ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 140, 2020-12-22 13:00

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שלום לכולם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני שמחה לפתוח דיון נוסף של ועדת הפנים והגנת הסביבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש לנו שני עניינים על הפרק: דבר ראשון זה הדיווח של המשרד להגנת הסביבה על פעילות הקרן לשמירת הניקיון; והדבר השני - לוועדת הפנים והגנת הסביבה הוגשה בקשה מצד השרה להגנת הסביבה למינוי ראש עיריית זכרון יעקב מר זיו דשא לתפקיד נציג הציבור בהנהלת הקרן לשמירת הניקיון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הוועדה גם קיבלה בקשה מארגון חיים וסביבה – ארגון הגג של הארגונים הסביבתיים – שמבקש למנות את מר עמיעד לפידות לתפקיד נציג הציבור בהנהלת הקרן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני צריכה להסביר לכם, חברי הכנסת, שבהנהלת קרן הניקיון, לפי החוק, קיימים שני מקומות לנציגי ציבור.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אחד לא מאויש כבר מזה כמה חודשים והשני מסיים את תפקידו בתחילת חודש מאי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לכן אני מבקשת להביא עכשיו להצבעה את שתי הבקשות למינוי הנציגים האלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': המינוי של עמיעד לפידות אמור להיות בתור נציג הציבור השני, במקום אדם, שממה שהבנתי, מסיים את כהונתו בתחילת חודש פברואר 2021, וכבר חודשים לא מגיע לישיבות הקרן.

יוראי להב-הרצנו: מי זה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מר יחיאל זוהר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': השני הוא, כמו שאמרתי, זיו דשא.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הוגשו לוועדה, כמתבקש, קורות החיים של השניים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מבקשת מלירון אדלר, היועצת המשפטית שלנו, לקרוא את הנוסח ואז אנחנו מצביעים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה.

לירון אדלר: זה לא נוסח כמו תקנות.

לירון אדלר: לפי תקנה 2 לתקנות שמירת הניקיון הוועדה יכולה להמליץ על שני נציגי ציבור, שימונו על ידי השרה להגנת הסביבה.

לירון אדלר: נציג אחד שעומד כאן לדיון הוא מר זיו דשא, ראש מועצה מקומית בזכרון יעקב מאז 2016, כנציג השלטון המקומי.

לירון אדלר: הנציג השני הוא מר עמיעד לפידות, ראש תחום פסולת ורכז קיימות בעמותת אדם טבע ודין מאז מרץ 2018.

לירון אדלר: שני המועמדים שלחו את קורות החיים, מילאו שאלוני ניגוד עניינים ונראה כי אין מניעה למנותם כנציגי ציבור בהנהלת הקרן.

לירון אדלר: בדיקה של ניגוד עניינים יותר לעומק, וככל שצריך לעשות הסדרי ניגוד עניינים, את זה יעשה המשרד הממנה בסמוך למינוי.

לירון אדלר: כפי שנאמר כאן, מינוי אחד הוא במקום גיל ליבנה, שסיים לכהן כראש מועצה ולכן הוא כבר לא מכהן כבר עכשיו, והנציג השני, המינוי שלו הוא בתוקף שלו הוא עד לסוף מאי לפי הפרסום ברשומות.

לירון אדלר: ההמלצה היא שהמועמדים שאנחנו ממליצים עליהם עכשיו יכהנו גם כן כחמש שנים, וכל עוד הם מכהנים בתפקידים שלהם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברי כנסת יקרים, משהו?

ג'אבר עסאקלה: כמה נציגים ערבים יש בקרן הניקיון?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שאלה מצוינת.

לירון אדלר: אולי המשרד להגנת הסביבה יוכל להגיד.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה, בני חנוך.

בני חנוך: שלום לכולם.

בני חנוך: יש לי קצת מידע אחר, ליאור יפרט אחר כך.

בני חנוך: כמו שנאמר, תקנות שמירת הניקיון קבעו שהקרן תנוהל בידי הנהלה בת שבעה חברים, ביניהם שני נציגי ציבור שממנה השרה להגנת הסביבה על פי המלצת הוועדה.

בני חנוך: ההרכב הנוכחי של הוועדה: המנכ"ל הוא יושב-ראש הוועדה, יש עוד שני חברים מטעם המשרד – מר בני אלבז ומר אלעד עמיחי, יש נציגת אוצר שהיא חשבת המשרד שלנו – אילנית וורנר, ויש עוד נציג אוצר.

בני חנוך: לאחרונה היה נציג האוצר אורי דביר, שעזב את משרד האוצר, יש מועמד אחר שצריך למלא שאלון, ברגע שימלא שאלון אני מניח שימנו.

בני חנוך: לגבי שני נציגי הציבור – אני מניח שליאור ירחיב – לא קיבלנו את השאלון.

בני חנוך: יש לנו רק שאלון של מר זיו דשא, לא קיבלנו שאלון של המועמד השני, שאמור להיות משקיף, כמו שאני מבין.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': קורות החיים היו באתר והם פורסמו, עם השאלון והכול.

בני חנוך: לא לא, שאלון לא מפרסמים באתר האינטרנט.

לירון אדלר: - - - אנחנו לא מפרסמים, אבל נשלח אותו למשרד להגנת הסביבה.

בני חנוך: יש שם דברים אישיים.

לירון אדלר: המינוי בסוף הוא של השרה להגנת הסביבה.

לירון אדלר: שאלוני ניגוד עניינים וכל הסדרי ניגודי העניינים ייבחנו לעומק.

בני חנוך: לפי הנחיות היועץ המשפטי לממשלה מינוי מהסוג הזה הוא לא מינוי שנבדק על ידי ועדה לבדיקת מינויים.

בני חנוך: המינוי צריך להיות מאושר על ידי היועץ המשפטי – במקרה שלנו זו היועצת המשפטית של המשרד.

בני חנוך: במקרה שלנו, לגבי זיו דשא קיבלנו שאלון, בדקנו אותו.

בני חנוך: צריך להחתים אותו על התחייבות סטנדרטית בנושא ניגוד עניינים, בינתיים לא עלה משהו יוצא דופן.

בני חנוך: ככל שתיתנו המלצה, אז כמובן - - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': עדיין לא קיבלתי - - -

בני חנוך: לגבי נציג הציבור השני, לא ידוע לי.

בני חנוך: ליאור, אולי תוכל לפרט.

ליאור חיימוביץ: אשמח לפרט, גברתי, אם אפשר.

ליאור חיימוביץ: אני ליאור חיימוביץ', ראש מטה השרה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': גילוי נאות – אין קשר משפחתי.

ליאור חיימוביץ: אין שום קשר.

ליאור חיימוביץ: אנחנו קצת מופתעים מהסוגיות שעל סדר-היום, מכיוון שלא פורסם שיש כוונה למנות נציג נוסף.

ליאור חיימוביץ: אנחנו מכירים את בקשת הוועדה מלפני כחודשיים למנות משקיף מטעם ארגוני הסביבה, שזה דבר שלא מעוגן בתקנות.

ליאור חיימוביץ: אנחנו מכירים רק את מינויו של מר דשא, שזה מינוי שהשרה מסכימה לו ומתכוונת לחתום עליו, ועל כך היא ביקשה את המלצת הוועדה.

ליאור חיימוביץ: אני גם לא מכיר הליך כזה, שממנים אדם במקומו של אדם שעדיין מכהן.

ליאור חיימוביץ: זאת אומרת, היום בקרן הניקיון יש רק מקום פנוי אחד לנציג ציבור.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם אתה רוצה, היועצת המשפטית תסביר.

ליאור חיימוביץ: אני לא יודע איך אתם יכולים להמליץ לשרה למנות מישהו במקום מישהו שעדיין לא סיים את תפקידו.

ליאור חיימוביץ: אני חושב שזה לא ראוי.

בני חנוך: אני לא יודע אם הוא בא או לא בא כי אני אישית לא בקרן.

בני חנוך: תוקף המינוי הוא עד מאי 2021.

סונדוס סאלח: אבל להזכיר, חברים, ג'אבר שאל שאלה.

סונדוס סאלח: חשבנו שהם רוצים לענות עליה, אבל הם רוצים להשמיע דעות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מישהו מכם מוכן לענות על השאלה האם יש נציג ערבי?

בני חנוך: אין.

בני חנוך: התשובה היא שבהרכב הנוכחי יש אישה אחת – אילנית – ואין בני מיעוטים.

בני חנוך: זה עובדתית, אמרתי לכם את השמות של האנשים.

בני חנוך: גם אין חרדים ולא עולים חדשים.

בני חנוך: אבל המינוי הוא של השרה.

לירון אדלר: ועדת הפנים והגנת הסביבה אינה ממנה את נציגי הציבור.

לירון אדלר: היא ממליצה לשרה על נציגי ציבור שהיא תוכל למנות, בהתאם לתקנות.

לירון אדלר: קיבלנו שתי פניות לוועדה, כפי שאמרה יושבת-ראש הוועדה: פנייה אחת מטעם השרה, שמבקשת להמליץ על מר זיו דשא; פנייה שניה מארגוני הסביבה, שמבקשים שהוועדה תמליץ על מינוי של נציג ציבור מטעם הארגונים הסביבתיים.

לירון אדלר: אנחנו יודעים שמינוי אחד כבר עכשיו צריך למנות בפועל ומינוי שני עומד להתפנות בסוף מאי.

לירון אדלר: הוועדה רשאית להמליץ לשרה למנות, וכוונת השרה היא להמליץ שמי שימונה כעת יהיה, בהתאם לבקשת השרה, מר זיו דשא – למינוי הנוכחי שצריך – וכשיתפנה המינוי הבא, הוועדה רוצה להמליץ למנות את נציג הארגונים הסביבתיים.

