיות קטגורית בין אם אתה זכאי או בין אתה לא זכאי.

שלומי מור: זה עלול ליצור קושי לשר בבואו להתקין.

טלי פלוסקוב: לצורך העניין, פה אני מסכימה.

טלי פלוסקוב: רגע, רבותיי, יש לנו המשרד המשפטים נציגה שנמצאת אתנו בזום.

טלי פלוסקוב: בואו נשמע גם אותה כי היא שומעת את הדיון שלנו ורוצה להתייחס.

טלי פלוסקוב: אולי יש לה עוד איזה רעיון.

טלי פלוסקוב: נמצאת הדיל יונס, אפשר בבקשה להעלות את עורכת הדין?

הדיל יונס: שלום, צוהריים טובים.

הדיל יונס: אני מסכימה עם נציגי האוצר והביטוח לאומי שנכון להשאיר את הנוסח פתוח בשל כל השאלות שיתעוררו ושצריך להמשיך וללבן אותם, ולכן אני חושבת שגם הנוסח צריך להיות מאפשר יותר ושייקבע שיהיו זכאים למענק בני משפחתו כפי שייקבע בהתאם לשיקולים של השר.

הדיל יונס: זו הערה אחת.

טלי פלוסקוב: איך אני נועלת את העניין של ההורים?

טלי פלוסקוב: איך אני נועלת בתוך האמירה שאמרת עכשיו את העניין של ההורים?

טלי פלוסקוב: אני רוצה שההורים יהיו בפנים, אני רוצה שזה יהיה רשום בחקיקה.

הדיל יונס: בני משפחתו, לרבות הורים וכפי שיקבע השר.

הדיל יונס: זה משאיר את זה פתוח להוסיף גם להורים עוד קטגוריות.

הדיל יונס: אפשר להבטיח שההורים יהיו כבר - - - של בני משפחתו, אבל גם יאפשר להוסיף עוד קטגוריות של בני משפחה.

טלי פלוסקוב: מה שאת אומרת כרגע, עדיין את משאירה לשרים את האופציה לא להכניס את ההורים.

טלי פלוסקוב: את מדברת על בני משפחה, לרבות הורים.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לחייב הורים.

טלי פלוסקוב: איך אני עושה משפט שמחייב מתן מענק להורים?

טלי פלוסקוב: נכון, מיכאל, זה מה שאתה רוצה?

טלי פלוסקוב: תעשו לי נוסח שיחייב את ההורים.

גלעד גושר: לכתוב הורים ובני משפחה נוספים כפי שייקבע - - -

טלי פלוסקוב: נכון.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לנעול את העניין של ההורים.

מיכאל מלכיאלי: משרד האוצר מסכים עם זה?

גלעד גושר: כן.

מיכאל מלכיאלי: המשכנו הלאה.

טלי פלוסקוב: מסכימים.

טלי פלוסקוב: ממשיכים.

טלי פלוסקוב: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: למשרד המשפטים יש עוד הערה?

הדיל יונס: אני מזכירה שחוק לא תעמוד על דם רעך הוא חוק ששר המשפטים אמון על ביצועו ולכן אנחנו מבקשים שהתקנות יהיו התייעצות, לא רק באישור הוועדה ובאישור שר - - -

מיכאל מלכיאלי: גם שר הדתות רוצה.

הדיל יונס: בהתייעצות עם שר המשפטים, בבקשה.

טלי פלוסקוב: תודה.

טלי פלוסקוב: תודה, גברתי.

טלי פלוסקוב: אני עוד פעם אומרת, כמה שיותר משרדים אנחנו נכניס, זה אומר שאני דוחה את תחילת התקנות לאני לא יודעת מתי.

מיכאל מלכיאלי: זה אומר שלא יהיה כלום.

טלי פלוסקוב: אני שמחה מאוד שכולם רוצים לקחת חלק, זה מצוין עבורנו, אבל בואו נהיה קצת יותר הגיוניים ואנחנו ננסה להתקדם.

טלי פלוסקוב: אני רוצה להגיד לכם משהו התחלנו את הדיון והכול טוב ויפה, ואני עכשיו עצרתי את עצמי ואמרתי: רגע, אני עשיתי טעות.

טלי פלוסקוב: אני לא נתתי לאימא של מוטי להגיד כמה מילים על היא מצפה מהמדינה, איך היא מרגישה.

טלי פלוסקוב: תוכלי לדבר, חוה?

חוה בן שבת: בוקר טוב.

חוה בן שבת: קודם כל, אני רוצה לומר שאני מודה לחבר הכנסת מלכיאלי וליועץ שלו, עקיבא חופי, ובכלל לכל מי שתומך, ולך.

חוה בן שבת: לכל מי שתומך בזה.

חוה בן שבת: בשורה תחתונה, כולם יושבים כאן ודנים על סעיפים, על אות, על שורה – מדובר בבן שלי.

חוה בן שבת: לא במתנדב.

חוה בן שבת: את זה תפנימו.

חוה בן שבת: מוטי שלי לא היה מתנדב.

חוה בן שבת: מוטי שלי היה בסך הכול ילד שראה מהחלון.

חוה בן שבת: ביום החתונה של האחיינית שלו, במקום לקום ולהתארגן הוא יצא ופעם ראשונה הציל זוג קשישים.

חוה בן שבת: עלה עוד פעם הביתה, אבל עוד הפעם שהוא שמע את הצעקות.

חוה בן שבת: האדון הנכבד מהביטוח הלאומי בא וניחם אותי בבית.

חוה בן שבת: היית אצלי בבית בנהריה.

חוה בן שבת: מוטי שלי עשה עבודה של אף אחד – כולם ישבו והסתכלו.

חוה בן שבת: לדוגמה, אתמול "בידיעות אחרונות" הזדעזעתי, בחור שטבע, המצילים לא הלכו להציל אותו.

חוה בן שבת: אתם מקבלים משכורת, איפה אתם הייתם?

חוה בן שבת: אם מוטי שלי היה, מוטי היה קופץ עוד פעם.

חוה בן שבת: זה ההבדל בין המתנדבים – מתנדב זה מתנדב, והבן שלי זה הבן שלי.

חוה בן שבת: ואני אומרת, בשורה תחתונה אתם מסתכלים על 100 אלף, על 200 אלף.

חוה בן שבת: לא.

חוה בן שבת: אני לא רוצה כלום – תחזירו לי את הבן שלי.

חוה בן שבת: אני כל יום בבית העלמין.

חוה בן שבת: אני רוצה את הבן שלי, אני לא רוצה את הכסף שלכם.

חוה בן שבת: אבל אם בסוף אתם דנים, יש פה ילדה, יש לי נכדה בת 8 שהיא נשארה לי ממנו.

חוה בן שבת: צריך לדאוג לה.

חוה בן שבת: עם כל הכבוד, עשיתי תחקיר, לא היה במדינת ישראל דבר כזה.

חוה בן שבת: מוטי שלי זעזע את כל המדינה.

חוה בן שבת: את כל המדינה הוא זעזע.

חוה בן שבת: הוא לא חשב על עצמו, הוא לא חשב על כסף, הוא לא חשב על כלום.

חוה בן שבת: הוא חשב ללכת ולהציל אנשים.

חוה בן שבת: אני חושבת שמן הראוי באמת לעשות את הכול בשביל מוטי.

חוה בן שבת: לא בשבילי, לא בשבילי.

חוה בן שבת: בשביל מוטי.

חוה בן שבת: לתת את ההערכה למוטי, כי מוטי היום לא בין החיים.

חוה בן שבת: פה דנים לי על סעיף 288.

חוה בן שבת: סעיפים, אני לא יודעת מה.

חוה בן שבת: תחשבו על ילד, ילד בן 37 שהלך ועזב אותנו ככה.

חוה בן שבת: כל פעם אני באה לפה ואני נטחנת כאילו אני צריכה לבוא ולהציג את מוטי, כי מה?

חוה בן שבת: זה היה בשר ודם.

חוה בן שבת: בסך הכול הוא הלך והציל.

חוה בן שבת: אלוהים, אתם מסתכלים לי על מספרים.

טלי פלוסקוב: טוב, חברים, אחרי מה ששמענו מאימא ואני כאימא, אני רוצה להגיד לך, קודם כל, חוה, את יכולה להיות גאה, את גידלת ילד לתפארת.

טלי פלוסקוב: אני מבינה שבשבילך זה לא עניין של כסף.

טלי פלוסקוב: אני מבינה את זה ואני רוצה להבין שכל מי שנמצא כאן היום בדיון וכל מי ששומע אותנו מרגיש אותו דבר.

טלי פלוסקוב: אנחנו חייבים למוטי, אנחנו חייבים לך כאימא של מוטי, אנחנו חייבים לילדים של מוטי כי אני רוצה שהם יגדלו ויהיו גאים באבא שלהם שכל המדינה דיברה עליו ואני יודעת שכל המדינה דיברה עליו ועל מעשה הגבורה שלו.

טלי פלוסקוב: אני רוצה שתדעי, שוב פעם אני אומרת לך, אנחנו נעשה את הכול, לא רק כדי לתת לכם 100 אלף שקל או 150 אלף שקל.

טלי פלוסקוב: אני מבינה שזה כלום, זה כלום.

טלי פלוסקוב: אנחנו נעשה את הכול כדי באמת לחבק אתכם ולתת לכם תחושה, ואני אני אגיע לנהריה ואדבר עם ראש העיר, אני רוצה שנעשה משהו, לא רק בנהריה, לזכרו של מוטי.

טלי פלוסקוב: אני חושבת שכל אדם במדינה שלנו צריך להכיר מקרי גבורה כאלה.

טלי פלוסקוב: ופה אני מסכימה לגמרי איתך ולכן לא הבנתי איפה 20 מקרי הגבורה האלה.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לראות מי עוד אנשים שאנחנו לא מכירים, שיצאו להציל בני-האדם בלי לעשות חשבון לחיים שלהם.

טלי פלוסקוב: איפה אנשים כאלה?

טלי פלוסקוב: אני רוצה לדעת את השמות שלהם, אני רוצה פה קיר של האנשים האלה כי הם באמת גיבורים, כי הם לא היו בעבודה, הם יכולים לשבת ככה בצד ולהסתכל על כל מה שקורה ולהגיד "אני ראיתי".

טלי פלוסקוב: אבל הם בחרו במשהו אחר.

טלי פלוסקוב: לכן אני אומרת לך, חוה, אנחנו כולנו איתך ואני פשוט לא יכולתי להישאר פה ולא לחבק אותך למרות שאסור.

טלי פלוסקוב: אבל אני יודעת כמה לחיבוק כזה יש ערך בימים האלה ומה שאת מרגישה כרגע.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לתת למנכ"ל הביטוח הלאומי להגיד כמה מילים.

מאיר שפיגלר: קודם כל, תודה רבה כבוד היושבת-ראש, כשהאסון הזה פקד את חוה, אני הגעתי אליה.

מאיר שפיגלר: הייתה עוד איזושהי בעיה שעמדה על הפרק ואנחנו טיפלנו בה מיד מבלי לחשוב פעמיים.

מאיר שפיגלר: אנחנו חושבים שאכן צריך לתת ביטוי משמעותי ומעשי לכל אותם מקרים, כגון זה שחוה מתמודדת איתו כעת.

מאיר שפיגלר: אבל על מנת לך לעשות את זה בצורה נאותה צריך לבחון את המשמעות שלו גם ביחס לשאר המקרים שבהם ישנם אירועים מן הסוג הזה, שאנשים מקפחים את חייהם.

מאיר שפיגלר: אנחנו חושבים בוודאות מלאה שצריך לעזור ולסייע בזכות מלאה על המעשים האלה למשפחות שנותרות ללא יקיריהן ולכן גם סיכמנו עם אנשי משרד האוצר שהדבר הזה ייעשה כמה שיותר מהר.

מאיר שפיגלר: אין לנו שום כוונה למשוך ולדחות את זה לא ב-20 ועדות ולא ב-22, אלא לעשות את זה מיידית כמו שאנחנו, אני מקווה מאוד, נוהגים לעשות באלה הימים ולהביא את ההמלצות לאישור שר הרווחה ושר האוצר.