לירון אדלר: זאת המלצת הוועדה, מי שממנה בסופו של דבר, כמובן, זאת השרה להגנת הסביבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רוצה להבהיר משהו: הלו"ז של הוועדה פורסם ביום ראשון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כתבנו במפורש: מינוי נציגי ציבור, גם פרסמנו את הפנייה של חיים וסביבה למינוי עמיעד לפידות ואת קורות החיים שלו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ג'אבר, אם יש לך הערה, כי אני רוצה לעבור להצבעה.

ג'אבר עסאקלה: גילוי נאות – את עמיעד אני מכיר מזה 30 שנה, עבדנו יחד.

ג'אבר עסאקלה: אני חושב שזה באמת ראוי.

ג'אבר עסאקלה: לגבי המינוי השני, של ראש מועצת זכרון יעקב – אני לא מכיר את האיש, אבל אין לי התנגדות.

ג'אבר עסאקלה: אבל יש לנו הזדמנות, כוועדה, גם להעיר לשרה שבהרכב הוועדה חייבת להיות נציגות של הציבור הערבי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בהחלט, אני מסכימה אתך מאוד.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רוצה להעמיד להצבעה את המלצת הוועדה - - -

בני חנוך: רגע, אפשר שאלה ללשכה המשפטית של הוועדה?

תומר רוזנר: אני רוצה להבהיר דבר אחד:

תומר רוזנר: גם פניית השרה שהגיעה לוועדה הגיעה ללא אישור של ועדת המינויים וללא - - -

בני חנוך: לא צריך אישור של ועדת מינויים, תומר, כי זו לא ועדה לבדיקת מינויים.

בני חנוך: צריך אישור כשירות.

בני חנוך: אתמול קיבלנו - - -

תומר רוזנר: נכון, מר חנוך.

תומר רוזנר: רק דקה.

תומר רוזנר: פניית השרה לוועדה, לא צורף לה אישור כשירות, כפי שאמרה לי אמש היועצת המשפטית של משרדכם.

תומר רוזנר: בכוונתכם היה לעשות את ההעברה לוועדת הכשירות לאחר שהוועדה תמליץ.

תומר רוזנר: גם לגבי ניגוד העניינים – טופס ניגוד העניינים לא הוגש לוועדה על ידי השרה, כי הוא לא נשלח למועמד על ידי השרה.

תומר רוזנר: כפי שאמרה עורכת הדין אדלר בצדק רב, הוועדה ממליצה, השרה היא זו שממנה, ואם היא צריכה לבצע הליך בדיקת כשירות או הליך בדיקת ניגוד עניינים, היא צריכה וחייבת לעשות זאת לאחר שתקבל את המלצת הוועדה.

בני חנוך: אפשר שאלה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לא, אין יותר רשות דיבור.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מצטערת, השעה 14:20.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתם באיחור של ארבע שנים על הדוח של קרן הניקיון, ואני רוצה להקדיש את מרב הדיון הזה לדיון במה אתם עושים עם הכסף.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אז ברשותכם, נעבור להצבעה על ההמלצה של ועדת הפנים והגנת הסביבה על מינויים של מר זיו דשא ומר עמיעד לפידות לקרן הניקיון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מי בעד?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ההמלצה אושרה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אין מתנגדים, אין נמנעים, אני מודיעה שההמלצה התקבלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מודה לחברי הכנסת.

ג'אבר עסאקלה: לא לשכוח בהחלטה - - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ואני מוסיפה, בהחלט, מצטרפת להערתו של חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה שמן הראוי הוא שיהיה נציג גם לחברה הערבית בקרן הניקיון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו עוברים עכשיו לדיון על פעילות הקרן לשמירת הניקיון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רוצה להגיד בפתח הדברים שהדיון היום מתקיים, בין היתר, על פי סעיף 10ו לחוק שמירת הניקיון, התשמ"ד-1984, שקובע כי השרה או השר להגנת הסביבה ידווחו לוועדת הפנים בסוף כל שנת תקציב על פעולות הקרן, הכנסותיה והוצאותיה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בהקשר הזה, אני רוצה להוציא פה כרטיס צהוב למשרד להגנת הסביבה, שהעביר לוועדה לדיון היום, באיחור רב ובניגוד להוראות החוק כאמור, את דוחות הקרן לשנים 2018 ו-2019, שכאמור, היו אמורים להיות מועברים לוועדה בסוף כל אחת מהשנים האלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני גם חייבת להגיד שהדוחות האלה נשלחו לוועדה רק אחרי פניות חוזרות ונשנות של הוועדה למשרד כדי לקבל את הדוחות האלה, וזה לא תקין.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נציגי המשרד, אני מבקשת מכם, קחו לתשומת ליבכם: זו עבירה על החוק לא להציג את זה כאן בוועדה, ואני מודיעה שעד תחילת ינואר – שזה ממש עוד כמה ימים – על פי החוק אתם אמורים להעביר לוועדה את הדוחות של הקרן לשנת הכספים 2020.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לבקשתי, מרכז המחקר והמידע של הכנסת עיבד את הדוחות – כי זה דוחות כספיים, זה הרבה מאוד מספרים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הם עיבדו לנו את זה ומיד הם יציגו בפנינו את עיקרי הדוח שהם הכינו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הדוח הזה פורסם באתר של הוועדה כחלק מחומרי הרקע.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מזכירה שלפני מספר שבועות התייצבה פה השרה להגנת הסביבה לדיווח חצי שנתי על פעילות המשרד שלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בדיון, בין היתר, היא אמרה שבימים הקרובים המשרד שלה ישיק את התוכנית שהוא מגבש לטיפול בפסולת בישראל.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מאז עברו יותר מכמה ימים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני זוכרת שממש באחת הישיבות הראשונות של הוועדה הזאת השרה גמליאל אמרה שבנובמבר תוצג התוכנית האסטרטגית של המשרד בכל מה שקשור לפסולת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נובמבר נגמר, תיכף אנחנו בסוף דצמבר, ולצערי, עדיין לא ראינו את התוכנית הזאת, ומדינת ישראל טובעת בפסולת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מדובר פה במשבר שערורייתי שנמשך שנים ארוכות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': המטרה של קרן הניקיון, כפי שהיא קבועה בחוק בסעיף 10(ב), היא: "לרכז אמצעים כספיים לשמירה על איכות נאותה של הסביבה, ובכלל זה לשמירה על הניקיון, למניעת השלכת פסולת וטיפול בפסולת, למיחזור, למניעת מפגעים, למניעת שילוט בלתי חוקי ולמניעת עבירות לפי חוק החומרים המסוכנים, תשנ"ג-1993 (להלן – חוק החומרים המסוכנים) וכן להגנה על הסביבה החופית כהגדרתה בחוק שמירת הסביבה החופית, התשס"ד-2004, למניעת פגיעה בה ולשיקומה וליישום הוראות חוק למניעת מפגעי אסבסט - - -".

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כלומר, כל התוכנית של פסולת אמורה להיות מתוך כספי קרן הניקיון, ובגלל זה אני באמת מקווה שהיום הנציגים של המשרד יבוא עם תשובות איך אתם מתכוונים להתנהל עם הפסולת שלנו.

לירן קוסמן: לבקשת הוועדה, עשיתי סיכום של הדוחות של הקרן לשמירת הניקיון בשנתיים האחרונות.

לירן קוסמן: בקרן יש ארבעה חשבונות: החשבון העיקרי הוא חשבון היטלי הטמנה, שנכון לסוף 2019 יש שם יתרה של 2.6 מיליארד שקל; יש לנו עוד 139 מיליון בשלושת החשבונות האחרים – חשבון שקיות, חשבון כללי וחשבון הפיקדון.

לירן קוסמן: אציג בקצרה את פעילות הקרן דרך הנתונים הכספיים – הוצאות, הכנסות ויתרה.

לירן קוסמן: נתחיל בחשבון היטלי ההטמנה, שזה החשבון העיקרי.

לירן קוסמן: מהקמתו ב-2007 הוא קיבל הכנסות של כ-4.1 מיליארד והיו לו הוצאות של 1.5 מיליארד, מה שהשאיר בסוף 2019 יתרה של 2.6 מיליארד.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יהיה לנו פירוט של ההוצאות?

לירן קוסמן: לא הכנסתי למצגת, כדי לא להעמיס.

לירן קוסמן: אבל בגדול, חילקתי את ההוצאות למטרות פיתוח – שזה אומר פיתוח של חלופות להטמנה, שזו המטרה העיקרית של החשבון הזה – לשם הלכו 69% מההוצאות; 31% הלכו למטרות נוספות, שזה דברים כמו פינוי אסבסט, חינוך והסברה, שיקום אתרי פסולת ודברים נוספים.

לירן קוסמן: ב-2020, באופן חד-פעמי, גם ניתן מהחשבון הזה מענק חד-פעמי של 190 מיליון שקלים לרשויות המקומיות, כשיפוי על ההנחה בארנונה שהן נאלצו לתת בתקופת הסגר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כן, אני זוכרת את זה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה בתחילת הקורונה.

לירן קוסמן: כן.

לירן קוסמן: יש גם הלוואה לאוצר של 1.6 מיליארד, שזו הלוואה שניתנה לקופת האוצר עם הבטחה שברגע שיצטרכו את הכסף הוא יחזור, וזה לא מפריע לקרן להתחייב לפרויקטים.

לירן קוסמן: מתוך היתרה של 2.6 מיליארד, בערך חצי זו יתרה מחויבת – זאת אומרת, היא כבר צבועה לפרויקט מסוים והיא עתידה לצאת בזמן הקרוב והחצי השני הוא יתרה פנויה, כלומר לא מיועדת באופן ספציפי לספק מסוים או לפרויקט מסוים.

לירן קוסמן: אי-אפשר לדבר על קרן היטלי ההטמנה בלי להזכיר את נושא ההטמנה עצמה.