מאיר שפיגלר: ואני מקווה מאוד שזה יהיה הרבה יותר מהר ממה שבדרך כלל מקובל במחוזותינו.

מאיר שפיגלר: אנחנו נעשה את זה כי מאמינים בזה כי אנחנו שזה חשוב גם לפרט וגם לחברה כולה.

טלי פלוסקוב: אני שמחה לשמוע.

טלי פלוסקוב: באמת מאיר, אני סומכת עליך.

טלי פלוסקוב: אני יודעת עד כמה הנושא כל-כך חשוב, אני יודעת את הרגישות שלך לאנשים ואני יודעת עד כמה חשוב לך לא להשאיר את האנשים האלה מאחור.

טלי פלוסקוב: לפני שהגעת אמרתי שאנחנו פה כולנו נעשה את הכול.

טלי פלוסקוב: אנחנו לא נניח לכם עד שאני אראה את התקנות האלה כאן בוועדה.

טלי פלוסקוב: אם נצליח לעשות את זה עוד לפני הבחירות ואם יו"ר הכנסת יאשר לנו, גם נעשה את זה עוד לפני הבחירות.

טלי פלוסקוב: יש סדרי דיון בפגרת הבחירות ואנחנו אנחנו נילחם כדי שזה יאושר.

טלי פלוסקוב: הלוואי והלוואי שתכינו לנו את החומר כמו שצריך, מקצועי הכוונה, כדי שנוכל פה לקדם את הנושא הזה.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת בוסו, בבקשה.

אוריאל בוסו: גברתי היושבת בראש, לאחר שאנחנו שומעים כאן את הדברים ואת אימא של מוטי, אני מוכרח לומר, אתה מסתכל באמת, את אומרת קדנציה קצרה וחוקים, חוץ מחוקי הקורונה, לא נעשו כאן ואתה מנסה לראות מה באמת הספקנו.

אוריאל בוסו: אני חושב שאם יש דברים שאתה יכול להגיד לו הקדנציה הזאת קמה בשביל לחוקק חוק כזה שחבר הכנסת מיכאל מלכיאלי קידם, דיינו.

אוריאל בוסו: העם היהודי, לדעתי, הוא העם היחידי שתיקן חוק שנקרא "לא תעמוד על דם רעך" כי ערך החיים אצלנו הוא ערך עליון מעבר לכל דבר.

אוריאל בוסו: אנחנו העם היחידי שמסוגל לשחרר גם 100 ממחבלים בשביל להביא חייל אחד, נער צעיר.

אוריאל בוסו: זאת אומרת, ערך החיים אכפת לנו.

אוריאל בוסו: כשאנחנו רואים את מקרה הגבורה, גם של מוטי בן שבת וגם של מיכאל בן זיקרי שכשהוא הלך להציל הוא לא תסתכל אם זה יהודים או לא-יהודים.

אוריאל בוסו: אנחנו צריכים להבין שאנחנו חייבים ליצוק תוכן לתוך החוק הזה, ואין חוק יותר מוצדק ממנו, לא רק להוקיר ולהכיר.

אוריאל בוסו: וכמו שאמרו פה, גם מנכ"ל ביטוח לאומי, העולם הזדהה עם הדבר הזה והרגשנו גאווה, כל אחד במקומו, שיש לנו בתוך העם היהודי מישהו שהולך ומציל חיים ומקריב את עצמו למען הצלת אחרים.

אוריאל בוסו: אבל יום לאחר מכן, כשנשארים גם עם הכאב וגם הצער ועם הקשיים, אז זה הדבר המינימלי שבאמת המדינה יכולה לעשות בשביל לתת.

אוריאל בוסו: אני שומע כאן גם את הבירוקרטיה – גם בנושא הזה אנחנו העם המלומד ביותר בביורוקרטיות, אסור לנו שהביורוקרטיות האלה יתקעו ויעצרו ולא יתנו לנו באמת את המנוף להתקדם כמה שיותר מהר.

אוריאל בוסו: אני רוצה לברך אותך, חבר הכנסת מלכיאלי, על הרגישות, על האכפתיות.

אוריאל בוסו: ולא רק זה שאתה החלטת לקדם את זה, אלא לא הרפית ליום אחד ואנחנו שמחים שאנחנו הגענו כבר למצב הזה שאנחנו כבר בהכנת החוק לקראת הסיום שלו.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה, תודה.

טלי פלוסקוב: טוב, חברים, אנחנו נמשיך בקריאה.

טלי פלוסקוב: אני בכל אופן רוצה להגיע לאיזשהו נוסח שיהיה מקובל נכון לעכשיו כדי שנוכל להתקדם.

טלי פלוסקוב: בבקשה, גברתי.

נעה בן שבת: כיוון שעלו פה שאלות לגבי הנושא של איך נדע אם המתנדב היה במסגרת תפקידו או לא במסגרת תפקידו, אני מבינה שאנחנו מכוונים פה לאדם שבאמת לא במסגרת תפקידו, לא במסגרת התנדבות שהוא הולך אליה ואז אולי יש לו ביטוח ואז יש לו איזושהי מסגרת, איזשהו גורם.

נעה בן שבת: יש פה נושא חלופי שמופיע בדף האחרון.

נעה בן שבת: הנוסח החלופי מציע לעשות את התיקון הזה במסגרת הביטוח הלאומי, במסגרת חוק הביטוח הלאומי עצמו, ולהגיד שמתנדב שהוא כאמור בסעיף 287(5), זה אותו סעיף – אני מצטערת אנחנו חייבים להפנות לסעיפים – אבל הסעיף הוא מאוד ברור, הוא אומר:

נעה בן שבת: מי שעשה בהתנדבות שלא בשכר פונה להצלת חייו או רכושו של הזולת לפי כללים שנקבעו באישור ועדת העבודה והרווחה והמוסד הכיר בפעולתו לאחר מעשה.

נעה בן שבת: זה אותו מתנדב, הוא לא מכוח ארגון ולא מכוח חובה על פי דין ולא מכוח זה שהוא היה חבר מתנדב במד"א אלא באמת מכוח המקרים האלה.

נעה בן שבת: אז אנחנו אומרים שהמתנדב כאמור "שנפטר עקב הושטת עזרה לאדם אחר", אותם תנאים, אותו מקרה פתאומי, אירוע פתאומי, לאדם באמת היו את כוחות הנפש המיוחדים האלה לצאת ולהציל את אותו אדם "שהיה נמצא לנגד עיניו סכנה חמורה ומיידית לחייו, לשלמות גופו, לבריאותו, עקב אירוע פתאומי, אז יהיו בני משפחתו זכאים למענק חד-פעמי ולתגמולים והטבות שיקבע השר".

נעה בן שבת: לא מענק חד-פעמי, אמרנו: :

נעה בן שבת: למענקים, לתגמולים ולהטבות שיקבע השר באישור ועדת העבודה והרווחה בין אם הם זכאים לגמלאות לפי סעיף 289 ובין אם לא".

נעה בן שבת: אז אנחנו יותר מצומצמים, אם כי אני חייבת להגיד שזה מצמצם אותנו לכל ההוראות שכבר קיימות בחוק הביטוח הלאומי שמדברות על מקרה של כפל גמלאות מחוקים אחרים.

נעה בן שבת: הנוסח הזה יותר מצומצם.

נעה בן שבת: מצד שני, הוא חוסך לנו הרבה שכתובות כאן בשני העמודים הראשונים, גם את אותו חשש שהעלתה הדיל יונס ממשרד המשפטים לגבי זה שהשר האחראי הוא שר המשפטים.

נעה בן שבת: כאן יש לנו כבר את שר הרווחה שהוא השר האחראי, יש לנו את המנגנון של הערעור לבית הדין לעבודה, לדון בתביעה בבית הדין לעבודה, הוראות מחוק הביטוח הלאומי שמוחלות.

נעה בן שבת: זאת אומרת, יכול להיות שזה יהיה יותר טוב.

נעה בן שבת: השאלה מה דעתכם על החלופה הזאת?

טלי פלוסקוב: בבקשה התייחסות.

נתנאל אושרי: כרגע, העבודה המנהלית שנעשתה הייתה על החלופה הראשונה בעיקר.

נתנאל אושרי: נכון שנשלחו שתי החלופות, אבל אנחנו התמקדנו החלופה הראשונה

נעה בן שבת: לא ברור למה.

נעה בן שבת: כי הרי לא היינו כותבים שתי חלופות אם לא היינו מצפים שתעשו לפחות את העבודה המינימלית הזאת.

נתנאל אושרי: גם את התיקונים שביצעה הוועדה בנוסח, היא ביצעה רק על הנוסח הראשון כרגע.

טלי פלוסקוב: אבל למה שלא תתייחס למה שכרגע נאמר?

טלי פלוסקוב: אתה כאילו נעול על הנוסח, אבל תסתכל מה עכשיו הוצע.

טלי פלוסקוב: למה להיות נעול?

טלי פלוסקוב: תבדקו.

טלי פלוסקוב: קחו דקה, אבל תבדקו כי יש פה הצעה נכונה מאוד.

גלעד גושר: אז אולי נדבר על כך עם הביטוח הלאומי.

גלעד גושר: אבל אנחנו מבקשים שגם בנוסח הזה תהיה הסכמת שר האוצר וגם תהיה התייחסות להגדרה של בן משפחה - - -

טלי פלוסקוב: זה ברור - - - אתם רוצים 5 דקות?

טלי פלוסקוב: אני רוצה לסגור את זה.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לסגור ובמליאה היום, ביום רביעי, בעזרת השם, להעביר את זה.

גלעד גושר: רק שנבין, נעה, אנחנו מדברים על בסיס הנוסח הזה, חלופה 2?

נעה בן שבת: חלופה 2, אנחנו לא מדברים על מענק חד-פעמי.

נעה בן שבת: אנחנו מדברים על הגדרת בן משפחה ואנחנו אומרים שלא חל עליו בסעיף 289.

נעה בן שבת: אני לא יודעת אם תרצו את הסכמת שר האוצר, אני חושבת שהסכמת שר האוצר, כשאנחנו במדברים בתוך חוק הביטוח הלאומי, היא באמת מיותרת.

נעה בן שבת: הרי כל התקנות תמיד מגיעות, המשרד לא מגיע לפה עם תקנות בלי שיש הסכמת שר האוצר.

נעה בן שבת: אז נראה לי שזה דבר שהוא רק יהפוך להיות משקולת על התקנות האלה.

נתנאל אושרי: שככל שמכניסים בחוק שזה בשיפוי מלא של האוצר back to back, נראה לי את תמוה שלא תהיה הסכמת שר האוצר בעניין הזה.

טלי פלוסקוב: בסדר.

טלי פלוסקוב: אנחנו פה לא מתווכחים על זה, אז איך אנחנו מתקדמים?

טלי פלוסקוב: אתם רוצים לבדוק את הנוסח?

נתנאל אושרי: נשמח לכמה דקות לדבר עם הביטוח הלאומי.

טלי פלוסקוב: קחו בבקשה הפסקה של 5 דקות.

טלי פלוסקוב: חברים, בשעה 11:45 בוועדת הכנסת אני רוצה לקבל פטור מחובת הנחה כי אני לא יודעת מתי תהיה מליאה כדי שאנחנו נעלה את זה.

טלי פלוסקוב: אז תנו לי בבקשה כמה שיותר מהר פתרון אבל לפי דעתי זה פתרון נכון.

טלי פלוסקוב: הפסקה של 5 דקות.

טלי פלוסקוב: אני מחדשת את חשיבת ועדת העבודה והרווחה ואנחנו ממשיכים לדון בהצעת חוק לא תעמוד על דם רעך (תיקון)(תגמולים לבני משפחה של אדם שנפטר בעת הצלת חיי הזולת), התשפ"א-2020.

טלי פלוסקוב: אני מבינה שהצדדים הגיעו פחות או יותר להבנה בהגדרות של מי יהיה זכאי לתגמול, מענק, הטבות.

טלי פלוסקוב: אני מיד מעביר את זכות הדיבור ליועצת המשפטית.