לירן קוסמן: בשנים האחרונות יש עלייה באחוז המחזור של פסולת עירונית, אבל יש גם עלייה בכמות הפסולת, כך שבסך הכול כמות ההטמנה עלתה בשנים האחרונות וב-2019 23% מהפסולת העירונית מוחזרה ובערך 4.5 מיליון טון הלכו להטמנה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כלומר, אנחנו לא רואים ירידה בפסולת המוטמנת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ממש לא, זה כל הזמן במגמת עלייה.

לירן קוסמן: כן, יש עלייה, כי במקביל לעלייה במחזור יש גם עלייה בסך הפסולת, אז בסך הכול מטמינים יותר, למרות שיש עלייה באחוז המחזור.

לירן קוסמן: בהשוואה למדינות ה-OECD, בישראל גם מייצרים יותר פסולת בק"ג לנפש בשנה, וגם אחוז הפסולת שהולכת להטמנה הוא יותר גבוה.

לירן קוסמן: אז בשני המדדים האלה ישראל לעומת ה-OECD נמצאת במצב פחות טוב.

לירן קוסמן: התוכנית האסטרטגית הנוכחית של המשרד להגנת הסביבה – אומרים שבקרוב יהיה לה עדכון – מדברת על הורדת אחוז ההטמנה עד 2030 ל-26%, והיתר ילך למחזור והשבה לאנרגיה.

לירן קוסמן: מדברים גם על ייעול שוק הפסולת וטיפול בפסולת ברמה האזורית והפחתת זיהומים.

לירן קוסמן: התקציב לתוכנית האסטרטגית היא 4.1 מיליארד, שרובו יוקדש להקמת מתקני השבת אנרגיה מפסולת והיתר להקמת מתקני - - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זאת התוכנית האסטרטגית שנקבעה מתי?

לירן קוסמן: היא הוצגה בתחילה 2018, נדמה לי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כלומר, היא לא התוכנית העדכנית.

לירן קוסמן: היא התוכנית הנוכחית, לא ראיתי שהציגו תוכנית חדשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לא, עוד לא הציגו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו מחכים להצגה הזאת.

לירן קוסמן: זו התוכנית הקיימת כרגע, לא ראיתי שהציגו משהו עדני מאז.

לירן קוסמן: נעבור לחשבון השקיות, חשבון שמקבל את ההכנסות של ההיטל על שקיות נשיאה חד-פעמיות.

לירן קוסמן: ההכנסות מהחשבון הלכו ועלו בשנים האחרונות בגלל שיש עלייה במספר השקיות שנמכרות.

לירן קוסמן: ההוצאות הן הרבה פחות מההכנסות, כך שנוצרה יתרה מאוד גדולה, של 90 מיליון שקל, מתוכם יתרה מחויבת של 16 מיליון ויתרה פנויה של 74 מיליון.

לירן קוסמן: ההוצאות בחשבון הזה הלכו לתמיכה ביצרנים של שקים רב-פעמיים ותמיכה בפרויקט חוף נקי.

לירן קוסמן: החשבון הכללי – זה חשבון שמקבל הכנסות מכל מיני קנסות ועיצומים מכוח חוקי איכות הסביבה – מחזיר את הכסף בחזרה לאכיפה, פיקוח וגביית קנסות.

יוראי להב-הרצנו: התמיכה ביצרני סלים רב-פעמיים – דאגתם לכך שתקציבי התמיכה מועברים לייצור של סלים שהם לא מזהמים, נאמר OXO?

סונדוס סאלח: הוא רק מנתח נתונים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הוא מציג נתונים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אחרי זה נשאל את המשרד.

יוראי להב-הרצנו: הוא הממ"מ?

יוראי להב-הרצנו: הבנתי, אני מתנצל.

לירן קוסמן: החשבון הכללי הוא די מאוזן – הכנסות מקנסות, זה הולך בחזרה לאכיפה – אבל גם שם יש איזו יתרה, של 36 מיליון.

לירן קוסמן: החשבון האחרון הוא חשבון הפיקדון, שהוא החשבון הכי קטן בהיקף הכספי שלו – בערך 2.4 מיליון שקל בשנה הכנסות ולא היו כל כך הוצאות עד 2019, אז עשו הוצאה די גדולה של סבסוד רכישת משאיות מונעות בגז טבעי לעיר חיפה ודיגום של איכות האוויר.

לירן קוסמן: נקודות לדיון, אפשר להציע: בעבר הוצבו יעדים למחזור וראינו שבפועל אנחנו רחוק מהיעד.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מה היה יעד המחזור, שב-2015 נהיה ב-50%?

לירן קוסמן: 50%, בפועל היו 19%.

לירן קוסמן: היעד ל-2020 עודכן ל-35%, וב-2019 אנחנו ב-23%, שזה פער די גדול להשלים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה מדהים שהורידו את יעד המחזור.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': היעד היה שב-2015 נגיע ל-50%; הורידו את היעד, שנגיע ב-2020 ל-35%?

לירן קוסמן: כן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מדהים, במקום שנגדיל את היעדים.

יוראי להב-הרצנו: בחמש שנים יש עלייה של 4%.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו יודעים שהמצב בפועל מזעזע.

לירן קוסמן: מההצגה הזאת עולה שבהרבה מהחשבונות ההוצאות הן פחות מההכנסות ונוצרות יתרות כספיות לא מנוצלות, כסף ששוכב.

לירן קוסמן: בנושא הממשל התאגידי של הקרן – כשנכנס הנושא של היטלי ההטמנה, ההיקף הכספי שהקרן מנהלת מאוד גדול, ואפשר אולי לדון אם צריך לשנות משהו בצורת ההתנהלות של הקרן.

לירן קוסמן: בשנים האחרונות יש צמצום במספר המטמנות, מה שמעלה את עלויות ההטמנה ונותן תמריץ כלכלי להיפטר מהפסולת בצורה לא חוקית, כמו שריפה או - - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כן, אנחנו רואים את זה בשטח, גם שריפות וגם זריקה של הרבה מאוד פסולת בשטחים הפתוחים.

לירן קוסמן: פיתוח של שוק לפסולת, הקניית ערך כלכלי לפסולת – זה משהו שיכול לעודד הפחתת ההטמנה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מאוד מודה לך, תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מי מהמשרד להגנת הסביבה רוצה לדבר ראשון?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש לי הרבה שאלות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': גלית לא פה וגם יהלומי לא פה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אלעד, בבקשה.

אלעד עמיחי: אני, ואסביר גם למה.

אלעד עמיחי: אני חבר בהנהלת קרן הניקיון לאחרונה, אני גם יושב-ראש ועדת התמיכות של הקרן, שהיא הגוף המבצע של הקרן, גם כן מהתקופה האחרונה.

אלעד עמיחי: נמצאת אתי גברת שירלי ברנע, שהיא מנהלת אגף התקציבים של המשרד וגם מרכזת פעולות הקרן, וגברת קרן יצחקי פרוכטמן, שהיא מרכזת ועדת התמיכות של הקרן, ועורך הדין בני חנוך, גם הוא חבר ועדת התמיכות של הקרן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בשורה התחתונה אנחנו רואים קרן שיש בה הרבה מאוד כסף, ומצד שני, אנחנו רואים שמצב הפסולת בארץ היא בכי רע בכל מקום שאנחנו הולכים אליו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זאת בעיה שמתחילה בפסולת הביתית ונגמרת בפתרונות הקצה – שאינם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו רואים את הפסולת ברשות הרבים, אנחנו רואים את הפסולת בחופים, אנחנו רואים את התופעה של השריפות הפירטיות של הפסולת, אנחנו רואים את התופעה של השלכת פסולת בניין, אין מחזור.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני חושבת שהמצב הולך ומידרדר, והשאלה היא איך יכול להיות שיש כל כך הרבה כסף בקרן והכסף נשאר שם והמצב בשטח כל כך רע?

אלעד עמיחי: בפני הנהלת הקרן הוצגה תוכנית אסטרטגית בעבר והוקצו התקציבים שיועדו לתשתיות, כמו שמוצג בדוח לפניכם.

אלעד עמיחי: גברתי יושבת-ראש הוועדה, כמו שציינת, השרה להגנת הסביבה, עם כניסתה לתפקיד עיינה וקראה לעומק את התוכנית האסטרטגית שמוצגת כאן, שזו התוכנית שהייתה בשנים האחרונות, וביקשה לערוך רביזיה בתוכנית הזאת לאור נתונים ולאור המצב של טיפול בפסולת ב-OECD.

אלעד עמיחי: היא אמרה: מה שאני רואה פה לא תואם לנתוני ה-OECD, ב-OECD יש יעדים הרבה יותר שאפתניים, ולא רק יעדים אלא גם הישגים הרבה יותר טובים.

אלעד עמיחי: לכן, עם כניסתה לתפקיד התחילה עבודה מאוד אינטנסיבית, בהובלה של אנשי האסטרטגיה של המשרד, לבחון מה נעשה בעולם, איזה כלים טכנולוגיים ואיזה כלים כלכליים מופעלים כדי להביא ליעדים, שכל כך בולט ההבדל ביניהם לבין מה שקורה בארץ.

אלעד עמיחי: אם נסתכל גם בתוכנית הכלכלית וגם בתוכנית הטכנולוגית, האסטרטגיה הקודמת שמוצגת פה שמה לנגד עיניה השקעה של 2.6 מיליארד שקל במתקני השבת אנרגיה.

אלעד עמיחי: השרה ביקשה לבחון את הנושא של השבת אנרגיה ככלי מרכזי לטיפול בפסולת לעומת מה שנעשה בעולם, עם דגש על העולם המערבי.

אלעד עמיחי: לכן הכסף הזה שהוקצה לנושא השבת אנרגיה – הוא לא מומש עדיין, אבל הוא תוכנן לנושא השבת האנרגיה –הוא כסף שכרגע מוצג בדוחות כלא מנוצל.

אלעד עמיחי: יחד עם זאת, ברור שעם הצגת התוכנית והנתונים – שבימים האלה ממש אני יודע שהוגשו לשרה, היא בוחנת אותם לעומק והיא תציג אותם לציבור – המספרים האלה, יכול להיות שיקבלו מפנה מבחינת הטכנולוגיות ומבחינת הכיוונים.

אלעד עמיחי: שאלת עוד, גברתי היושבת-ראש, לגבי שינוי היעדים, שזה בהחלט בולט לעין – 50% שירדו ל-35%.

אלעד עמיחי: נכון?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נכון.

אלעד עמיחי: אז אני מזכיר שבתחילת העשור, ואולי ידידי עמיעד זוכר את זה, האסטרטגיה העיקרית והתוכנית העיקרית שהובלה על ידי השר גלעד ארדן הייתה הפרדת הפסולת במקור.

אלעד עמיחי: על פי התוכנית הזאת היינו אמורים להגיע ל-50% מחזור בתאריכים האלה.

אלעד עמיחי: התוכנית הזאת השתנתה – נכנס השר אבי גבאי, אני לא נכנס למה ואיך – ומתוכנית ששמה את הדגל שלה על הפרדה במקור, לפחות לשני פחים, הנושא הזה הלך וירד והיעדים היו צריכים להתעדכן כי הפסולת לא הופרדה יותר והיה צריך לעדכן לאיזה כיוון הולכים.

אלעד עמיחי: לכן הלכו צעד אחורה כדי לעלות בעתיד.

אלעד עמיחי: השרה הציבה יעד של 20% בלבד הטמנה, וכל השאר היא נתנה הנחייה לפי היררכיית הפסולת המוכרת בכל העולם: קודם כול צמצום במקור, אחר כך מחזור, השבת אנרגיה ובסוף בסוף, רק מה שלא ניתן, להטמנה.

אלעד עמיחי: הנקודה שהועלתה פה, של צמצום אתרי ההטמנה, זה בהחלט פרי של אסטרטגיה ופעילות של הרבה שנים, כי אין כוונה לפתוח אתרי הטמנה נוספים כשהכיוון הוא לצמצם את ההטמנה.

אלעד עמיחי: יחד עם זאת, אתם צודקים כשאתם אומרים שהחלופה להטמנה לא יכולה להיות השלכה או שריפה פירטית בשטחים הפתוחים אלא טיפול מתקדם ומודרני בפסולת.

אלעד עמיחי: אם אסכם את הדברים: השרה מתכוונת בימים הקרובים להביא תוכנית מעודכנת לתוכנית שנמצאת כאן, שבה יהיה דגש רב יותר והתייחסות כלכלית לנושא הצמצום במקור והמחזור.

אלעד עמיחי: לפי כך היא גם תנחה את הנהלת קרן הניקיון, תציג את האסטרטגיה של הבאת תוכנית מעודכנת להנהלת קרן הניקיון להקצאת תוכנית מיידית ורב-שנתית לקידום המחזור.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': סליחה, אני רוצה רק לשאול - - -

אלעד עמיחי: ממש מילה אחרונה.

אלעד עמיחי: זה לא שעכשיו הכול קפא על השמרים ולא עושים יותר שום דבר.

אלעד עמיחי: השרה הנחתה, והמנכ"ל מוביל, שבכל הנושאים – למשל, נושא של הפרדת פסולת למחזור ברשויות המקומיות, שברור שלא משנה באיזו אסטרטגיה הולכים, אם זה יותר לכיוון השבה או פחות השבה, יותר קומפוסטציה או פחות קומפוסטציה, הפרדת פסולת ברשויות המקומיות, אין עליה מחלוקת.

אלעד עמיחי: היא הורתה לקדם כבר קולות קוראים והקצאה כספית משמעותית לרשויות המקומיות, ובכל מקום שיהיה אפשר וככל שהחקיקה תאפשר לנו, עם עדיפות לרשויות מקומיות ממגזר סוציו-אקונומי נמוך.

אלעד עמיחי: אז אנחנו מתכוונים להביא כבר בימים הקרובים, כבר על השולחן, 250 מיליון שקל לרשויות המקומיות בנושא קידום המחזור במתחם העירוני ועוד פעולות נוספות, שאם תרצו, אני יכול למנות אותן.

אלעד עמיחי: לא הקפאנו אותן ולא חיכינו לאסטרטגיה חדשה כדי לקדם אותן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': קודם כול, אני רוצה להגיד לך שאם עוד פעם אשמע את המשרד להגנת הסביבה אומר "בימים הקרובים תבוא ההודעה" – אני כבר לא יודעת מה אעשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תעשו לי טובה, אל תגידו ותעשו את זה כבר, תציגו את התוכנית האסטרטגית שלכם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מעבר לזה, אנחנו בסוף שנת 2020, הנתונים שהוצגו בפנינו הם לסוף שנת 2019.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתה יכול להגיד לנו כמה נוסף בשנה האחרונה לקרן, יתרה נוכחית?

תומר רוזנר: רק אציין שהיה עליהם להגיש דוח חצי שנתי למחצית שנת 2020, והם לא הגישו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אז אתה לא חייב להגיש לדצמבר, אתה יכול להגיד לי כמה היה בקרן בסוף יוני 2020.

תומר רוזנר: בחשבון ההטמנה.

אלעד עמיחי: אנחנו בודקים את זה תוך כדי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רוצה להגיד למשתתפים בזום שאתם מוזמנים להפנות שאלות, אם יש לכם נושאים מסוימים שאתם רוצים להעלות, או לקבל רשות דיבור.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת סונדוס סאלח, בבקשה.

סונדוס סאלח: תודה רבה, כבוד היושבת-ראש.

סונדוס סאלח: אני רוצה לשאול את נציגי המשרד להגנת הסביבה, הסמנכ"ל שהיה אתנו: בשבוע שעבר הייתי בביקור במועצת ג'דיידה מכר, שם דיברו, דיווחו והראו לי תמונת מציאות קשה מאוד, עגומה מאוד.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה אחד המקומות המזעזעים בארץ.

סונדוס סאלח: לגמרי.

סונדוס סאלח: בין 70,000 ל-80,000 טון של פסולת שנמצאת בשטח השיפוט של היישוב.

סונדוס סאלח: זו פסולת שמצטברת מכמה קדנציות, ועכשיו זה נופל באחריות של ראש המועצה המקומית הנוכחי, שאין לו היכולת – לא כלכלית ולא כלים שעומדים לרשותו – לטפל בכמות גדולה כל כך של פסולת.

סונדוס סאלח: התושבים שם סובלים מריחות קשים מאוד, מזיהומים, ממפגעים סביבתיים.

סונדוס סאלח: בטח הסביבה הזו לא בריאה והיא גורמת למחלות.

סונדוס סאלח: אלה מפגעים סביבתיים שאיך עובר על זה משרד הבריאות לסדר-היום?

סונדוס סאלח: איך לא נותן את הדעת מה עושים לג'דייה מכר כדי לעזור להם לטפל בפסולת שנמצאת בשטח השיפוט?

סונדוס סאלח: עוד נקודה שסיפרו לי עליה היא שאין בג'דיידה מכר נקודת ריכוז פסולת גושית יישובית, ואז אנשים ממשיכים לזרוק את הפסולת הגושית בקצוות של היישוב.

סונדוס סאלח: זה מכביד וזה מעמיס על ראש המועצה מר סוהיל מלחם, שעושה מאמצים רבים מאוד בכדי לטפל במפגע הסביבתי הזה, והוא מנייד תקציבים ומשקיע תקציבים רבים מאוד מהשוטף, מהארנונה שתושבי הכפר משלמים, בכדי לטפל בפסולת, וזה לא צריך להיות ככה.

סונדוס סאלח: צריך לייעד תקציב לטפל במפגע הסביבתי הקשה הזה.

סונדוס סאלח: מה עושים במשרד להגנת הסביבה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני חושבת שמה שחברת הכנסת סאלח מבטאת פה זה באמת את התסכול העמוק לנוכח העובדה שמה שאנחנו רואים בשטח זה מחדלים ארוכי שנים של טיפול בפסולת, שנובעים בחלקם מהשיטה וחלק מזה שאין פתרונות קלים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': התסכול הזה, נוכח הכסף הגדול שיש בקרן והעובדה שהקרן כל הזמן עם תוכניות, תוכניות, תוכניות, אבל בשטח אנחנו טובעים בזבל.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מה זה עוזר שיש לכם תוכניות?

יוראי להב-הרצנו: אני רוצה לתרגם את הכעס או את זעם שלך.

יוראי להב-הרצנו: אנחנו מסתכלים, אדוני, על הדוח של הממ"מ המצוינים.

יוראי להב-הרצנו: אנחנו רואים פה שיעדי המחזור, לא רק שאנחנו לא מגיעים אליהם, ככל שעובר הזמן אתם גם - - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הוא התייחס לזה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הם הורידו.

יוראי להב-הרצנו: הורדתם את יעד המחזור.

יוראי להב-הרצנו: ב-2015 זה היה 50% מהפסולת, אנחנו בשנת 2020 והיעד ירד ב-15% –ל-35%.

יוראי להב-הרצנו: אשמח שתסביר מדוע הורדתם את יעד המחזור.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הוא הסביר, פספסת את זה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מה שקורה זה שבפוליטיקה הישראלית, בגלל העקביות הרבה שיש, כל שר שמגיע למשרד יש לו אג'נדה משלו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': גלעד ארדן הוביל אג'נדה מסוימת בנושא של טיפול בפסולת, הגיע השר אבי גבאי והחליט שכל מה שנעשה לפניו לא טוב, צריך אג'נדה חדשה, צריך לשים את כל הפוקוס של המשרד בנושא של אוויר נקי, וככה זה קורה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כל העבודה שנעשתה על הפרדה במקור, על חינוך הציבור – לקחנו חמש שנים אחורה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': סליחה שאני נותנת פרשנות.