נעה בן שבת: אנחנו עוברים לחלופה ב', מופיעה בעמוד 3 בנוסח, ואנחנו אומרים ככה: "הוספת סעיף 290א 1.

נעה בן שבת: בחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ"ה–1995 , אחרי סעיף 290 יבוא: "גמלאות נוספות למתנדב שפעל שלא בשכר להצלת חיי הזולת 290א.

נעה בן שבת: בלי לגרוע מהוראות סעיף 289, מתנדב כאמור בסעיף 287(5)" – אותו מתנדב שפעל שלא בשכר להצלת חיי הזולת – "שנפטר עקב הושטת עזרה לאדם אחר שהיה נמצא לנגד עיניו בסכנה חמורה ומיידית לחייו, לשלמות גופו או לבריאותו עקב אירוע פתאומי, יהיו בני משפחתו זכאים למענקים, לתגמולים והטבות שיקבע השר באישור ועדת העבודה והרווחה, אף אם אינם זכאים לגמלאות אחרות לפי פרק זה".

גלעד גושר: היה סיכום באישור שר אוצר.

נעה בן שבת: אני מבינה שאם אנחנו חוזרים לחוק הביטוח הלאומי, יש לנו פה פרק שלם שהוא נושא של מתנדבים, ולא כתובה בהסכמה של שר האוצר.

נעה בן שבת: למה אנחנו צריכים פה את הסכמת שר האוצר?

נעה בן שבת: כל הסכמה של שר זו משקולת על רגלי התקנות.

גלעד גושר: בדומה לדיון סביב תיקון לחוק של לא תעמוד על דם רעך, מאחר וזה שיפוי מלא של שר האוצר, זה מה שסוכם גם עם חברי הכנסת.

טלי פלוסקוב: אתה סיכמת שזה יהיה בתיאום עם שר האוצר?

טלי פלוסקוב: אז בבקשה להוסיף "בתיאום עם שר האוצר".

נתנאל אושרי: אמרת: מענקים, תגמולים והטבות?

נעה בן שבת: כן.

נתנאל אושרי: צריך להיות מענקים, תגמולים או הטבות.

טלי פלוסקוב: מענקים, תגמולים והטבות - - -

נתנאל אושרי: לא.

נתנאל אושרי: מענקים, תגמולים או הטבות.

נעה בן שבת: השאלה אם אתם לא רוצים לבוא ולהגיד שאתם - - -

טלי פלוסקוב: אז אפשר לעשות ו/או, ו/או, ו/או, חברים.

נעה בן שבת: לא.

נעה בן שבת: זה מה שהוא אמר: או הטבות.

נעה בן שבת: השאלה אם אתם רוצים ויכולים להסתפק במתן הטבות או שמבחינת

נעה בן שבת: כם הכול פתוח?

נעה בן שבת: אני שואלת את חבר הכנסת מלכיאלי.

נעה בן שבת: מה שמבקש האוצר זה להגיד מענקים, תגמולים או הטבות.

מיכאל מלכיאלי: מהי האופציה השנייה?

נעה בן שבת: מענקים, תגמולים והטבות שיקבע השר.

מיכאל מלכיאלי: מה ההבדל?

נתנאל אושרי: באופציה שכרגע מנוסחת, זה כולם ביחד.

נתנאל אושרי: וכאן זה "או, או, או" או אפילו שניים ביחד.

מיכאל מלכיאלי: למה לכבול אותו?

גלעד גושר: אנחנו לא יודעים עדיין אם נכון לקבוע מענקים והטבות ותגמולים.

מיכאל מלכיאלי: אם יהיו עוד תוספות, למה לכבול?

מיכאל מלכיאלי: בכל מקרה זה בהסכמתו.

נעה בן שבת: אס אתה רוצה "או הטבות"?

מיכאל מלכיאלי: כן.

טלי פלוסקוב: למה לא לעשות ו/או?

טלי פלוסקוב: אז אנחנו משאירים את זה פתוח.

נעה בן שבת: ו/או, זה אותו "או" שהוא דיבר עליו.

נעה בן שבת: זה ו/או.

טלי פלוסקוב: גברתי, "ו" זה אומר שאני יכולה לתת גם מענקים וגם הטבות.

טלי פלוסקוב: "או" זה אומר או מענקים או הטבות.

טלי פלוסקוב: לכן אני רוצה להשאיר פה לשרים ולנו, כמובן, בעתיד, את האופציה לקבל החלטות.

נעה בן שבת: ברגע שאנחנו אומרים: מענקים, תגמולים או הטבות – זה יכול להיות גם כולם יחד וזה יכול להיות - - -

טלי פלוסקוב: כן?

טלי פלוסקוב: זה יכול להיות גם כולם ביחד?

טלי פלוסקוב: אוקיי, בסדר.

טלי פלוסקוב: אם בהגדרות זה יכול להיות גם ביחד, מבחינתי זה מקובל.

נעה בן שבת: נוסיף: "ורשאי הוא לקבוע תנאים לזכאות".

נעה בן שבת: עכשיו: "לעניין זה – בן משפחה: הורה, בן זוג, או ילד של הנפטר אף אם מלאו לו 18 שנים.

נעה בן שבת: ".

נעה בן שבת: אני מבינה שיש פה מחלוקת על העניין הזה אם אנחנו אומרים "הורה או בן משפחה אחר" בן משפחה, אנחנו צריכים כבר בתוך הנוסח להגיד את אותו בן משפחה אחר.

נעה בן שבת: מה אתם רוצים?

נעה בן שבת: אני מנסה להבין מה חברי הכנסת - - -

טלי פלוסקוב: מבחינתי, ודיברנו על זה ואני חוזרת על מה שאני ביקשתי, מבחינתי אני דורשת שתהיה המילה "הורים".

טלי פלוסקוב: שאר אחר תגדירו איך שאתם רוצים.

טלי פלוסקוב: על פי החלטתו של השר – אבל אני רוצה שכבר פה יהיה ברור שאני רוצה להכניס את ההורים פנימה.

טלי פלוסקוב: בסדר?

נעה בן שבת: יהיו: "הוריו ובני משפחה נוספים הזכאים למענק חד פעמי.

נעה בן שבת: ".

טלי פלוסקוב: כן.

יעל סלנט: למרות שלגבי בין זוג והילד עד גיל 18 אין חילוקי דעות שהם אמורים לקבל.

יעל סלנט: אם היו חילוקי דעות כפי שהשתקף בוועדה, זה רק לגבי הילדים שמלאו להם 18.

נתנאל אושרי: נכון, אבל הם כבר היו מקבלים, אז אין צורך לכתוב אותם.

טלי פלוסקוב: אז למה להיכנס לזה אם כבר היום מקבלים?

טלי פלוסקוב: אני אומרת הורים ובני משפחה - - -

נעה בן שבת: - - - לבוא ולהגיד שכיוון שאנחנו לא מדברים על מנגנון פיצוי – שוב, אנחנו לא מדברים על מנגנון, זה לא המנגנון של נפגעי עבודה, לא מנגנון שמחליף את מנגנון התשלום הקיים.

נעה בן שבת: לכן אנחנו אומרים שזה פשוט רובד נוסף של הכרה, איזושהי הכרת כבוד, איזשהו סיוע.

נעה בן שבת: ולכן זה רובד שיכול שיינתן גם לאדם – יכול להיות שהאלמנה מקבלת היום מענק בגלל גילה ויוצאת מהמשחק.

נעה בן שבת: יכול להיות שהתקנות האלה יחליטו לתת מענק נוסף או תגמולים.

טלי פלוסקוב: נכון, נכון.

טלי פלוסקוב: זה מה שאנחנו רוצים להשאיר פתוח.

שלומי מור: נכון.

שלומי מור: לכן אנחנו עומדים על זה שיהיה כתוב "הורה וכל בן משפחה אחר כפי שיקבע השר".

טלי פלוסקוב: יופי.

טלי פלוסקוב: זוהי ההגדרה שאנחנו מבקשים.

טלי פלוסקוב: מקובל על האוצר, נכון?

נתנאל אושרי: כן, כן.

נעה בן שבת: כמו שאמר שלומי, עכשיו יהיה לנו סעיף קטן (ב) שאומר כמו באותה ההקדמה: "בלי לגרוע מהוראות סעיף 289, מתנדב כאמור בסעיף 287(5) שנפגע עקב הושטת עזרה לאדם אחר שהיה נמצא לנגד עיניו בסכנה חמורה ומיידית, יהיה זכאי למענקים, תגמולים או הטבות שיקבע השר - - -"

נתנאל אושרי: פה אנחנו באירוע שאני פחות יודע איך להתייחס אליו כי אין לנו אפילו קצה חוט של מספרים בעניין הזה.

נתנאל אושרי: לכן הייתי מעדיף שאם רוצים להשאיר את האופציה פתוחה, שיכנס איכשהו בסעיף הראשי ולא בסעיף נפרד שמחייב את השר להתקין תקנות לעניין הזה, אלא יפתח את שיקול הדעת שלו לעניין הזה.

נתנאל אושרי: שוב, בעקבות העובדה שלא דובר על זה עד היום בבוקר ואין לנו שום נתונים ושום מידע בנושא הזה, אז גם כאן אני חושב שאנחנו צריכים ללכת על הנוסח הפתוח לכל היותר.

נעה בן שבת: זה אותו אדם שנפגע בהצלת הזולת.

נעה בן שבת: המוסד לביטוח לאומי אומר: מדוע אנחנו לא נכיר אותו?

נעה בן שבת: באותן סיטואציות באמת הוא יצא ובאמת הסתכן ויכול להיות שנפגע - - -

מיכאל מלכיאלי: - - - גם בהסכמתך.

נתנאל אושרי: שוב, אין לי בעיה שנדון בזה במסגרת התקנות, אבל כרגע אין לנו שום מידע לגבי הדבר הזה.

נתנאל אושרי: זה נושא שעלה היום בבוקר.

נתנאל אושרי: עד כה דובר רק על מי שנהרג - - -

טלי פלוסקוב: אז תחזרו לזה בתקנות.

טלי פלוסקוב: בתקנות נעלה את זה.

נתנאל אושרי: בדיוק.

נתנאל אושרי: הסיפור של להוסיף סעיף נפרד לעניין הזה, כבר כובל אותנו לתוך האירוע שאני לא יודע להגיד עליו עכשיו שום דבר אינטליגנטי.

נתנאל אושרי: זאת האמת.

נעה בן שבת: אתם רוצים שיהיה כתוב:

נעה בן שבת: רשאי השר לקבוע תקנות כאמור גם לעניין אדם שנפגע - - -

טלי פלוסקוב: כן, כן.

נעה בן שבת: גם לעניין מענקים הטבות התגמולים שיינתנו?

טלי פלוסקוב: שנפגע.

טלי פלוסקוב: את כרגע מדברת על נפגעים.

שלומי מור: - - - רשאי השר לקבוע כללים ותנאים למתן הטבות למי שנפגע בכללים שיקבע?

נתנאל אושרי: כן.

נעה בן שבת: לא שמעתי מה שאמרת, שלומי.

שלומי מור: נתנאל מסכים שייכתב למעשה שהשר יהיה רשאי לקבוע גם כללים למתן הטבות למי שנפגע ולא נפטר בכללים שיקבע.

טלי פלוסקוב: - - - תקנות, אני מבינה.

נעה בן שבת: אני מציעה שבכל זאת זה יהיה בסעיף קטן (ב).

נעה בן שבת: אנחנו נגיד שהשר רשאי לקבוע באופן האמור, כמו שאמרנו, בהסכמת השר - - -

טלי פלוסקוב: את מה שאתם אומרים, אבל כסעיף נפרד.

טלי פלוסקוב: בסדר גמור.

נעה בן שבת: - - - אבל זה רשות.

נעה בן שבת: זה לא חובה.

נעה בן שבת: אלה תקנות רשות וזה יהיה גם כן מענקים, תגמולים או הטבות למי שנפגע, לפי כללים שהוא ייקבע.

נעה בן שבת: עכשיו אנחנו רוצים פה, כמובן, להשאיר את הנושא של התקנות.

נעה בן שבת: תקנות ראשונות לפי אותו סעיף, זה יהיה סעיף קטן (ג): תקנות ראשונות לפי סעיף קטן (א) יובאו לאישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת בתוך שנה".