יוראי להב-הרצנו: אשמח לשמוע.

יוראי להב-הרצנו: אתרגם את הזעם: איך אתה מסביר את הפער האדיר בין היעדים שאתם קובעים לבין המחזור בפועל, אדוני?

יוראי להב-הרצנו: אני רואה שאין בכלל עלייה קוהרנטית ליעדים שאתם מציבים, איך אתה מסביר את זה?

יוראי להב-הרצנו: היושבת-ראש ציינה שזה מתסכל מאוד כי לכם ספציפית גם יש את המשאבים האדירים לממש את היעדים שאתם קובעים לעצמכם.

יוראי להב-הרצנו: אתם גם לא עומדים במימוש התקציב שניתן לכם על פי החוק, ואתם גם קובעים יעדים שאתם לא עומדים בהם.

יוראי להב-הרצנו: אשמח להבין איך אתה מסביר את זה.

יוראי להב-הרצנו: לא מדובר פה במדיניות של שר אלא במימוש של הגורמים המקצועיים, שזה אתם, להבנתי לפחות, אלא אם כן הפוליטיקאים אשמים.

יוראי להב-הרצנו: זו גם אמירה שראוי שתיאמר, אם אתה חושב שהיא נכונה.

סונדוס סאלח: ואשמח לקבל התייחסות לגבי ג'דיידה מכר.

אלעד עמיחי: קודם כול, לגבי ג'דיידה מכר.

אלעד עמיחי: הכספים שנמצאים בקרן הניקיון, על פי החוק, מיועדים לנושא קידום המחזור.

אלעד עמיחי: זה על פי הוראות החוק, כפי שהקריאה היושבת-ראש, זה מוגדר מאוד.

אלעד עמיחי: יחד עם זאת, ראינו במשרד להגנת הסביבה שיש מקומות שבהם יש פערים שהמחזור זה קפיצה של שלוש דרגות מעבר למה שהם נמצאים.

אלעד עמיחי: לכן יצא הוראת שעה שאפשרה הרחבת שימוש בכספי הקרן לרשויות בדירוג סוציו-אקונומי נמוך, 1–5, להרחיב את זה גם לסילוק מפגעים ולטיפול שוטף.

אלעד עמיחי: דרך אגב, זו החלטה שהייתה עליה גם ביקורת, כי נאמר שהכספים מיועדים לשרת רק את נושא המחזור, כמו שקבע המחוקק מלכתחילה.

אלעד עמיחי: הוראת השעה הזאת, שהמשרד יזם ועברה בכנסת, הביאה לשורה של החלטות, ביניהן תוכנית סביבה שווה שהתמקדה במגזר הערבי, תוכנית האשכולות ועוד מספר פעולות שהתמקדו במקומות שידם אינה משגת לפריבילגיה, במירכאות, של קידום המחזור, אלא הם זקוקים לקידום ולפיתוח התשתיות הבסיסיות, כמו שאמרה חברת הכנסת – תחנת מעבר בקרבת היישוב, סילוק מפגעים ויחידת אכיפה מקומית.

סונדוס סאלח: לטפל בפסולת שהיא בת 70,000 ל-80,000, להערכתך כאיש מקצוע ובעל תפקיד במשרד להגנת הסביבה, כמה יעלה לרשות מקומית והאם רשות מקומית יכולה לטפל במסגרת התקציב שאתם נותנים להם, ואת החלק הגדול הם לא מקבלים?

סונדוס סאלח: כמה זה יעלה, והאם הרשות תוכל, בתקציב שאתם נותנים, לטפל ב-70,000 עד 80,000 טון של פסולת מצטברת בשטחים שלה?

אלעד עמיחי: אולי ידידי ממשרד הפנים יתייחס, אבל קרן הניקיון לא באה להחליף את הטיפול המוניציפלי בפסולת במדינת ישראל, שמי שאחראי לו הוא משרד הפנים.

אלעד עמיחי: הקרן, תכליתה הוא לא לתת את המימון השוטף לטיפול בפסולת ולמפגעים שייווצרו ממנה.

אלעד עמיחי: הטיפול השוטף, כספי הארנונה, מענקי האיזון וכל מה שמשרד הפנים נותן, זה הדבר שאמור לתת את הטיפול היום-יומי השוטף בפסולת.

סונדוס סאלח: אני לא מדברת על שוטף.

סונדוס סאלח: אני מדברת על מפגע גדול, חמור, של 70,000 עד 80,000 טון של פסולת של כמה שנים, לא הקדנציה האחרונה.

סונדוס סאלח: הוא ראש מועצה חדש.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': סונדוס, אני מבינה, והייתי באזור הזה ויודעת עד כמה המצב באמת חמור.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני חושבת שאנחנו צריכים למקד את הדיון בכל זאת – אני רוצה לשמוע את נציגי השלטון המקומי, גם את נציגי הסביבה - - -

סונדוס סאלח: ואיך נוכל לעזור למועצת ג'דידה מכר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כן, אבל זה המשרד צריך לתפקד ביום-יום, את מבינה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': פה אנחנו צריכים להבין איך הכספים האלה מתועלים או לא מתועלים נכון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה מה שאנחנו מתדיינים עליו היום.

סונדוס סאלח: אבל כבוד היושבת-ראש, זה לא משהו בשוטף, שעכשיו יש לי ערימת זבל ואני לא יודעת מה לעשות אתה.

סונדוס סאלח: זה ערימות, זה מפגע סביבתי אחד גדול שמועצה מקומית לא יכולה - - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שכבר נוקה כמה פעמים, זה העניין.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': באו, עשו מבצעים ואז זה חוזר על עצמו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הבעיה היא בשיטה.

סונדוס סאלח: זה מחייב מעורבות מעל הרשות, בשיתוף הרשות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': משרד הפנים - - -

יוראי להב-הרצנו: אפשר לקבל התייחסות?

יוראי להב-הרצנו: אדוני, אני מתנצל שאני מקשה.

יוראי להב-הרצנו: המשרד קבע את היעד, תפקידך הוא לממש אותו.

יוראי להב-הרצנו: האם 2.5 מיליארד שקל לא מספיקים כדי לעמוד ביעד?

יוראי להב-הרצנו: האם אנשי המקצוע לא מסוגלים לעמוד ביעד של הדרג הפוליטי?

יוראי להב-הרצנו: מה הסיבה שלא עמדתם ביעד – ניהול לא נכון, היעדר תקציב?

יוראי להב-הרצנו: בשנת 2020 היעד היה נמוך, לא שאפתני במיוחד – 35%.

יוראי להב-הרצנו: לא עמדתם בו, לא התקרבתם לעמוד בו.

יוראי להב-הרצנו: מה הסיבה?

יוראי להב-הרצנו: אני מבקש שתגיד לי.

יוראי להב-הרצנו: כשאתם באים לעבודה – זו העבודה שלכם, למה לא עמדתם ביעדים שהוצבו לכם?

אלעד עמיחי: לא התייחסתי באמת לחלק הזה.

אלעד עמיחי: כמו שציינתי קודם, קפיצות המדרגה והעלייה באחוזי המחזור תלויות בטכנולוגיות ובפיתוח של תשתיות, כל מי שמטפל בפסולת יודע את זה.

אלעד עמיחי: העלייה המתונה שאנחנו רואים באחוזי המחזור נובעת בעיקר מחקיקה שמטילה אחריות על היצרנים, שזו חקיקה מודרנית, מתקדמת, כפי שנהוג בעולם – חוק האריזות, חוק הפיקדון, חוק הצמיגים, חוק פסולת אלקטרונית.

אלעד עמיחי: כמו שנהוג בעולם, מטילים את האחריות על יצרן הפסולת.

אלעד עמיחי: אבל מבחינת אריזות, זה יכול להעלות אותנו רק ברמה מתונה, ולפעמים הגידול בכמות הפסולת מדביק את העלייה באחוזי המחזור.

אלעד עמיחי: קפיצת המדרגה העיקרית תהיה בפיתוח תשתיות למיון הפסולת ולטיפול ומחזור מלא שלה, לזה נועד הכסף הגדול.

אלעד עמיחי: כבר בימים האלה חתמנו – אלה לא תוכניות, כבר חתמנו – על התחייבויות לארבעה מתקנים שיעשו מיון מתקדם של הפסולת למרכיביה השונים כדי שאפשר יהיה למחזר אותה.

אלעד עמיחי: היו כמה מתקנים בעבר כדי לקדם את נושא המחזור.

אלעד עמיחי: שאלת אותי מה הדבר הבא שצריך לעשות – זה לפתח את התשתיות של המחזור עצמו, ולזה נועדו כספי הפיתוח של הקרן.

אלעד עמיחי: נכון שבשלב מסוים יש הבדל בין הקמת מתקני השבת אנרגיה, שזה כיוון מסוים, לבין הקמה או פיתוח של מפעלי המחזור.

אלעד עמיחי: כן, הכיוונון לאן האסטרטגיה הולכת מאוד משפיע לאן יוקצו הכספים, כי בסופו של דבר, לבנות תשתיות – התפלה, כבישים, טיפול בפסולת – זו סאגה מאוד מסובכת במדינת ישראל.

אלעד עמיחי: זה לא רק עניין של כסף, הרבה מאוד עניין של תכנון, וזה לוקח הרבה זמן.

אלעד עמיחי: כל שינוי כזה מחזיר את - - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כשאתם הולכים רק על תוכניות אסטרטגיות עצומות, שהעלות שלהן היא מיליארדים, ובסוף בסוף אנחנו רואים שאין מספיק פחים, אין מספיק איסוף ואין מספיק כסף כדי לעשות קמפיין קטן להגדלת מודעות או חינוך סביבתי, אז אני שואלת את עצמי בשביל מה זה שווה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתם כל הזמן מדברים על מיליארדים, על תוכניות אסטרטגיות, ובסוף דברים שלא צריך בשבילם הרבה כסף, אתם לא עושים אתם כלום.

אלעד עמיחי: גברתי, אני דווקא חושב שבעניין הזה, של הכספים הלא גדולים, אנחנו עושים לא מעט.

אלעד עמיחי: מידי שנה אנחנו מוציאים עשרות מיליונים לרשויות המקומיות למערכות החינוך, לחינוך סביבתי; אנחנו פועלים במגוון פעילויות, שהן דווקא לא הכסף הגדול אבל, לצערי, זה לא מה שיביא את קפיצת המדרגה.

אלעד עמיחי: מה שיביא את קפיצת המדרגה זה אחוזי המחזור.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מבינה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רוצה שנתקדם, אני רוצה לצרף לדיון את קרנית גולדווסר מהשלטון המקומי.

קרנית גולדווסר: יש לי הרבה מה להגיד, להתייחס.

קרנית גולדווסר: אענה לפי סדר הדברים.

קרנית גולדווסר: מזה תקופה אנחנו מבינים שהקולות הקוראים לא עובדים, יש עם זה הרבה מאוד בעיות.

קרנית גולדווסר: זה שמקצים כספים וצובעים אותם זה מצוין, בפועל הרשויות לא מצליחות לממש את הקולות הקוראים, לא מצליחות לקבל את הכסף.

קרנית גולדווסר: ביקשנו, והייתה אפילו הסכמה עם המנכ"ל הקודם, שנעבור לשיטה אחרת, לשיטה של תקציבים – לתת תקציב לכל הרשויות.

קרנית גולדווסר: אני מזכירה שהכסף בקרן לשמירת הניקיון מתמלא בעזרת היטל ההטמנה שאותו משלמות כל הרשויות.

קרנית גולדווסר: כך הרשות תוכל לסייע בטיפול בפסולת, כל אחת בתחומה.

קרנית גולדווסר: יכול להיות שזה יהיה לפי איזה סל דברים, צריך לחשוב איך עושים את זה נכון, אבל כל הרשויות ייהנו מהכספים שהן נותנות אבל ייהנו גם ייהנו ויתרמו לטיפול בפסולת.

קרנית גולדווסר: אתן דוגמה לקול קורא, שלכאורה היה אמור גם לתת לרשויות פידבק בחזרה, אבל גם לסייע למחזור.

קרנית גולדווסר: היה קול קורא שנקרא מודל התמרוץ.

קרנית גולדווסר: הוא אמר לרשויות: אתן תמחזרו, ובעבור כל טון פסולת שתמחזרו יותר, תקבלו 380 שקל לטון.

קרנית גולדווסר: הרשויות עשו מאמצים עילאיים, היו הרבה מאוד דוגמאות, היו כל מיני אפשרויות – למשל לקנות מקצצת.

קרנית גולדווסר: נכנסו גם להשקעות.

קרנית גולדווסר: הגישו קולות קוראים, ועד היום אולי רשות אחת קיבלה משהו מאותם כספים שהוקצו.

קרנית גולדווסר: אחת הסיבות שאנחנו שומעים מהמשרד לכך שהתקשו הרשויות לקבל בחזרה היא כי יש לו קושי לבחון את מה שהרשויות הגישו כדי לתת בחזרה את התמריצים הכספיים שהובטחו בקולות הקוראים.

קרנית גולדווסר: אז אנחנו שוב מגיעים למצב שבו הכסף נמצא, כולם רוצים לתת אותו, כולם רוצים מחזור, אבל אף אחד לא מקבל אותו, וזה מקשה על הרשויות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זאת הבעיה, בדיוק.

קרנית גולדווסר: כן.

קרנית גולדווסר: אנחנו חושבים שדווקא דרך התמריצים, כמו בחינוך – אם יש חשבון ייעודי לחינוך, חשבונות עם כספים צבועים ברשות עצמה, על פי גודלה, לטובת פעולות סביבתיות.

קרנית גולדווסר: דיברנו על טיפול בשטחים הפתוחים והוזכרה תוכנית "סביבה שווה".

קרנית גולדווסר: זו דוגמה נהדרת, שבה לכל רשות הייתה הרשאה לפי נושא מסוים לבצע את הפעילות – אם זה חינוך, אם זו תוכנית אב, אם ניקיון שטחים פתוחים בתחומה או ניקיון פסולת בניין – והתוכנית הזאת הייתה מוצלחת לכל הדעות, עם ליווי של המשרד להגנת הסביבה וגם של השלטון המקומי.

קרנית גולדווסר: כאן לא היו צריכים להשקיע בקולות קוראים.

קרנית גולדווסר: הזכירה פה חברת הכנסת את ג'דיידה מאכר, ואנחנו חושבים שרשויות חלשות, במיוחד כשמגיעים לקולות קוראים גדולים, מסובכים וחשובים, דווקא החלשות זקוקות לעזרה ושם אנחנו חושבים שצריך פרויקטור שיסייע לרשויות המקומיות.

קרנית גולדווסר: לפעמים הקושי הוא שברשות עצמה אין מספיק אנשים, לא כדי למלא את הקולות הקוראים, לא כדי להבין מה לעשות.

קרנית גולדווסר: אנחנו חושבים שצריך ללכת אתן עקב בצד אגודל ואנחנו מבקשים שהקרן עתירת הכספים תממן את הפרויקטורים לסיוע לרשויות המקומיות.

קרנית גולדווסר: דובר פה לא מעט על האסטרטגיה, מה היה ומה הולך להיות.

קרנית גולדווסר: האסטרטגיה של הפרדה במקור ברשויות המקומיות לא הצליחה, דוח מבקר המדינה כבר אמר את זה וגם בשטח רואים שזה לא הצליח.

קרנית גולדווסר: אחת הסיבות היא שאין נקודות קצה לפסולת – האזרחים מפרידים ובסוף לא קורה עם זה שום דבר.

קרנית גולדווסר: עכשיו, כשהמשרד עשה אסטרטגיה חדשה, אמרנו ואנחנו מתריעים כבר: אם חוזרים בחזרה להפרדה במקור כרגע ללא מתקני קצה, זה יהיה שוב מקום שבו נשפוך כספים ובפועל לא נראה אחוזי הטמנה קטנים, כי הרשויות כרגע, גם אם הן יפרידו, עם כל הקושי בהפרדה במקור, אין מתקני קצה לטפל בפסולת המופרדת הזו, וזו נקודה שחשוב להבין אותה.

קרנית גולדווסר: להתחיל עם האזרח ואחר כך עם תשתיות – לא בטוח שזה נכון, זה לא הצליח בפעם הקודם.

איתן פרנס: אפשר לבקש זכות דיבור?

איתן פרנס: אני פשוט חייב לצאת, אני מטפל בעניינים חשובים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה, איתן פרנס.

איתן פרנס: אני מאיגוד חברות אנרגיה ירוקה לישראל.

איתן פרנס: אנחנו ארגון התעשייה של האנרגיה הירוקה בישראל.

איתן פרנס: אנחנו רוצים להתריע בפני הוועדה על כישלון מוחלט של כל נושא הטיפול בפסולת אנרגיה על ידי המשרד להגנת הסביבה.

איתן פרנס: אנחנו רואים בקרן הניקיון את המקור התקציבי הראשי לפתרון הבעיה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תסביר את הבעיה.

איתן פרנס: בזמן שאנחנו מדברים, בישראל נגרמים מפגעים שהמשרד להגנת הסביבה מודע להם.

איתן פרנס: לדוגמה, מטמנות שצמודות לתעריף ייצור החשמל, ברגעים אלה שורפים את הגז בלפיד במקום לייצר חשמל, כי תעריף החשמל הפך לא כלכלי כדי לתפעל את מתקני ייצור החשמל שלהם.

איתן פרנס: חשוב לי שגברתי היושבת-ראש תדע את זה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הייתי באתר בדרום, שכן מופק שם חשמל מהמטען.

איתן פרנס: נכון.

איתן פרנס: מאז שהיית, יש עכשיו עדכון לתעריף החשמל וברוך השם, מחירי החשמל בישראל יורדים.

איתן פרנס: תעריף החשמל יורד, עלות ייצור החשמל יורדת, החשמל בישראל לא מזהה את העלויות החיצוניות, וזה אומר שמי שמקבל תעריף – כמו המטמנות – שצמוד לעלות רכיב ייצור החשמל נפגע, ונפגע ככל שמחירי החשמל יורדים, עד לנקודה מסוימת שבה עדיף לו לשרוף את הגז הזה בלפיד.

איתן פרנס: אנחנו כבר נמצאים בנקודה הזו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זו לא שאלה של רשות החשמל?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': למה זה המשרד להגנת הסביבה?

איתן פרנס: כי רשות החשמל, אולי בצדק, אומרת שלפי החוק הם יכולים לשלם על חשמל, הם לא יכולים לשלם על התועלות הסביבתיות, כמו למשל, מה שקרן הניקיון צריכה לדאוג להן.

איתן פרנס: קרן הניקיון, אחד התפקידים שלה הוא לדאוג למחזור, והשבה היא החלק מהמחזור והשבה היא ייצור חשמל מפסולת.

איתן פרנס: לא רק שברגע זה המשרד להגנת הסביבה מודע לבעיות האלה ולא מטפל בהן, הוא גם לא מטפל בזה שאפשר לייצר מגזם חקלאי אנרגיה והוא לא מטפל בזה שאפשר לטפל בעיכול אנאירובי של ביוגז.

איתן פרנס: בכל המקומות האלה המכנה המשותף הוא שרשות החשמל של ישראל לא יכולה לשלם על תועלות מחוץ למשק החשמל.

איתן פרנס: המשרד להגנת הסביבה וקרן הניקיון הם האחראים הראשיים לשלם מקופתם את התשלומים האלה, והם מסרבים להסתכל על זה, מסרבים לעסוק בזה.

איתן פרנס: לצערי, אני חייב לצאת מהדיון הזה לדברים חשובים לא פחות, ואני ממש מבקש מהוועדה שתעקוב ותכריח את המשרד להגנת הסביבה לפקוח את העיניים.

איתן פרנס: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יובל ארבל מצלול, בבקשה.

יובל ארבל: הקשבתי כמה שיכולתי, ואני רוצה להגיב לשני דברים.

יובל ארבל: אחד, לגבי ההפרדה במקור.

יובל ארבל: זה נכון שזה נוסה בעבר ולא הייתה הצלחה גדולה, בין השאר – אבל זו לא הסיבה היחידה – בגלל שהיו חסרים מתקני קצה, אבל זו בפירוש לא הסיבה היחידה.

יובל ארבל: יש פה עניין של ביצה ותרנגולת; חייבים ללכת לכיוון של מחזור כי אנחנו רוצים למחזר גם את החומר.

יובל ארבל: השבת אנרגיה זו מילה יפה לשריפה, זה לקחת פסולת ולשרוף אותה.

יובל ארבל: אנחנו מכירים את הבעיות במתקני שריפה, גם באירופה וגם במקומות אחרים בעולם, ואנחנו מאוד מאוד חוששים מזה.

יובל ארבל: לכן, כל פסולת שיכולה ללכת למחזור, לקומפוסטציה, למתקנים שונים של ניצול החומר ליצירת גז עדיפה על שריפה ישירה, ולצורך כך חייבים הפרדה במקור.

יובל ארבל: אם אין הפרדה במקור, תהליך הייצור לא כלכלי.

יובל ארבל: פה נדרשת עבודה, בחינוך, בהסברה.

יובל ארבל: נכון, חייבים להיות גם מתקני קצה, אבל זה דבר שצריך לעבוד עליו במקביל.

סונדוס סאלח: אני חושב שגם אם בשלב ראשון יהיו חומרים מסוימים שיופרדו וייוצאו מישראל למחזור במקומות אחרים בעולם, זה עדיף מאשר לעצור את כל נושא ההפרדה במקור ולנסות לקדם השבת אנרגיה – שזה שריפה – ומתקני מיון, שייתנו חומר גלם שהוא פחות טוב למחזור.

סונדוס סאלח: תודה רבה.

סונדוס סאלח: תודה רבה.

סונדוס סאלח: נעבור לניר קנטור מאיחוד התעשיינים.

ניר קנטור: קודם כול, אני רוצה לברך על הדיון הזה, אני חושב שהוא מאוד חשוב.

ניר קנטור: גם מבחינתנו יש הרבה מאוד מה לשפר בפעילות של הקרן לשמירת הניקיון, ורצינו לנצל את ההזדמנות הזאת ולהביע את ההערות שלנו לעניין.

ניר קנטור: אין ספק, אני חושב שגם הנתונים של מרכז המחקר של הכנסת מראים את הבעיות המאוד משמעותיות ואת הפיגור הדרמטי שיש למדינת ישראל במחזור.

ניר קנטור: אנחנו רואים שני ליקויים מאוד משמעותיים, בשניהם נגעו במהלך הדיון עד עכשיו: האחד, חוסר יציבות בהחלטות, ובעיניי זה אחד הדברים העיקריים, שהוא מאוד מאוד בעייתי.

ניר קנטור: כל השנים הללו אנחנו מתריעים על הנושא, יזמות שרוצה להתחיל לפעול ומגלה כעבור תקופה, אחרי שהיא כבר נערכת ומגיש תוכניות להקמת מתקנים – הופס, משנים את הכללים, משנים את התוכניות והם כבר לא יכולים לעמוד בתנאים הקודמים ולכן הכול חוזר אחורה.

ניר קנטור: כך שיזמות נרתעת מלפעול במשק הישראלי ולהקים מתקנים בישראל בגלל חוסר היציבות הממשלתית הזאת.

ניר קנטור: מתקני השבת אנרגיה – היה קול קורא שיצא כבר בשנה שעברה וזה נעצר עכשיו בשל מדיניות חדשה של המשרד להגנת הסביבה.

ניר קנטור: זו דוגמה מעודכנת עכשווית לנושא הזה.

ניר קנטור: זו בעיה אחת משמעותית.

מיקי חיימוביץ', 15: השנייה היא סטטוטורית.

מיקי חיימוביץ', 15: הרבה מאוד מהמתקנים האלה בלא מעט תהליכים סטטוטוריים – בתכנון ובנייה, בגישת ה-NIMBY של האם אפשר או מותר להקים גם בשטח מסוים וכך הלאה – וזה עיכוב מאוד משמעותי בתהליכי העבודה.

מיקי חיימוביץ', 15: כמובן, גם ההיבטים התקציביים הם מאוד משמעותיים.

מיקי חיימוביץ', 15: אנחנו רואים לא מעט מקרים שבהם נדרש תקצוב וסיוע להקמת אותם מתקנים, ופה אנחנו קוראים למשרד להגנת הסביבה, ונשמח שגם הוועדה תצטרף לכך, להגברת הקולות הקוראים שניתנים להקמת מתקנים ישירות – לא באמצעות הרשויות המקומיות אלא ישירות למגזרים השונים.

מיקי חיימוביץ', 15: זה רלוונטי למתקני מיון והפרדה, זה רלוונטי גם למתקנים לטיפול בפסולת אלקטרונית ולכל זרם וזרם.

מיקי חיימוביץ', 15: התשתיות, כפי שנאמר גם לפניי, הן קריטיות.

מיקי חיימוביץ', 15: הדשדוש בהקמת המתקנים עד היום נובע, בן השאר, מהיעדר התמרוץ הזה ומהיעדר יכולת של החברות להיכנס לתחום.

מיקי חיימוביץ', 15: להבדיל מתחומים אחרים, שבהם חוק עידוד השקעות הון מסייע לתעשייה להקים מתקנים, בתחום הפסולת השטח הוא אפור ולכן חוק עידוד השקעות הון לא רלוונטי.

מיקי חיימוביץ', 15: לכן אנחנו רואים את הקרן לשמירת הניקיון כאמצעי שיכול לגשר על הפער הזה ולהביא את אותו תמרוץ באמצעות הקרן לשמירת הניקיון.

מיקי חיימוביץ', 15: לשם אנחנו מכוונים, ונשמח לראות את זה קורה בצורה יותר משמעותית ממה שנעשה היום.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

ניר קנטור: יש לי רק עוד מספר נקודות.

ניר קנטור: אני מסכים מאוד עם מה שנאמר לגבי הנושא של השבת אנרגיה, בעינינו זה מאוד עקרוני.

ניר קנטור: בשנת 2012, בעת של חוק האריזות, הצענו כבר אז להקים מתקני השבה.

ניר קנטור: אילו היו מקימים את מתקני ההשבה אז, אז היום כבר היו לנו אותם.

ניר קנטור: לצערנו, הכול הולך להטמנה כי נכשלנו בהשבה, נכשלנו גם במחזור ולכן אנחנו קוראים לקדם את מתקני ההשבה במקביל למחזור.

ניר קנטור: נכון שהערך הסביבתי שלה הוא פחות, אבל הוא בוודאי עדיף מאשר ההטמנה.

ניר קנטור: לגבי המטמנות – אנחנו רואים חשיבות מאוד גבוהה בסיוע לקידום הפעילות של המטמנות.

ניר קנטור: כרגע, כפי שנאמר קודם, המדיניות של המשרד להגנת הסביבה היא להצר את הפעילות שלהן ולצמצם אותן, אבל מנגד זה מעלה את העלויות ונמצא איזשהו חוסר איזון בין שני אינטרסים – האחד, הוא להציע את הפעילות שלהם במחירים סבירים כדי שהפסולת לא תגיע לוואדי; ומנגד, הרצון של הממשלה לעקר את זה על מנת שילך למחזור.

ניר קנטור: הדרך הנכונה היא לעודד את המתקנים הללו, שימשיכו לעבוד ולקבל פסולת שאין לה פתרון אחר, ובמקביל לעודד אותם ונוספים להקים מתקני מחזור.

ניר קנטור: הנקודה של הביוגז שהוזכרה קודם היא בהחלט בעיה משמעותית.

ניר קנטור: אין שום הצדקה שפסולת המתאן שנוצרת במטמנה, לא ניתן יהיה להשתמש בה לאנרגיה ועל ידי זה להוזיל גם את העלויות.

ניר קנטור: לצערנו, הלקונה שהוצגה קודם היא נכונה ונשמח שהוועדה תרים את הכפפה ותסייע על מנת שגם פה יינתנו פתרונות נכונים.

ניר קנטור: תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רוצה לפנות לשגיא גנות שחר ממשרד הפנים, מנהל תחום פיתוח אזורי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שלום לך, אשמח לשמוע ממך את נקודת הראייה שלך לגבי השימוש בכספי קרן הניקיון, איך אתה חושב שאפשר לטייב את הכספים ולאן הם הולכים.

שגיא גנות-שחר: אני מייצג כאן את אגף פיתוח אזורי, שעוסק בשיתופי פעולה בין רשויות מקומיות, בעיקר באשכולות והטמעה של חשיבה אזורית ומדיניות הממשלה.

שגיא גנות-שחר: במענה למה שאלעד אמר קודם, משרד הפנים הוא לא הרגולטור, ובוודאי לא הגורם המקצועי של תחומי הגנת הסביבה, אבל אנחנו עוסקים בתחומים האלה, גם סביב כל הנושא של ההתייעלות הכלכלית של השלטון המקומי, גם בעולם של הכשרות ופיתוח ידע ברשויות, ובעיקר, בשנים האחרונות דרך האשכולות והממשק שלהם למשרד להגנת הסביבה.

שגיא גנות-שחר: אני מניח שכולם מכירים, ובכל זאת אגיד.

שגיא גנות-שחר: אשכולות – איגודי ערים רב-תחומיים, פלטפורמה וולונטרית לשיתופי פועלה של רשויות מקומיות, מאפשרת גם האצלת סמכויות, כולל סמכויות אכיפה מצד הרשויות.

שגיא גנות-שחר: היום יש 11 אשכולות – קרוב ל-90% מהרשויות – בעיקר בצפון ובדרום ומתחילים להתקדם לכיוון מרכז הארץ.

שגיא גנות-שחר: חברת הכנסת סאלח, אולי תשמחי לשמוע שג'דיידה מאכר ממש בימים אלה בדרך להצטרף לאשכול גליל מערבי, מקווים שנוכל לשפר שם את המצב.

שגיא גנות-שחר: המשרד להגנת הסביבה היה המשרד הראשון שזיהה את האשכולות כפלטפורמה לפעילות, כתוצאה מיכולות ביצוע גבוהות ויתרון לגודל, וכבר לפני שלוש-ארבע שנים הוקצה סכום של למעלה מ-300 מיליון שקלים להקמה של מערכי איסוף פסולת בשבעה אשכולות.

שגיא גנות-שחר: היום הם משרתים קרוב ל-1.5 מיליון תושבים, סדר גודל של 90 רשויות.

שגיא גנות-שחר: מבחינת תוצאות, אז ממש בחודש שעבר סיימנו תהליך הערכה מקיף של השירותים שניתנים ל-18 רשויות באשכול גליל מזרחי והגענו למסקנה שבממוצע נחסכו 20% מעלות איסוף הפסולת לטון.

שגיא גנות-שחר: כמובן, זה משתנה מרשות לרשות, אבל יש הישגים, גם בהתייעלות כלכלית, גם ברמת שירות וגם בנושא של טיפול בפסולת גושית.

שגיא גנות-שחר: אם לפני כן ב-11 מתוך 18 רשויות היה טיפול, היום לכל הרשויות באזור הגליל המזרחי והגולן יש טיפול מוסדר בפסולת גושית, גם צפונה עד מג'דל שאמס.

שגיא גנות-שחר: עוד דוגמה מעניינת לפעילות היא באשכול בית הכרם.

שגיא גנות-שחר: יש שם חמש רשויות ערביות שנכנסו לשירותי איסוף הפסולת של האשכול וזוכות לרמת שירות הרבה יותר גבוהה, אבל גם עולה יותר כסף.

שגיא גנות-שחר: הגענו עם האוצר אגף התקציבים ועם המשרד להגנת הסביבה לסיכום שלמשך זמן מסוים נסבסד את העלות העודפת שנגרמת להם כתוצאה מעלייה ברמת השירות במודל של מצ'ינג פוחת, ולאט-לאט להרגיל את הרשויות לשלם יותר אבל לקבל שירות הרבה יותר טוב.

שגיא גנות-שחר: המודל הזה, של תמיכה בהעלאת השירות וצמצום הפערים, זה מודל שנרצה לראות גם במקומות אחרים.

שגיא גנות-שחר: שוב, כמובן, זה נכנס לשאלה של מטרות הקרן, אבל יש את התיקון המוצע והארכת הוראת השעה, בתקווה שהקרן תוכל לתמוך בפעילות שוטפת גם לפרק זמן שהוא ארוך יותר משנה.

שגיא גנות-שחר: באופן כללי, אגיד שהאשכול או אפילו חיבור בין אשכולות נותן לרשויות, במיוחד לרשויות קטנות, את האפשרות להתמודד יחד עם אתגרים אסטרטגיים.

שגיא גנות-שחר: למשל: כל הנושא של אכיפה הסביבתית שנכנסים אליו היום, שהוא אתגר אסטרטגי; הנושא של מחסור באתרי הטמנה באזור הצפון – אתר תאנים שנסגר ויש שם מפגע מאוד רציני או מטמנת עברון שהעתודות שם הולכות להיגמר ובעתיד כל הפסולת של הצפון תצטרך להיות משונעת ברכבת לדרום.

שגיא גנות-שחר: כמובן שזה לא הגיוני.

שגיא גנות-שחר: בסופו של דבר הכיוון שלנו הוא לקדם פתרונות מתקדמים לטיפול בפסולת, כמובן, בהלימה לאסטרטגיה של השרה, של המשרד להגנת הסביבה, והדבר הזה מחייב יכולות ביצוע גבוהות, יכולות מימון ובעיקר ריכוז כמויות פסולת מאוד גדולות.

שגיא גנות-שחר: ספי הכניסה של המתקנים דורשים לפעמים כמויות של מאות אלפי תושבים, זה משהו שכמעט אף רשות לא יכולה לרכז בפני עצמה ולכן יש ערך מאוד גדול, בראייתנו, בפעילות האזורית.

שגיא גנות-שחר: יש גופים אחרים שפועלים במרחב האזורי – האגודה לענייני סביבה ויחידות סביבתיות – ואנחנו עושים מול המשרד לאיכות הסביבה עבודת מטה כדי לנסות לעשות סדר מה תחומי האחריות של כל גוף ואיך אפשר לתמוך בהם בצורה הכי טובה.

שגיא גנות-שחר: אנחנו בקשרי עבודה מצוינים עם המשרד להגנת הסביבה, גם עם אשכול שלטון מקומי, גם עם מחוזות וגם עם אשכול אסטרטגיה.

שגיא גנות-שחר: יש הרבה מהלכים שקורים, שהיום רובם ככולם הם במימון הקרן: מקול קורא – שלצערי, מתעכב בגלל הצורך להאריך את הוראת השעה – כמעט 0.5 מיליארד שקל גם לצירוף רשויות לאשכולות קיימים והקמה של אשכולות חדשים; טיפול בפסולת חקלאית ופסולת בניין – שאלה סוגי פסולת שהיום פחות מטופלים; תוכנית המשכית לנושא השבה, וכלה במימון של אסטרטגיית הפסולת ל-2030.

שגיא גנות-שחר: מצדנו, אנחנו שואפים לחזק את החיבור לשטח, את הישימות של המהלכים שקורים, את החיבור לצרכים של הרשויות שבסוף צריכות ליישם את זה, את היתרון המובהק שיש לממד האזורי, כולל יתרון גודל, את היכולת לבצע מדידה והערכה ולהוכיח הצלחות.

שגיא גנות-שחר: אגיד לסיכום ש-2030 זה מחר בבוקר במונחים של דברים שקשורים בתשתיות, בדברים שקשורים לשינוי של תרבות, ובסוף הרשויות הן אלה שיצטרכו ליישם את המהלכים האלה וצריך להבין מה הצרכים שלהן, צריך לדעת לעבוד על תמריצים, לתת אג'נדה מסודרת, ובסוף השטח, בסיוע הממשלה, הוא זה שיידע ליישם את הדברים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אוהד קרני, ראש תחום מדיניות רגולטורית במשרד להגנת הסביבה, אני מבינה שאתה רוצה לדבר לגבי התעריף של הביוגז.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מציעה שנקשר בינך לבין מי שהעלה את הנושא הזה, אם אפשר, כי אני חוששת שניאלץ לסיים את הדיון הזה קצת יותר מוקדם כי יש לנו עוד איזשהו שקשור לדיון מוקדם יותר, לחקיקה שקשורה לגגות סולריים, ואנחנו רוצים לנסות לסיים את זה עוד היום.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מתנצלת בפני כל הנוכחים על כך שנסיים את הדיון הזה קצת יותר מוקדם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אבל עדיין, אני רוצה להגיד כאן שורה תחתונה של מה שאני חושבת שקורה ועולה ממה שאנחנו שומעים כאן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בדוח של הממ"מ הדברים הוצגו בצורה הכי ברורה מבחינת הכשלים, שהם – אני מזכירה: אי-עמידה ביעדים, קצב ביצוע נמוך, יתרות כספים שלא מנוצלות, נושא השקיפות – לא דיברנו על זה בכלל, הצטמצמות מספר המטמנות ופיתוח שוק לפסולת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני לא יודעת עד כמה אתם, מי שיושב שם בקרן, מטייל ומסתובב במדינה הזאת ורואה את עומק הבעיה, את גודל הקטסטרופה שאנחנו נמצאים בה בתחום הזה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני אומרת לכם שזה לא ייתכן; זה לא ייתכן שיש יותר מ-2 מיליארד שקל באיזו קרן והמדינה שלנו מטונפת כמו שהיא.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה משהו שאתם צריכים לקחת אותו לתשומת ליבכם, זה משהו שאתם צריכים לא לישון בלילה בגללו ולקום כל יום עם איזושהי החלטה ושל איזושהי תוכנית של איך אתם עושים משהו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני כאילו מרגישה שיש איזה חוסר אכפתיות בתוך הקרן הזאת וחוסר הבנה לאיך המדינה שלנו נראית.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנשים נושמים פלסטיק שרוף בכל הגליל, בדרום.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מסיירת, אני רואה דברים מזעזעים, והדבר הזה רק הולך ומחריף.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני אומרת לכם שוב פעם: זאת שערורייה שיש כל כך הרבה כסף בקרן, ואתם לא עושים אתה את הדברים המינימליים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה נחמד שיש לכם תוכניות אסטרטגיות, זה חשוב, אבל אם בפועל אנשים נושמים זיהום אוויר, פלסטיק ודברים שנשרפים ובכל מקום שהם הולכים הם נתקלים בפסולת וטינופת – אתם לא עושים את העבודה שלכם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מצטערת שאני מדברת ככה, אבל הנושא הזה הוא בלבי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתם צריכים לחשוב איך אתם משתמשים בכסף הזה של הקרן כדי לנקות את מדינת ישראל, כי אין לנו ארץ אחרת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אסיים בנימה קצת רגשית זו, אני מודה לכל מי שהיה פה בדיון ומקווה שאת הדוח הבא תגישו בזמן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לכם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הישיבה נעולה.