נעה בן שבת: ממתי?

נעה בן שבת: אנחנו יכולים להגיד עד 31 בדצמבר 2021?

טלי פלוסקוב: כן.

טלי פלוסקוב: עד 31 בדצמבר 2021.

טלי פלוסקוב: אני מקווה מאוד שזה יהיה עד 31 בינואר 2021.

טלי פלוסקוב: בינינו, אני מאוד מקווה, אבל נרשום בחוק ככה.

טלי פלוסקוב: בסדר?

נתנאל אושרי: הסעיף של השיפוי הצר.

נעה בן שבת: השיפוי הצר נמצא לנו כבר בתוך החוק בסעיף – אני רוצה לוודא עם המוסד לביטוח לאומי האם כך – כיוון שאנחנו נמצאים בתוך פרק ביטוח לאומי - - -

שלומי מור: סעיף 291:

שלומי מור: אוצר המדינה ישפה את המוסד בשל כל הוצאה שהוציא למתן גמלאות לפי פרק זה.

שלומי מור: אז מבחינתי יש שיפוי מלא.

שלומי מור: נכון?

נתנאל אושרי: בסדר גמור.

יעל סלנט: - - - גמלאות, מענקים או הטבות?

יעל סלנט: כי משתמע מ-291 שזה רק גמלאות לפי פרק זה.

שלומי מור: גמלה זה כל טובת הנאה מכוח חוק.

שלומי מור: זה כולל הכול.

גלעד גושר: אני בטוח שהביטוח הלאומי יוודא - - -

טלי פלוסקוב: - - - שם החוק?

טלי פלוסקוב: לא תעמוד - - -

נעה בן שבת: החוק המקורי הוא באמת בא על רקע אותו פסוק, אותו ציווי של לא תעמוד על דם רעך, וניסה להגיד שהציווי הזה הוא נכון גם לימינו, רלוונטי לימינו.

טלי פלוסקוב: מצוין.

טלי פלוסקוב: אוקיי, יש עוד דברים שנשארו לנו?

שלומי מור: תחילה, תחולה?

טלי פלוסקוב: כן, בבקשה.

נעה בן שבת: על מי זה יחול?

נעה בן שבת: אמרנו שזה על המתנדב - - -

שלומי מור: תחילה בזמן.

שלומי מור: אמרנו 3 שנים.

מיכאל מלכיאלי: 3 שנים, זה מה שסוכם.

שלומי מור: על מי שנפטר או נפצע - - -

יעל סלנט: לא, מיום ועד.

יעל סלנט: זה לא - - -

נעה בן שבת: אמרנו שהוראות התקנות הראשונות יכנסו כבר לתוך הסעיף בחוק הביטוח הלאומי ואנחנו נגיד שתחילתו של חוק זה ביום – מתי אתם רוצים להפעיל את זה?

טלי פלוסקוב: אני רוצה מיום החקיקה.

טלי פלוסקוב: מהיום שהכנסת מעבירה אותו.

טלי פלוסקוב: איך את מגדירה את זה?

נעה בן שבת: אז אנחנו לא צריכים להגיד כלום.

טלי פלוסקוב: לא.

טלי פלוסקוב: שלא יהיה 30 יום עד רישום ברשומות.

טלי פלוסקוב: אני רוצה אותו מיידי.

נעה בן שבת: בסדר.

נעה בן שבת: תחילתו של חוק זה מיום פרסומו, והוא יחול גם על אדם שבתקופה שמיום – מאיזה תאריך?

מיכאל מלכיאלי: מ-1 בינואר 2019.

טלי פלוסקוב: 2018.

נעה בן שבת: 2018 ועד ערב יום התחילה, נפטר בנסיבות - - -

טלי פלוסקוב: לא.

טלי פלוסקוב: מ-1 בינואר 2018, 2019, 2020.

טלי פלוסקוב: אנחנו ב-2021 כבר.

נעה בן שבת: "נפטר או נפגע", נכון?

נעה בן שבת: זה גם הנפגע.

טלי פלוסקוב: כן.

נעה בן שבת: "או נפגע בנסיבות האמורות בסעיף 290א לחוק העיקרי כנוסחו בחוק זה והוכר כמתנדב לפי סעיף 287(5) ואולם לא - - -".

נעה בן שבת: השאלה אם אנחנו צריכים להשאיר עכשיו את "הוכר כמתנדב" אם אנחנו תחמנו את הזמן, הוכר כמתנדב - - -

שלומי מור: זה לא משנה אם הוא הוכר - - - הוא ייבחן לצורך זה.

נעה בן שבת: אז נוריד את הוכר כמתנדב.

נעה בן שבת: "ואולם לא יהיה אדם זכאי לתגמולים והטבות מכוחו בעד תקופה שקדמה ליום התחילה.

נעה בן שבת: ".

שלומי מור: כן.

שלומי מור: נכון.

טלי פלוסקוב: אוקיי.

טלי פלוסקוב: בסדר?

טלי פלוסקוב: מקובל על כולם?

שלומי מור: יום התחילה זה היום או בהתקנת התקנות?

נעה בן שבת: אנחנו רוצים מיום פרסומו.

טלי פלוסקוב: מיום פרסומו.

טלי פלוסקוב: אם תביאו לי תקנות תוך שבועיים, אני כבר לוקחת אותן כיישום של החוק.

טלי פלוסקוב: בסדר?

שלומי מור: אבל גם אם ייקח שנה וחצי, עדיין הם לא ייפגעו כי הזכאות תהיה מיום פרסומו של החוק.

טלי פלוסקוב: בדיוק.

טלי פלוסקוב: אנחנו סגורים בחינת הנוסח?

טלי פלוסקוב: אוקיי חברים, אני חושבת שלפי תווי הפנים שאני רואה אצל כולם, אפשר להגיד שהגענו לנוסח מוסכם ולכן כרגע אני אצביע בקריאה השנייה על הצעת חוק לא תעמוד על דם רעך (תיקון) (תגמולים לבני משפחה של אדם שנפטר בעת הצלת חיי הזולת), התשפ"א–2020.

טלי פלוסקוב: בגלל שאני רגילה בכנסת כסגני יושב-ראש להצביע על שנייה ושלישית, אני עושה את זה בנפרד.

נעה בן שבת: אני רוצה להבהיר, אנחנו אומרים כבר עכשיו שתחילתו של החוק מיד עם פרסומו, אבל כמובן נצטרך להמתין לתקנות.

נעה בן שבת: כלומר, לא תהיה שום זכאות אמיתית כל עוד לא יבואו התקנות לאישור הוועדה וייקבע משהו.

טלי פלוסקוב: אני חושבת שבנוסח יש את ההסבר לזה.

שלומי מור: זה נכון מה שאת אומרת, אבל כיוון שהתשלום יהיה החל מעכשיו, מ-3 בינואר 2021, אז לא תהיה פגיעה באנשים.

שלומי מור: גם אם יתמהמה, בוא יבוא.

טלי פלוסקוב: חברים, מי בעד?

טלי פלוסקוב: מי נגד?

טלי פלוסקוב: נמנעים – אין.

טלי פלוסקוב: בעד הצעת החוק – פה אחד

טלי פלוסקוב: פה אחד.

טלי פלוסקוב: הצעת החוק אושרה לקריאה שנייה ושלישית והיא עוברת לאישור במליאת הכנסת, בעזרת השם.

טלי פלוסקוב: פניתי בהפסקה גם ליושב-ראש ועדת הכנסת בבקשה להכניס את הצעת החוק הזו בפטור מחובת ההנחה כדי שכבר היום נעביר את זה במליאה.

טלי פלוסקוב: לצערי הרב, עד רגע זה לא נעניתי בחיוב, אמנם גם לא בשלילה.

טלי פלוסקוב: אבל אני תקווה באמת שיושב-ראש הוועדה, איתן גינזבורג, מבין ויבין עד כמה הנושא בעיניי קריטי כחובה שלנו כחברה גם לחוה וגם לאנשים שלא נמצאים איתנו היום בדיון, להעביר את זה כמה שיותר מהר.

טלי פלוסקוב: חוה, שוב פעם, החיבוק שלי, אני חושבת שזה חיבוק של כל אחד שנמצא פה.

טלי פלוסקוב: הם פשוט לא יכולים לבוא ולחבק אותך.

טלי פלוסקוב: אבל אני מבקשת ממך להיות חזקה בשבילו, בשביל הנכדים שלך, בשביל כולנו, כי את דוגמא של אימא שגידלה ילד לתפארת, ואנחנו צריכים לדאוג שכל הילדים, כל הדור החדש שגדל לנו, יבין שלהציל חיים של בן-אדם זה בעיניי הדבר הכי גדול בחיים, גם אם זה לפעמים עולה חיים.

חוה בן שבת: רציתי רק להגיד משהו.

טלי פלוסקוב: כן, בבקשה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לכולם.

טלי פלוסקוב: זה לא מובן מאליו.

טלי פלוסקוב: אתם בטח הורים לילדים, תדעו שב-9 בינואר, ביום ההולדת שלי, אני קברתי את מוטי.

טלי פלוסקוב: ואני לא מאחלת לאף הורה להיות במצב הזה.

טלי פלוסקוב: אני אומרת, אם אתם רוצים באמת להציל אחרים, תחשבו עלינו, על ההורים.

טלי פלוסקוב: באמת, תחשבו עלינו, על הסבל היום-יומי שלנו.

טלי פלוסקוב: באמת תודה רבה לכולם.

טלי פלוסקוב: אנחנו חושבים.

טלי פלוסקוב: אנחנו חושבים ככה.

טלי פלוסקוב: ואנחנו רוצים לעזור.

טלי פלוסקוב: אנחנו נעשה הכול כדי שנעזור לך ולהורים אחרים שלא איתנו היום.

טלי פלוסקוב: שוב פעם, חיבוק חם ואוהב ומעריך עם המון המון המון הערכה אלייך כאימא.

טלי פלוסקוב: חברים, תודה רבה לכולם.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה להודות לך, טלי, על ניהול הוועדה בשום שכל ובחוכמה, למנהלת הוועדה, לענת, לנועה, ליעל, לשמרית שהייתה גם בעניין הזה.

מיכאל מלכיאלי: למנכ"ל ביטוח לאומי - -

טלי פלוסקוב: הוא הלך לוועדת קורונה.

מיכאל מלכיאלי: - - שאמר שהוא יודע להביא את התקנות עוד לפני הבחירות.

מיכאל מלכיאלי: זה דבר שבאמת לא מובן מאליו.

מיכאל מלכיאלי: למשרד האוצר שהיו נחמדים אלינו מהרגע הראשון כדרכם.

מיכאל מלכיאלי: לחיים כץ, כמובן, לנציגים של משרד הרווחה.

מיכאל מלכיאלי: לגב' חוה בן שבת, שכמו שאמרת טלי, גידלה ילד לתפארת.

מיכאל מלכיאלי: וגם לליאת רון שמלווה את הצעת החוק הזאת מהרגע הראשון.

מיכאל מלכיאלי: השם יעזור שנעשה השתדלות להביא את זה עוד היום למליאה.

טלי פלוסקוב: בעזרת השם.

מיכאל מלכיאלי: יחד עם טלי אנחנו נעבוד על ועדת הכנסת.

מיכאל מלכיאלי: אתם תעזרו לנו בנוסח ובעזרת השם נביא את זה למליאה עוד היום.

מיכאל מלכיאלי: באמת תודה רבה.

טלי פלוסקוב: בעזרת השם.

טלי פלוסקוב: אני גם מברכת, כמובן, את היוזם מיכאל מלכיאלי, כל הכבוד.

טלי פלוסקוב: אני יודעת עד כמה קשה בתקופת פגרת הבחירות להעלות את החוק לדיון וזו עבודה שלך.

טלי פלוסקוב: לא מובן מאליו.

טלי פלוסקוב: ככה צריך לעבוד – ביחד.

מיכאל מלכיאלי: בהחלט.

טלי פלוסקוב: ביחד זה מפתח להצלחה בכול ותמיד.

טלי פלוסקוב: הישיבה נעולה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה.