ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 129, 2020-12-13 10:20

איתן גינזבורג: בוקר טוב.

איתן גינזבורג: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת.

איתן גינזבורג: היום יום ראשון, ה-13 בדצמבר 2020, כ"ז בכסלו התשפ"א.

איתן גינזבורג: אנחנו עוסקים היום בהצעת תקנות רישוי עסקים (הוראות כלליות) (תיקון), התש"ף-2019.

איתן גינזבורג: ממשיכים מהמקום בו עצרנו בישיבה הקודמת.

איתן גינזבורג: בדיון הקודם עברנו כברת דרך.

איתן גינזבורג: ישבנו כאן שעות ארוכות כדי להספיק ואני מקווה שהיום נוכל להגיע לכדי השלמת אישור התקנות ולברך על המוגמר, אבל זה תלוי בכל הגורמים השונים ובנכונות להגיע.

איתן גינזבורג: אנחנו רוצים שיהיה כאן בסופו של יום תהליך ראוי, הוגן, מכובד ומקצועי בכל תהליך הוצאת רישיון עסק.

איתן גינזבורג: נדמה לי שזה האינטרס של כולנו, בעיקר עכשיו בתקופת הקורונה.

איתן גינזבורג: אחרי שנעבור את הגל הזה יהיו הרבה מאוד עסקים שירצו לפתוח, הרבה מאוד עסקים שירצון לחדש רישיון,, אנשים יחזרו למעגל העבודה והמסלול הה של רישוי עסקים הוא מסלול קריטי.

איתן גינזבורג: ככל שנקל על המסלול הזה, כן ייטב וזה יאפשר פתיחתם של העסקים, יצמיח את כלכלת ישראל ויניע את גלגלי המשק כפי שראוי למשק הישראלי להיות.

איתן גינזבורג: כולנו מודעים לכך שכל תהליך הוצאת רישיון עסק בישראל הוא אנכרוניסטי, הוא לא מתאים למדינה דמוקרטית, הוא לא מתאים למדינה ליברלית, הוא לא מתאים למאה ה-21 וטוב שיש רפורמה משמעותית כזאת.

איתן גינזבורג: אני חושב שגם ברפורמה הזאת יש עוד מה לתקן ואנחנו עושים כברת דרך כדי לתקן את זה.

איתן גינזבורג: אנחנו רוצים שלפתוח עסק בישראל לא ילווה בייסורים אלא ילווה בחדווה, ילווה בתחושה שאנחנו באים לפתוח משהו חדש, להצמיח את הכלכלה, להתפרנס בכבוד ולא להתעסק כל היום בבירוקרטיה ולך תבוא ותביא, תחתים את ההוא, תביא עורך דין ותביא מסמך מההוא.

איתן גינזבורג: אנחנו רוצים שיהיה קל ופשוט.

איתן גינזבורג: אדם רוצה לפתוח עסק, רוצה להתקיים ולהתפרנס, ידע בדיוק מה הוא צריך, ידע בדיוק מה לבקש, לא יצטרכו לטרטר אותו ויהיה לו תהליך מזורז של הדבר הזה.

איתן גינזבורג: אנחנו נצלול לתקנות.

תומר רוזנר: בוקר טוב אדוני.

תומר רוזנר: אנחנו נמצאים בעמוד 23 בתקנה 33 שעוסקת בהעברת בעלות במקרה פטירה.

איתן גינזבורג: ברשות

איתן גינזבורג: כם, אני אלך עם הנוסח המשולב.

לירון אדלר: בנוסח המשולב זה בעמוד 27.

איתן גינזבורג: פטירה של בעל העסק.

חוה מונדרוביץ: יש לי הערה.

תומר רוזנר: אחר כך נחזור אחורה.

איתן גינזבורג: אנחנו נשלים את הדברים שעדיין לא הקראנו, נדבר עליהם, ננסה להגיע להסכמות, עוד נשארו נושאים פתוחים אותם נצטרך ללבן ונסיים את האירוע.

איתן גינזבורג: אחר כך הטקס.

ליאורה עופרי: 22.

ליאורה עופרי: החלפת תקנה 33 במקום תקנה 33 לתקנות העיקריות יבוא:

ליאורה עופרי: על אף האמור בתקנה 30, נפטר בעל העסק, יראו את תוקף הרישיון הקודם או את תוקף ההיתר הזמני או המזורז, כנמשך עד היום שבו היה פג תוקפו אלמלא נפטר בעל העסק, בהתקיים תנאים אלה:

ליאורה עופרי: מי שהעסק מתנהל בידיו כאמור בפסקה (1) הודיע על הפטירה לרשות הרישוי והגיש בקשה לקבלת רישיון או היתר לפי טופס 2 שבתוספת וצירף אליה תעודת פטירה ומסמכים המעידים על קירבה משפחתית לנפטר והכול בתוך 60 ימים מיום הפטירה.

ליאורה עופרי: לבקשה לפי פסקה זו לא יידרש המבקש לצרף מסמכים שיש לצרפם לבקשה לפי תקנות אלה.

ליאורה עופרי: ניתן רישיון לפי תקנת משנה (א) ולאחר מכן הוגשה לרשות הרישוי בקשה לרישיון או היתר בידי הורה או יורשו של נפטר לפי צו ירושה או צו קיום צוואה (בתקנה זו – יורש), תבטל רשות הרישוי את הרישיון או ההיתר שנתנה ותיתן רישיון או היתר ליורש.

ליאורה עופרי: לבקשה זו לפי תקנה זו, לא יידרש המבקש לצרף מסמכים שיש לצרפם לבקשה לפי תקנות אלה.

ליאורה עופרי: אין במתן רישיון או היתר לפי תקנה זו משום קביעה של זכויות בעסק שבעליו נפטר.

ליאורה עופרי: 23.

ליאורה עופרי: הוספת תקנה 33א אחרי תקנה 33 לתקנות העיקריות יבוא: "33א.

ליאורה עופרי: הוראות כלליות לעניין שינוי בעלות

ליאורה עופרי: אין בשינוי בעלות ומתן רישיון חדש כאמור בתקנת משנה (א) –

ליאורה עופרי: כדי לגרוע מכל חובה שהוטל על בעל העסק הקודם לפי החוק, ובכלל זה דרישה לתיקון ליקויים".

תומר רוזנר: אני אסביר לגבי הפטירה.

תומר רוזנר: המטרה כאן היא להקל על מצבים של פטירה כדי לא להמתין כאשר יש פער בין מועד הפטירה למועד הירושה הפורמלי שהוא הצהרה על הירושה בצו ירושה בקיום צוואה ולכן יש כאן שתי אופציות לאחר שמישהו נפטר.

תומר רוזנר: ברירת המחדל היא שזה ימשיך להתנהל על ידי בני משפחתו שמקורבים כאן, משפחה מדרגה ראשונה, אבל אם הם לא אלה שמנהלים בפועל את העסק, הם עדיין יכולים לעשות חוזה עם מי שמנהל בפועל את העסק או עם מישהו אחר, להעביר לו את העסק ואז חלות התקנות של העברת בעלות.

תומר רוזנר: הם צריכים לצרף את החוזה החדש ולקבל את העסק במקומם.

תומר רוזנר: ההערה היחידה שלי בעניין הזה היא הנושא של ה-60 ימים שלי נראה באופן אישי קצר מדי אחרי שאדם נפטר.

תומר רוזנר: לא לעניין הצוואה אלא להסדיר את העסק מול רשות הרישוי, אפילו של בני המשפחה.

תומר רוזנר: בדרך כלל 60 ימים זה זמן קצר מדי.

איילת וסרמן: זה לא מספיק להוצאת תעודת פטירה.

איילת וסרמן: בשלב הראשון לא נדרשת צוואה.

איילת וסרמן: בשלב הראשון אפשר לתת לבני המשפחה בלי צוואה ואם יגיע אחר כך יורש אחר, הם יודעים שייתנו לו.

לירון אדלר: הערת נוסח.

לירון אדלר: בתקנה 33א כתוב שיראו את תוקף הרישיון כנמשך עד היום שבו פג תוקפו אלמלא נפטר בעל העסק.

לירון אדלר: העיר משרד הפנים שנתקן את זה כמו הנוסח של שינוי בעלות.

לירון אדלר: זאת אומרת, יראו אותו כבעל רישיון אבל מנפיקים לו היתר חדש עם התאריך.

לירון אדלר: לפי תקנה (א) יוצא כאילו יש שני רישיונות במקביל.

איתן גינזבורג: למה צריך להנפיק לו חדש?

חוה מונדרוביץ: רישיון הוא על שם של בן אדם.

איתן גינזבורג: ברגע שאדם נפטר, יש לו יורשים.

חוה מונדרוביץ: נכון.

חוה מונדרוביץ: אז מנפיקים על שם היורש.

איתן גינזבורג: למה הפרוצדורה הזאת?

חוה מונדרוביץ: רישיון על שם מישהו שנפטר, הוא לא תקף לגבי היורש.

לירון אדלר: הכוונה היא לומר שכן יראו אותו כבעל העסק החדש עם התאריך הקודם.

לירון אדלר: מנפיקים לו רישיון חדש אבל זה לא חייב להיות מיידית.

לירון אדלר: גם בבעלות כתבנו שיראו את בעל העסק כבעל רישיון או היתר כדין והרשות תנפיק לו רישיון חדש.

איתן גינזבורג: מתי?

חוה מונדרוביץ: כרגע כתוב תוך 60 ימים.

איתן גינזבורג: על מי החובה להנפיק?

איתן גינזבורג: זאת אחריות הרשות.

תומר רוזנר: אחריות של הרשות.

איילת וסרמן: הוא רק צריך להודיע כי אחרת איך היא תדע?

איתן גינזבורג: תוך כמה זמן צריך להודיע?

תומר רוזנר: אלה ה-60 ימים.

תומר רוזנר: נראה לי קצר מדי.

איילת וסרמן: הוא לא רק מודיע אלא הוא צריך להגיש תעודת פטירה אורך חודש-חודשיים להוציא.

חוה מונדרוביץ: למה?

חוה מונדרוביץ: תעודת פטירה במקום.

חוה מונדרוביץ: זה לא צו ירושה.

איילת וסרמן: אולי נחליף את זה לאישור?

איילת וסרמן: לא לתעודת פטירה.

תומר רוזנר: לא.

איילת וסרמן: או לתת קצת יותר זמן כי זה גבולי.

תומר רוזנר: תעודת פטירה מנפיקים תוך כמה ימים.

איילת וסרמן: אסור שנסמוך את ידינו על תעודות כאלה שיכולות לקחת זמן.

איתן גינזבורג: למה לא 90 ימים?

תומר רוזנר: אני הייתי אומר 90 ימים.

חוה מונדרוביץ: אני אגיד למה, כי אנחנו מסתכלים על כך שבינתיים היורש מפעיל את העסק.

חוה מונדרוביץ: העסק לא סגור אלא הוא פועל וכרגע הוא פועל בלי רישיון על שמו.

חוה מונדרוביץ: הוא לא חתום על התנאים של הרישיון, זה אביו עליו השלום או לא משנה מי היה שהוא היורש שלו.

חוה מונדרוביץ: 60 ימים עסק פועל ללא רישיון.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: הוא פועל ברישיון.

איתן גינזבורג: בעל הרישיון נפטר אבל הוא פועל ברישיון.

איתן גינזבורג: הנחת העבודה היא שהתנאים מתקיימים ושהעסק פועל על פי חוק.

איתן גינזבורג: זאת הנחת העבודה.

חוה מונדרוביץ: כן, אבל אפשר להגיד שלא ננפיק רישיון חדש.

איתן גינזבורג: את זה את אומרת.

איתן גינזבורג: גם אני אומר את זה.

חוה מונדרוביץ: לא.

חוה מונדרוביץ: אני לא אומרת.

חוה מונדרוביץ: זה הרציונל כאן.

איתן גינזבורג: אני אומר את זה.

איתן גינזבורג: אם אני זורם אתך, אני אומר שהרישיון תקף וצריך לעשות שינוי של בעל העסק כי הוא נפטר אבל אי אפשר לומר אין רישיון.

חוה מונדרוביץ: נכון.

חוה מונדרוביץ: הוא צריך לחתום על התנאים ברישיון.

חוה מונדרוביץ: 60 ימים לדעתי זה פרק זמן סביר שבו בעל העסק הודיע על הפטירה, מגיש תעודת פטירה ומקבל רישיון חדש.

חוה מונדרוביץ: אין כאן פרוצדורה מיוחדת.

נפתלי קאיקוב: כבוד היושב ראש, לא קשור למשרדי ממשלה או לרשות המקומית, אנחנו רוצים להקל על אותו אבל שחרב עליו עולמו ורק רוצים שימשיך.

נפתלי קאיקוב: לפי דעתנו 60 ימים זה מעט זמן.

נפתלי קאיקוב: 90 יום נראה לנו סביר אם אנחנו מדברים על אותו אבל שצריך לעבור את כל הדרך הזאת.

איתן גינזבורג: יש מישהו שרוצה להתייחס?

איתן גינזבורג: משרד הפנים, אתם יכולים לחיות עם 90 ימים?

חוה מונדרוביץ: אני רק אומרת את המשמעות.

חוה מונדרוביץ: בינתיים בעל העסק החדש מפעיל עסק והוא לא חתום על התנאים ברישיון.

חוה מונדרוביץ: צריך לקחת פרק זמן סביר.

איתן גינזבורג: הוא מפעיל את העסק על סמך רישיון קיים ותנאים שקיימים.

תומר רוזנר: הוא מחויב בתנאים.

איתן גינזבורג: שום דבר לא השתנה, מלבד האדם.

חוה מונדרוביץ: מלבד האדם שלא חתם על התנאים.

תומר רוזנר: אם הוא לא חתם, זה לא אומר שהוא לא מחויב בהם.

איתן גינזבורג: זה לא אומר שהעסק לא מתקיים כמו שצריך.

חוה מונדרוביץ: נתנו 60 ימים.

חוה מונדרוביץ: זה חודשיים.

חוה מונדרוביץ: לדעתי זה פרק זמן סביר.

חוה מונדרוביץ: אין כאן הרבה פרוצדורה.

חוה מונדרוביץ: זאת תעודת פטירה ולקבל את הרישיון.

רועי כהן: יש עסק.

רועי כהן: מה הבעיה לתת לו 90 ימים?

רועי כהן: לא קרה שום דבר.

חוה מונדרוביץ: צריך להסתכל על המצב היום ומה אנחנו משנים.

חוה מונדרוביץ: המצב היום הוא שתוך 45 ימים הוא צריך להודיע שהעברת הבעלות עברה כדין.

חוה מונדרוביץ: זאת אומרת, הוא צריך את כל המסמכים הנוספים מעבר לתעודת פטירה.

חוה מונדרוביץ: כאן אנחנו גם הארכנו את הזמן ל-60 ימים וגם פוטרים אותו מכל שאר התעודות מלבד תעודת הפטירה שזה משהו שהוא מקבל תוך מספר ימים מצומצם.

חוה מונדרוביץ: נראה לי שצריך להסתכל על מה שהיה ועל מה שאנחנו מציעים וזאת הקלה בשני התחומים, גם משך הזמן וגם התעודות.

איתן גינזבורג: נעבור לשמוע התייחסויות.

איתן גינזבורג: לפני הממשלה, נשמע את בעלי העסקים.

איתן גינזבורג: שי ברמן מאיגוד המסעדות ואחר כך הממשלה תוכל להתייחס.

איתן גינזבורג: אני מבקש את התייחסותך רק לעניין הפטירה.

שי ברמן: בוקר טוב.

שי ברמן: אני רוצה להפנות את תשומת לבכם שכל העניין של צו ירושה וקבלתו באירוע כזה יכול לקחת הרבה יותר מ-60 ימים.

איתן גינזבורג: לא צריך צו ירושה.

איתן גינזבורג: צריך תעודת פטירה.

שי ברמן: כן.

שי ברמן: תעודת פטירה ולפעמים צו ירושה.

תומר רוזנר: לא.

תומר רוזנר: זה כל הרעיון.

שי ברמן: אני מבין.

שי ברמן: תעודת פטירה.

שי ברמן: גם האירוע הזה תוך כדי אבל של אדם ואיזשהו אירוע רגשי שאנשים נמצאים בו, אני חושב שאפשר לתת יותר מ-60 ימים, צריך לתת יותר מ-60 ימים.

שי ברמן: אני לא מצליח להבין את ההתעקשות.

שי ברמן: 60 ימים או 90 ימים, למה זה כל כך חשוב למישהו כאן לא לתת עוד 30 ימים כדי לעזור לאנשים בשעה שהם אולי בשעה הכי קשה שלהם.

שי ברמן: תודה.

עמית נשרי: בוקר טוב.

עמית נשרי: אני מסכים עם דבריו של שי, אבל בהמשך אני ארצה לדבר על הנושא של העברת בעלות, נושא עליו דיברנו בדיון הקודם.

עמית נשרי: אני אמתין עם הנושא של הפטירה.

אריק טייב: בוקר טוב לכולם.

אריק טייב: רציתי להתייחס לסעיף 33א בו נקבע שרשות הרישוי תודיע לנותני האישור על שינוי הבעלות, מתן רישיון חדש, אבל אין כאן זמן.

אריק טייב: כלומר, אנחנו מציעים שנדע תוך שבוע ימים על מתן רישיון חדש.

לירון אדלר: התקנה הכללית שמדברת גם על העברת בעלות וגם על פטירה, כתבנו שרשות הרישוי תודיע לנותני האישור על שינוי הבעלות ומתן רישיון חדש ותצרף את הרישיון.

תומר רוזנר: תוך שבעה ימים.

לירון אדלר: כן.

לירון אדלר: תוך שבעה ימים.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: גיא מור ממשרד החקלאות.

גיא מור: אני אדבר מנקודת המבט שלנו, מבחינת העסקים שמפוקחים על ידינו, כולל העוסקים במזון רגיש.

גיא מור: אין מניעה מהשטח להאריך את זה ל-90 ימים.

גיא מור: מבחינתנו זה אפשרי.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: כולם מסכימים.

איתן גינזבורג: 90 ימים.

חוה מונדרוביץ: אם אין התנגדות משאר נותני האישור, אנחנו נאריך ל-90 ימים.

איתן גינזבורג: גם אתם מסכימים.

איתן גינזבורג: כל הכבוד.

תומר רוזנר: אני מסכם את השינויים בשני הסעיפים.

תומר רוזנר: בסעיף קטן (א) אנחנו נוסיף שרשות הרישוי תנפיק רישיון חדש לבקשת משרד הפנים.

תומר רוזנר: אנחנו נשנה את המספר מ-60 ל-90 ואנחנו נוסיף בסעיף 33א את העניין של תוך שבעה ימים.

איתן גינזבורג: אני רוצה להבהיר שהנפקת הרישיון החדש לא ימנע את הפעלת העסק.

תומר רוזנר: לא.

תומר רוזנר: יראו אותו כבעל רישיון.

נפתלי קאיקוב: ב-90 הימים האלה יראו אותו כבעל רישיון.

איתן גינזבורג: שלא יהיה מצב שרשות הרישוי לא תנפיק אחרי 90 ימים את הרישיון החדש ואז יראו את המקום הזה כאילו אין לו רישיון, כמובן אם המציאו את כל המסמכים.

תומר רוזנר: רואים אותו כבעל רישיון.

תומר רוזנר: זה כתוב.

תומר רוזנר: רואים אותו כבעל רישיון בכל מקרה.

איתן גינזבורג: בסדר.

איתן גינזבורג: נמשיך.

לירון אדלר: 17ב.

לירון אדלר: תיקון תקנה 38 במקום תקנה 38 לתקנות העיקריות יבוא:

לירון אדלר: המילה "לרבות נבנה בשטחו" – יימחקו.

תומר רוזנר: זו תקנה שכיום מנוסחת בצורה מאוד דרקונית שכל שינוי בעסק ובתנאים שלו, כל דבר שמשנים בעסק, הרישיון פוקע.

תומר רוזנר: זו תקנה מאוד דרקונית וכמובן בעייתית.

תומר רוזנר: לכן אנחנו הצענו לרכך אותה במידה רבה ולומר שרק שינויים שהם שינוים מהותיים מהתנאים או אם מישהו מחליף את העיסוק או מחליף את העסק או משנה דברים שהם באמת משהו במהות וביסוד של העסק בלי לקבל על כך אישור – רק אז הרישיון יפקע.

תומר רוזנר: בכל מקרה אחר של שינוי, לא תהיה פקיעה של הרישיון ויש לנו הסדר אחר בתקנות קודמות לגבי שינויים כאלה אם הם שינויים מהותיים.

חוה מונדרוביץ: אני חושבת שכן צריך להשאיר את "לרבות נבנה בשטחו" כי יש עסקים שיש להם מספר מבנים וחשוב שלא יהיה כל שינוי בשום מבנה.

חוה מונדרוביץ: גם בשטחו, לא לכתוב שינוי מהותי אלא להשאיר שינויים בשטחו.

חוה מונדרוביץ: שטח, זאת ממש המהות.

חוה מונדרוביץ: על סמך זה נקבע אם זה תצהיר או לא.

חוה מונדרוביץ: נקבע שבעל עסק מגיש תצהיר עד 50 מטרים רבועים ואחר כך הוא מגדיל את זה ל-52 מטרים.

חוה מונדרוביץ: מבחינתו זה לא שינוי מהותי אבל זה בהחלט שינוי שהיה צריך להגיש אותו במסלול אחר.

חוה מונדרוביץ: אם הוא מחליט להקטין את המחסן, במקום שישה מטרים רבועים, חמישה מטרים רבועים, זה נשמע לנו לא מהותי אבל מבחינת משרד הבריאות זה מינימום שיש.

חוה מונדרוביץ: השטח כאן הוא משהו שאי אפשר לגעת בו.

חוה מונדרוביץ: אם אנחנו קובעים שלא יהיה תוקף לרישיון או להיתר, יש לזה משמעות פלילית.

חוה מונדרוביץ: אם הוא משנה לכאן או לכאן, לפי מה שהוא חושב אם זה מהותי או לא, בשטח, זה בעייתי ואני הייתי רוצה להשאיר "בשטחו", ללא "שינוי מהותי בשטחו".

חוה מונדרוביץ: רק "בשטחו".

לירון אדלר: בשיחות שהתנהלו, הכוונה של הסעיף הזה היא לומר שאם קיבלת רישיון למסעדה, אתה לא יכול לפתוח מספרה.

לירון אדלר: הכוונה היא שקיבלת רישיון למה שקיבלת.

לירון אדלר: לא יהיה תוקף, הרישיון פוקע.

לירון אדלר: נחשב שאתה עובד בלי רישיון ולכן צריך לעשות את זה לדברים יותר ברורים.

לירון אדלר: את הנושא של מבנים, בגלל שהוא נמצא גם בתקנות עליהן דיברנו בדיון הקודם, 9 ו-10 שאפשר לבטל, הצענו לא להשאיר את הנושא של מבנים גם באפשרות לביטול וגם באפשרות של פקיעת תוקף כדי שלא יהיה מצב שלא יודעים מה חל על מה.

לירון אדלר: הנושא של השטח, קבענו כאן שינוי מהותי.

תומר רוזנר: לגבי השטח.

תומר רוזנר: אני חושב שלגבי השטח אפשר לומר את שני הדברים שאמרה גברת מונדרוביץ להגיד שאם השינוי בשטח מביא לכך שהוא חורג מהמסלול שמדובר בו, ברור שזה לא יהיה בתוקף, או שהוא עושה שינוי בשטח שהוא שינוי משטח בתנאים שהוא צריך להיות.

תומר רוזנר: כל שינוי אחר בשטח, לדעתנו לא יכול להביא לפקיעת הרישיון.

תומר רוזנר: אם עכשיו מסעדה הוציאה עוד שולחן למרפסת, שזה אולי לא בסדר, והרחיבה את השטח, זה לא אומר שבמצב כזה צריך להפקיע את הרישיון בצורה כל כך גורפת.

תומר רוזנר: אם רשות הרישוי רוצה, כמובן היא תוכל לבטל את הרישיון במצב הזה אבל אנחנו חושבים שמצבים כאלה לא צריכים להביא לפקיעה אוטומטית של הרישיון.

תומר רוזנר: אם זה לא תנאי שנקבע ברישיון כמהותי, שהשטח שנקבע הוא שטח שנקבע לצורך מסלול או שהוא נקבע כמו הדוגמה שניתנה לגבי מחסן, מן הסתם הדבר הזה ייקבע ברישיון כשטח מינימלי של מחסן.

שי עג'מי: האם הפקיעה הזאת דורשת פעולה אקטיבית?

תומר רוזנר: לא.

שי עג'מי: אולי אפשר לא להגיד אמירה על העבריינות אבל לשים את זה כעילה, אם חושבים שזה שינוי מהותי.

תומר רוזנר: זה קיים.

תומר רוזנר: זה קיים בתקנות 9 ו-10.

תומר רוזנר: כאן מדובר על מצבים שהם קיצוניים.

לירון אדלר: זה גם בלי ביטול.

תומר רוזנר: לכן צריך לצמצם אותם למקרים הקיצוניים.

שי עג'מי: נראה לי שזה נותן לך תשובה.

שי עג'מי: זה ברור.

חוה מונדרוביץ: בסדר.

איתן גינזבורג: מקובל על כולם?

חוה מונדרוביץ: יש לנו הערה אחת.

שי עג'מי: אני חושב שזה מתחבר לכל האמירות הכלליות לגבי השינויים במסמכי הבקשה.

שי עג'מי: אני חושב שזה צריך להיות באותו מקום.

שי עג'מי: אמירה אוטומטית על פקיעה, היא בעייתית מסיבות רבות כי זה מכניס את כולם לחוסר ודאות בחיים, אם יש להם רישיון או אין להם רישיון.

שי עג'מי: .

שי עג'מי: צריך להפריד את הפקיעה האוטומטית מעילה לפקיעה אם מישהו חשב שזה מהותי או אם מישהו חשב שזה משפיע ואז אני חושב שאולי זה יכול לפתור את הבעיות של מסמכי הבקשה נושא שדנו בו בפעם הקודמת ולא סגרנו.

איתן גינזבורג: נשמע את התאחדות המלונות.

איתן גינזבורג: ניר קפלן.

ניר קפלן: שלום ובוקר טוב.

ניר קפלן: לגבי העניין הזה, אני מזכיר לכולנו שבתיקון 34 סעיף 8(א)(1) בחוק רישוי עסקים, דיברו על עבירת תכנון ובנייה שהיא מהותית ומה לא מהותי.

ניר קפלן: למשל עסק שפועל בבניין כאשר יו תר מ-30 אחוזים משטח הבניין נבנה בלי היתר או בניגוד לתנאי ההיתר, זאת נקראת פגיעה מהותית.

ניר קפלן: עבודה אסורה שהיא עבודה מסוכנת עם חומרים מסוכנים ששטחו עולה על חמישה אחוזים משטח העסק או שיש בה השפעה מהותית על אופיים של המקרקעין, זה ציטוט מהחוק, זה משהו שנקרא הפרה שהיא מהותית או פגיעה שהיא מהותית בתכליות התכנון והבנייה.

ניר קפלן: על פניו נשמע שאתם הולכים כאן להחמיר מעבר לחוק.

ניר קפלן: אני לא בא כמובן להגן על עברייני בנייה אבל אני מודע לכך שיכול להיות שבעסקים ותיקים של עשרות שנים, בעיקר עסקים משפחתיים שהנכס הוא ברשות המשפחה עשרות שנים, גם הנכס וגם העסק, לפעמים יש את הדברים שהם לא מהותיים.

ניר קפלן: איך אני יודע שזה לא מהותי?

ניר קפלן: גם כי הרשות המקומית שמבקרת בעסק במהלך אותן עשרות שנים לא הוציאה צו הריסה, צו פינוי, כתב אישום וגם הכבאות והמשטרה שמבקרים בעסקים שלנו בכל שנה, לפעמים כמה פעמים בשנה, לא שללו את הרישיון לעסק.

ניר קפלן: לכן אם אותם גורמי אישור לא מצאו שחריגות בנייה מסוימות שיתכן שיהיו בעסק או חריגות מההיתר, חריגות מינימליות, לא מצאו שזה משהו שהוא מהותי, לפי דעתי התיקון כאן מחמיר שלא לצורך.

ניר קפלן: לכן אני אשמח אם נוכל לשקול שוב את הנחיצות לעמוד על חודו של יוד בעניין הזה.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: לילך דחוח, רשתות השיווק.

לילך דחוח: רציתי להתייחס לנושא העברת בעלות שלא על דרך פטירה.

לילך דחוח: אני לא יודעת אם זה הזמן.

איתן גינזבורג: אנחנו עוד לא שם.

איתן גינזבורג: עמיר יצחקי, משרד הבריאות.

עמיר יצחקי: בוקר טוב.

עמיר יצחקי: אני רוצה להתייחס לעניין המהותי.

עמיר יצחקי: אנחנו רואים בחלק המדברים בעניין מהותי את הפעילות של העסק עצמו ולא רק איך הוא מוגדר בצו.

עמיר יצחקי: יכול להיות שיש מסעדה שהגישה תוכניות ונניח היא הגישה תוכניות והיא מבשלת רק דגים ואין לה בכלל בשר.

עמיר יצחקי: השטח לא השתנה אבל הוא התחיל להכניס פעילויות שלא היו לו קודם.

עמיר יצחקי: האם זה שינוי מהותי?

עמיר יצחקי: צריך באיזושהי דרך לנסח שהפעילות שלו תואמת למה שהוא ביקש בבקשה.

שי עג'מי: בתקנה 38 כתוב סוג העיסוק.

עמיר יצחקי: לא.

עמיר יצחקי: סוג העיסוק זאת מסעדה.

עמיר יצחקי: כשהוא מגיש את התוכנית, יכול להיות שיש לו מקום להכנת קינוחים.

עמיר יצחקי: אם אין לו, הוא לא יכול אחר כך להכין קינוחים כי אין לו את המקום.

עמיר יצחקי: בפעילות התפעולית שלו הוא שינה משהו מהותי.

עמיר יצחקי: לפעילות עצמה יש משמעות.

עמיר יצחקי: זה לא רק עניין של פיזי ושטח.

עמיר יצחקי: אתם לוקחים את זה מנקודת ראות פשטנית.

עמיר יצחקי: עסק שעובד בהכנת מזון, צריך להיות לו מדורים לפי סוג חומרי הגלם שלו ומה הוא עושה.

עמיר יצחקי: הוא קודם קיבל נניח רק ירקות שטופים ועכשיו הוא החליט שהוא שוטף ירקות, אז צריך להיות לו מקום לשטיפת ירקות.

עמיר יצחקי: אם אין לו, הוא שינה באופן מהותי את פעילותך העסק שלו.

איתן גינזבורג: אתה מבין למה אי אפשר להוציא רישיון בישראל.

איתן גינזבורג: בדיוק בגלל הדברים האלה.

נפתלי קאיקוב: מה זה שונה מהיום?

נפתלי קאיקוב: אתה מבין מה הוא אומר?

איילת וסרמן: סוג העיסוק הזה כמו שאתה מתאר מתואר במסמכים שלו.

איילת וסרמן: יש גם סוג עסק וגם סוג העיסוק.

איילת וסרמן: שני הדברים כתובים.

עמיר יצחקי: לא.

עמיר יצחקי: הדברים האלה הם בדיוק החלק של תוכנית העסק, המפה המצבית, הפרשה הטכנית שהוא מצרף.

עמיר יצחקי: זה ביחד כולו מציין את הפעילות של העסק ולכן הוא צריך להתייחס גם לנושא של המסמכים הנוספים והפעילות.

עמיר יצחקי: אם הוא עשה שינוי במסמכים, בפעילות שלו בהתאם למסמכים שהוא הגיש, הוא שינה באופן מהותי.

שי עג'מי: התקנה מדברת על פקיעה אוטומטית.

שי עג'מי: אני לא חושב שזה מתאים לפקיעה אוטומטית.

שי עג'מי: אתה מדבר על הפרה של תנאי ברישיון, שזה אפשר לבטל וכולי וכולי, אבל כאן זאת פקיעה אוטומטית.

שי עג'מי: זה הסעיף המדובר.

עמיר יצחקי: מה זאת אומרת?

עמיר יצחקי: הוא החליט להכין מזון מן החי שלא היה לו קודם.

עמיר יצחקי: זה לא מהותי?

עמיר יצחקי: רק השטח?

שי עג'מי: לא אמרתי מהותי.

שי עג'מי: אני אומר שמדובר כאן בפקיעה אוטומטית.

שי עג'מי: אדם עם רישיון הופך ברגע אחד, בלי שאף אחד עשה כלום ובלי שמישהו דיבר אתו, לאדם בלי רישיון.

עמיר יצחקי: כאשר מעבירים בעלות, הבן אדם צריך להתחייב לאותה פעילות שהייתה לו קודם.

שי עג'מי: זאת לא העברת בעלות.

שי עג'מי: זאת תקנה כללית.

לירון אדלר: התקנה גם מדברת על השינויים.

לירון אדלר: התקנה כולה אומרת ש"ניתן רישיון או היתר לעסק ולאחר מכן חלו שינויים מהרשום ברישיון עסק או ההיתר והמסמכים המצורפים לו, לגבי סוג העסק, הבעלות בו, מיקומו וסוג העיסוק או שינוי מהותי בשטחו, לא יהיה תוקף לרישיון או להיתר".

לירון אדלר: אנחנו מתייחסים לשינויים לעומת מה שכתוב במסמכים.

עמיר יצחקי: סליחה, אבל לא הבנתי את הטיעון.

תומר רוזנר: נקריא לך את התקנה שוב.

תומר רוזנר: התקנה היא תקנה כללית שלא מתייחסת להעברת בעלות אלא לכל עסק שמתנהל.

תומר רוזנר: זו תקנה שקיימת היום, היא מאוד דרקונית ואנחנו מנסים לרכך אותה, מתי פוקע הרישיון.

לירון אדלר: לתקנה קוראים שינויים בעסק: "ניתן רישיון או היתר לעסק ולאחר מכן חלו שינויים יסודיים מהרשום ברישיון בעסק או ההיתר במסמכים המצורפים לו לגבי סוג העסק, הבעלות בו, מיקומו וסוג העיסוק או שינוי מהותי בשטחו – לא יהיה תוקף לרישיון או להיתר".

עמיר יצחקי: הבנתי.

עמיר יצחקי: זאת אומרת, זה כולל המסמכים שהוגשו.

תומר רוזנר: ודאי.

איילת וסרמן: אנחנו חושבים שההגדרה היא טובה ואנחנו חושבים שצריך להעתיק אותה גם לסעיפים 9 ו-10.

איילת וסרמן: אני חושבת שזה מגדיר בצורה נכונה וברורה מה זה שינוי מהותי, כולל 10(ג).

תומר רוזנר: את סעיף 10 עוד לא סגרנו.

שי עג'מי: אני חושב שאפילו צריך לרדד את זה עוד כי מדובר כאן על פקיעה אוטומטית.

שי עג'מי: אני לא חושב שהם מספיק מבינים.

שי עג'מי: זאת לא עילה לביטול אלא זאת פקיעה אוטומטית שאם כתוב לך במסמכים, בעשרות המסמכים שאתה צריך להגיש עם המפרט, שכתבת שם שהאסלות עשויות מחרסינה והחלפת אותם, הרישיון פקע.

תומר רוזנר: לא.

נפתלי קאיקוב: אנחנו מדברים על אמון בין רשות לבין עסקים.

נפתלי קאיקוב: שינוי מהותי, כמו שאמר תומר רוזנר בדיונים הקודמים, אם עסק הוציא כמה שולחנות החוצה, זה לא שינוי מהותי.

נפתלי קאיקוב: עדיין המסעדה נשמרת.

נפתלי קאיקוב: אבל אם בן אדם עשה שינויים בתוך העסק שהם שינויים דרמטיים, אם יש לו קיוסק והפך אותו למסעדה, זה שינוי מהותי.

נפתלי קאיקוב: לכן יש הבדל בין שינוי מהותי ושינוי לא מהותי.

שי עג'מי: אבל השינוי המהותי הוא בשטח.

לירון אדלר: יש כאן כמה קריטריונים שהם מהותיים למהות העסק.

לירון אדלר: סוג העסק והמהות שלו, מי הבעלים שלו, איפה המיקום שלו וסוג העיסוק.

שי עג'מי: אבל כתוב בהתחלה שינויים מהרשום ברישיון העסק.

תומר רוזנר: בדברים האלה.

לירון אדלר: שינויים מהרשום ברישיון לגבי סוג העסק, הבעלות בו, מיקומו וסוג העיסוק.

שי עג'מי: בסדר.

איתן גינזבורג: יש עוד הערות לגבי זה?

איתן גינזבורג: אין.

תומר רוזנר: אם כן, נסכם.

תומר רוזנר: במקום "שינוי מהותי בשטחו", לבקשת משרד הפני, נשנה את זה כך שזה שינוי בשטח שמשפיע על מסלול הרישוי, או על פריט הרישוי שנכלל בו, או שהוא שינוי משטח שנקבע במפורש כתנאי בתנאי הרישיון.

איתן גינזבורג: שטח כמפורש, יגידו עכשיו שכל דבר כזה הוא שינוי.

תומר רוזנר: אם יש שטח שנקבע, כמו שאמרה גברת מונדרוביץ בדוגמה של התנאי של שטח מינימלי של מחסן, אם הוא מקטין מעבר לדרישה המינימלית שנקבעה, זה שינוי מהותי.

תומר רוזנר: כדי להגדיר מהו שינוי מהותי, אפשר להגיד שינוי משטח מזערי או מרבי שנקבע בתנאי הרישיון.

תומר רוזנר: אם נקבע ברישיון שטח מזערי או מרבי של משהו מסוים.

איתן גינזבורג: מזערי או מרבי, זה בסדר.

איתן גינזבורג: אבל זה צריך להיות חלק מתנאי הרישיון.

תומר רוזנר: כן.

תומר רוזנר: אם זה נקבע בתנאי הרישיון.

רוני סורקיס: בוקר טוב.

רוני סורקיס: שלום לאדוני יושב ראש הוועדה ולכל הנוכחים.

רוני סורקיס: אני חושב שמה שאנחנו רואים כאן כרגע זה בעצם סוג של סמן וסוג של מצביע למה שקורה בשטח.

רוני סורקיס: אני רוצה ברשותך לציין שאנחנו נמצאים למודי ניסיונות בתהליכי רפורמות ובכל מיני תהליכים שהיו אמורים לבוא לטובת הציבור שלא צלחו.

רוני סורקיס: אני מאוד מאוד חושש שאנחנו כרגע מקבלים איזשהו דבר שקורה בשטח.

רוני סורקיס: ברשותך, בסוף 2015 בחסות חוק ההסדרים נישא על גבי ההילה של רפורמת הקורנפלקס חוקק חוק ההגנה על בריאות הציבור שמטרתו הייתה להנגיש מזון למדינת ישראל במחירים סבירים ובתוך כל התהליך הזה חברים טובים ואנחנו ניסינו להכניס איזשהו שבב קטן של זיקה למה שנאמר ואנחנו הצלחנו בשיתוף ובהסכמת כולם, ואני מצטט, שמטרת החוק היא "לקבוע מידות לאיכות תקינות ובטיחות מזון בהתאם למקובל בהסדרה במדינות המפותחות לרבות בתקנים בין-לאומיים מקובלים לפיקוח המבוסס על ניהול סיכונים".

רוני סורקיס: כאשר אנחנו מדברים לדוגמה על מסעדה, מהי מסעדה?

רוני סורקיס: היום היא מכינה דגים ומחר היא תכין קוסקוס ומחרתיים היא תכין סטייקים ותבשל בסיר כמו שעושה כל אם בבית.

רוני סורקיס: במדינת ישראל יש משהו שקוראים לו תיאוריית המדורים.

רוני סורקיס: לכן במסעדה לצורך העניין יש לך מדור שבו מותר לך לצורך העניין לעבד את הדגים וזה מדור דגים.

רוני סורקיס: בכל העולם מה שעושים, נותנים הנחיות כיצד מסעדה צריכה לפעול.

רוני סורקיס: זה הכול.

רוני סורקיס: יש כללים.

רוני סורקיס: בהחלט מקובל שבמדור או במשטח עבודה – זה בסך הכול לוח עבודה – שפרסת עליו היום דגים, אחר כך, לאחר שתנקה ותבצע את הפעולות כפי שהגדירו לך, תוכל לעשות סטייקים או קציצות או כל דבר כזה.

רוני סורקיס: בעצם כאשר אתה מתחיל לקבע במפרטים אחידים, בתוכניות כאלה סגורות ובתיאוריות מדורים שאתה סגור וכבול לכל פעילות שלך, כל שינוי הופך להיות מהותי.

רוני סורקיס: עד שאנחנו לא נזכה לשינוי גישה מצד הרגולטור שאחראי על זה, והרגולטור הזה, חייבים לציין ונגיע לזה אולי בהמשך, הרגולטור הזה בעצם מיוצג על ידי ארבעה גופים בשטח שזה דבר שבכלל לא ניתן לגישור, בכל פעילות שאתה תעשה בעסק של מזון, בכל תנועה קטנה, ניתן לבוא ולטעון שזה מהותי.

רוני סורקיס: לכן הדבר הזה הוא מאוד מאוד מורכב וזה גורם לחשיפה לעסקים.

רוני סורקיס: אנחנו חייבים לדעתי לדון בדבר הזה, לראות מה שורש הבעיה - דיבר כאן עמיר יצחקי, ממונה על בריאות הסביבה – האם בעצם מסעדה שהיום עשתה דגים בשעתיים הראשונות ומחר רוצה באותו מקום לעשות שניצלים, האם היא יכולה או לא.

רוני סורקיס: אני מצפה לתשובה הזאת.

רוני סורקיס: אני חושב שברגע שנבהיר את הסוגיה הזאת, אנחנו נבין היכן עומדים העסקים היום ובאיזה מגבלות הם עומדים.

רוני סורקיס: כמעט בכל תנועה שלהם הם חורגים ממה שאושר להם.

רוני סורקיס: אני רוצה לציין שעסק של מזון הוא עסק דינמי.

רוני סורקיס: יש ביקושים, יש חידושים, יש מוצרים חדשים, יש מוצר שהלך בהתחלה והיום מורידים אותו.

רוני סורקיס: לכן אני מבקש שנדון בשאלה מה זה שינוי מהותי בעסק של מזון בתוך הפנים שלו ומדוע אין כללים ברורים כיצד לעשות את זה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: דניאל פינטו מהתאחדות התעשיינים.

דניאל פינטו: אני רוצה להתייחס לכל העניין של השינוי המהותי.

דניאל פינטו: אני מזכיר לכם שבתיקון 34 - כמו שניר קפלן הדגיש - יש התייחסות בחוק.

דניאל פינטו: אתם נכנסים ופותחים את זה מחדש, זה לא נכון.

דניאל פינטו: עשינו חשיבה בעניין עוד בסוף 2018.

דניאל פינטו: אני מציע שכן תיצמדו לתיקון ולמה שרשום בחוק ולא לנסות למצוא הגדרות אחרות ושונות למה הוא שינוי מהותי בעסק.

ליאורה עופרי: שלום.

ליאורה עופרי: אני מציעה להשאיר את הנוסח כפי שהונח על שולחן הוועדה.

ליאורה עופרי: אני מבקשת להשאיר את המלים "שינוי מהותי בשטחו".

ליאורה עופרי: אני חושבת שזה הכי פשוט וזה רחב.

ליאורה עופרי: אם יש עניין לנותני האישור אחרים להוריד את המילה "מהותי", אנחנו לא נתנגד.

ליאורה עופרי: אני חושבת שלהשאיר את המילה "בשטחו", זה הכי פשוט.

ליאורה עופרי: זה כולל גם את המבנים שנמצאים בשטח.

ליאורה עופרי: אלה יכולים להיות כמה מקומות שמשמשים את העסק ולא רק במקום אחד.

ליאורה עופרי: זה כולל גם תשתיות שהוא מקים ומנהל.

ליאורה עופרי: מבחינתנו להשאיר את המילה "בשטחו" ולא מזערי ולא מרבי ועוד כל מיני הצעות.

ליאורה עופרי: לא הבנתי מהי ההצעה הסופית של הוועדה.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: אחרון הדוברים בסבב הזה יהיה תומר חזות מכבאות.

תומר חזות: בוקר טוב.

תומר חזות: הנוסח לדעתי מעורר בעיה וכרגע אני לא רואה פתרון.

תומר חזות: סידורי בטיחות אש זאת פרופסיה כבדת משקל מאוד מורכבת.

תומר חזות: יש אנשי מקצוע שיושבים וכותבים את הדברים ברישיונות עסק ובתנאים ויכול להיות שינוי שלכולנו כאן נראה שינוי מאוד מינורי, הוספתי איזושהי דלת זכוכית אבל היא חוסמת את פתח שחרור העשן, העליתי את גובה האחסנה משלושה מטרים לארבעה מטרים ועכשיו המתזים לא יעילים, הזזתי קיר פנימי ועכשיו המתז לא יעיל.

תומר חזות: יש הרבה שינויים שהם שינויים קריטיים, שינויים מסכני חיים.

תומר חזות: השינוי שמוצע כאן בסעיף נראה לי מאוד בעייתי.

תומר חזות: תוך כדי אני מנסה לחשוב על רעיון.

תומר חזות: אני אשמח אם אחרי "שינוי מהותי בשטחו" יהיה אפשר להוסיף "וכל פגיעה בסידורי בטיחות האש שנקבעו ברישיון או בהיתר" או משהו בנוסח הזה.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: אי אפשר שכל אחד יכניס את התחום שלו.

תומר חזות: זה ברור לי אבל יש שינויים שהם נראים לנו שינויים פנימיים שלא טעונים היתר ולא נראים לנו משהו קריטי, אבל זה פוגע באזרחים ובעלי העסקים לא מבינים את המשמעות של שינוי כזה.

תומר חזות: לכן היה חשוב שכל שינוי בהיתר יוביל לבטלות כדי שהם יבינו את המסוכנות של זה.

תומר חזות: אי אפשר לסמוך עליהם שהם יהיו אנשי המקצוע להחליט איזה שינוי הוא בסדר ואיזה שינוי הוא לא בסדר.

איילת וסרמן: לכן יוצאים לביקורת.

תומר חזות: אבל מה לעשות, ידינו קצרה.

תומר חזות: אי אפשר להגיע לכל העסקים כל הזמן וחשוב להבין שלא כל שינוי אפשר לעשות.

תומר חזות: זה היה הרעיון.

תומר חזות: לפחות להחזיר את המלים...

תומר חזות: לתוכו כי שינוי מבני אני עוד מסוגל לתפוס ולהגיד שזה שינוי מבני.

חוה מונדרוביץ: אני מציעה שמה שהציע קודם תומר לגבי השינוי שקשור לפריט, למסלול ולתנאי ברישיון אבל שלא נכתוב מרבי או מזערי כי זה מצמצם את האפשרויות.

חוה מונדרוביץ: כל שינוי בשטח שקשור לתנאי הרישיון.

תומר רוזנר: שטח שנקבע כתנאי ברישיון?

חוה מונדרוביץ: כן.

לירון אדלר: שלגביו נקבעו תנאים ברישיון.

שי עג'מי: זאת פקיעה אוטומטית.

עמיחי פישר: זה הפוך בבסיס.

עמיחי פישר: פקיעה אוטומטית, אלה המקרים הכי קיצוניים שאפשר.

עמיחי פישר: זאת לא פקיעה אוטומטית על כל דבר ואז נראה מתי לא.

שי עג'מי: אני לא יודע באיזה רישיון יש פקיעה אוטומטית.

עמיחי פישר: זה מנגנון נורא דרקוני.

חוה מונדרוביץ: אם יש שטחים שהם קבועים כתנאים ברישיון ועושים בהם שינוי, אז כן.

איילת וסרמן: גם ברישיון רכב, כשאתה מקבל רישיון על רכב מסוים, אתה לא יכול לנהוג ברכב אחר.

איילת וסרמן: הנושא של השטח, כמו שחוה אמרה, חלק מהפריטים בצו הם חלק מהתיאור של העסק שמופיע בצו או פריט רישוי.

איילת וסרמן: זה מתואר לפי השטח.

איילת וסרמן: הרבה פעמים זה קשור לסוג העסק.

נפתלי קאיקוב: אבל אם השטח המינימלי הוא 30 מטרים ויש לו רצף של 100 והוא החליט לצמצם בעקבות הקורונה ל-70, גם בשביל זה את עכשיו תבטלי לו את העסק?

נפתלי קאיקוב: זה מה שאת אומרת.

נפתלי קאיקוב: היא אומרת כל שינוי של שטח.

תומר רוזנר: אני לא מקבל את זה.

תומר רוזנר: היא אמרה משהו אחר.

תומר רוזנר: היא אמרה שאם אחד מנותני האישור קבע או רשות הרישוי אמרה שהעסק הזה חייב להיות 100 מטרים, חייב, הוא לא יכול להיות פחות והוא שינה ל-70, אז כן.

תומר רוזנר: אם היא אמרה לו שטח מינימלי 30 והוא עשה 10, אז בשינוי ל-70 היא עדיין תוכל לבטל כי זה העסק שהוא הציג לה ועכשיו הוא משנה אותו אבל זאת לא פקיעה אוטומטית.

שי עג'מי: צריך לחדד את הניסוח למקרה כזה כי יש הרבה אמירות על שטח בתנאי הרישיון.

שי עג'מי: לדוגמה, הוא אומר שטח המטבח שלו כמו שהעתיק אותו הוא 30 מטרים.

שי עג'מי: עכשיו הוא הפך אותו ל-25 מטרים.

שי עג'מי: יכול להיות שהוא שעשה עבירה.

שי עג'מי: אנחנו לא מתנגדים לזה אבל יש פקיעה אוטומטית?

תומר רוזנר: אם קבע משרד הבריאות שמסעדה של איקס סועדים צריכה להיות עם מטבח של מינימום 100 מטרים, אז כן.

שי עג'מי: אבל איך תדייק את הפקיעה האוטומטית רק על הדבר הזה?

תומר רוזנר: אם משרד הבריאות קבע בתנאים שלו.

תומר רוזנר: אתה אמרת שאתה רוצה להסעיד 200 סועדים, הוא אומר לך שהמטבח שלך צריך להיות 100 מטרים.

שי עג'מי: את זה אני מבין אבל לגבי אוטומטית, כשאתה אומר את האמירה הזאת זה מכניס גם את כל הדברים שהם לא כאלה תנאי סף.

שי עג'מי: במצב שאתה מתאר אותו, אני מסכים אתך, אבל באמירה הרחבה אתה עלול להכניס פנימה גם דברים אחרים שהם לאו דווקא זה.

עמיחי פישר: צודק.

עמיחי פישר: כל שינוי קטן אתה תכניס.

תומר רוזנר: כמו למשל?

חוה מונדרוביץ: אם קבעו שטח, זה היה משמעותי.

חוה מונדרוביץ: לא סתם קובעים את זה.

שי עג'מי: יש הרבה אמירות שהן לאו דווקא משמעותיות.

תומר רוזנר: תן לי דוגמה.

איילת וסרמן: שינוי מהותי בשטח, אני חושבת שזה מספיק ברור.

איילת וסרמן: אני חושבת שככל שנוסיף על זה, נלך כאן לאיבוד.

איילת וסרמן: זה יותר מברור מה זה שינוי מהותי בשטח.

איילת וסרמן: אנחנו יודעים מתי אנחנו יכולים לתת הקלות על שטחים, אנחנו יודעים מתי לא ואני חושבת שנדע לצלוח את העניין הזה.

איילת וסרמן: אם נוריד את ה"מהותי וכל שינוי בשטח", אנחנו נימדד על כל סנטימטר ועל כל מטר.

איילת וסרמן: חבל.

איילת וסרמן: לשם מה?

עמיחי פישר: זאת תהיה אכיפה בררנית.

איילת וסרמן: הגדרה מצוינת.

איילת וסרמן: אנחנו יכולים לעבוד אתה.

איילת וסרמן: אנחנו מרגישים שאנחנו יכולים לעבוד אתה.

איילת וסרמן: הדבר היחיד שאנחנו אומרים הוא שנשווה אותה.

איילת וסרמן: בעינינו היא טובה ובוא נשווה אותה ל-9 ו-10.

חוה מונדרוביץ: בעינינו זה עמום מדי כי יש לזה משמעות פלילית.

תומר רוזנר: נכון.

תומר רוזנר: היא צודקת.

קריאה: תומר, תציע משהו.

תומר רוזנר: אנחנו הצענו שני דברים.

תומר רוזנר: אם השינוי בשטח משנה את המסלול או את הפריט, זה מהותי.

תומר רוזנר: זה ברור.

תומר רוזנר: דבר שני, אם בתנאי הרישיון נקבע במפורש שטח שצריך להיות, בין אם זה שטח מרבי, שטח מזערי או שטח ספציפי, אם אתה חורג מהשטח שקבעו במפורש ברישיון, אז כן.

חוה מונדרוביץ: עלינו זה מקובל.

שי עג'מי: אבל מה זה הרישיון?

שי עג'מי: הרישיון זה כל המפרטים.

תומר רוזנר: נכון.

תומר רוזנר: יש את הדוגמאות שנתנה גברת מונדרוביץ לגבי עסקי מזון.

תומר רוזנר: אומר משרד הבריאות שבעסק כזה הוא רוצה מחסן מינימום שישה מטרים.

תומר רוזנר: כך הוא רוצה.

חוה מונדרוביץ: תראה גם את כל המפרטים של הכבאות.

חוה מונדרוביץ: עד 50 מטרים רבוע הם קובעים שזה יהיה מינימום של מערכות, מ-50 עד 100 יש קצת יותר, מעל 100 יותר.

חוה מונדרוביץ: זאת אומרת, הכול כאן מאוד תלוי בשטחים.

חוה מונדרוביץ: לכן זה קריטי.

איילת וסרמן: זה בסדר שכותבים שהשטח שמוגדר על פי סוג העסק.

איילת וסרמן: העניין הוא שאתה אומר השטח שמופיע ברישיון.

תומר רוזנר: לא.

תומר רוזנר: לא השטח שמופיע ברישיון.

איילת וסרמן: אם שמעתי לא טוב, בסדר.

עמיחי פישר: הוא אומר שהוא תנאי.

איילת וסרמן: העיקר לא השטח שמופיע ברישיון.

עמיחי פישר: שהוא תנאי.

איתן גינזבורג: ישראלה מני מאיגוד לשכות המסחר.

ישראלה מני: רציתי להתייחס למה שאיילת אמרה עכשיו.

ישראלה מני: צריך להבין שאם אנחנו מדברים למשל – ורוני התייחס לזה – למשרד הבריאות, כל מחוז או כל מפקח במשרד הבריאות עושה מה שהוא רואה לנכון.

ישראלה מני: אין כל אחידות בתפיסת עולם.

ישראלה מני: קיבלנו עכשיו בקשה לדחייה של הפרטים האחרים, אז נראה שאין מפרטים אחרים באופק.

ישראלה מני: מה שאנחנו עלולים לקבל הבקשה של חוה זה שתהיה החמרה בכל העברות הבעלות על בסיס השריפים שמסתובבים מסביב וזה מאוד מטריד אותנו כי לכל שריף כזה, גם כך יש לנו הרבה מאוד עלויות בגין ההתנהלות הלא אחידה הזאת.

ישראלה מני: זה מאוד מטריד אותנו ואנחנו מבקשים שהנוסח יהיה הרבה יותר ברור, הרבה יותר פשוט ופחות נתון לשיקול דעתו של נותן האישור בשטח.

איתן גינזבורג: אני עובר בין כולם כי זה מאוד חשוב לאנשים וטוב שיישמעו.

שי ברמן: התנאי הראשון שתומר הציע בהחלט מקובל עלי.

שי ברמן: אני חושב שהתנאי השני הוא מאוד בעייתי כי הוא מאפשר טולרנטיות מאוד גדולה לנותני האישור ואנחנו יודעים שזה מקור הבעיה.

שי ברמן: כמו שרוני אמר, הבעיה היא המפרטים אבל מכיוון שאנחנו היום לא דנים במפרטים עצמם – והזכיר עמיר יצחקי את הנושא של המדורים שאף פעם לא הבנו אותו, אבל זאת לא מהות הדיון היום – התנאי הראשון שהציע תומר הוא בהחלט תנאי שצריך לספק את כולם.

שי ברמן: אני רוצה להזכיר לכם, גם לאנשי כיבוי אש וגם לאנשי משרד הבריאות, בטח כיבוי אש שמגיעים אלינו פעם בשנה לבדוק, אתם תמיד מוזמנים לבדוק.

שי ברמן: גם אנשי משרד הבריאות יכולים לבוא ולבדוק.

שי ברמן: במידה ויש שינוי שלא מאפשר לנו או שהוא שינוי מהותי שמשנה את ה-DNA של העסק, יכולים לקחת לנו את הרישיון.

שי ברמן: המצב הזה שבו כולנו בני ערובה בגין זה שהם לא יכולים לבדוק אותנו, זה צריך לעבור מן העולם.

שי ברמן: מספיק עם זה.

שי ברמן: מה שאומר תומר מכיבוי אש, שהם לא יכולים לבוא לבודק, חבר'ה, אנחנו לא אשמים שאתם לא יכולים לבוא לבדוק.

שי ברמן: תבואו ותבדקו.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: צודק.

איתן גינזבורג: נראה לי שאפשר להתכנס להצעה של תומר.

איתן גינזבורג: תפרט אותה.

תומר רוזנר: בנוסח כפי שמופיע בפני הוועדה, במקום "שינוי מהותי בשטחו של העסק" אנחנו נכתוב "שינוי בשטחו של העסק שיש בו כדי לשנות את פריט הרישוי או את מסלול הרישוי בו הוא הלך" – אנחנו כמובן ננסח את זה בניסוח משפטי – "או שינוי בשטח שנקבע במפורש בתנאי רישיון העסק" - לא ברישיון כי בכל רישיון יש שטח - "כשטח מרבי או שטח מזערי שצריך להיות בעסק".

איתן גינזבורג: בסדר.

איתן גינזבורג: מתקדמים.

לירון אדלר: 17ג.

לירון אדלר: הוספת תקנה 38א אחרי תקנה 37 לתקנות העיקריות יבוא: "38א.

לירון אדלר: הגשה מקוונת

לירון אדלר: הגיש בעל עסק בקשה או מסמכים באופן מקוון כאמור בתקנת משנה (א) –

לירון אדלר: תעביר רשות הרישוי את הבקשה והמסמכים שהוגשו לה גם לנותני האישור בדואר אלקטרוני ואם הוגשו לה באופן מקוון אחר, יועברו, כאמור, אם הסכים לכך נותן האישור".

לירון אדלר: ב-(2) כתבנו שאם ההעברה מקוונת בדואר אלקטרוני כפי שקיים היום, נותן אישור לא יוכל להגיד שהוא לא מקבל באופן הזה.

לירון אדלר: בגלל שרצינו להגיש את התקנה פתוחה גם לאפשרויות מקוונות אחרות בעתיד, אם יהיו אמצעים מקוונים אחרים שעובדת אתם רשות הרישוי, ההגשה שלהם לנותן האישור תהיה רק אם זה יהיה בצורה מוסכמת.

איתן גינזבורג: זה דבר שאני התעקשתי עליו בשיחות.

איתן גינזבורג: הסיפור הזה של הגשת בקשות בחמישה עותקים, אחר כך שלושה עותקים, או בפקס, זה דבר שצריך לעבור מן העולם.

איתן גינזבורג: אין שם סיבה שאם היום מגישים היתרי בנייה בצורה מקוונת, רישוי עסק לא יקבל מענה בצורה מקוונת.

איתן גינזבורג: הייתי מציע בהזדמנות הזאת לבקש ולהציע למשרד הפנים להוביל מהלך של מערכת אחידה לכל הרשויות המקומיות, כמו הסיפור של תכנון ובנייה, שגם יהיה מסלול ותוכנה אחידה לכל הסיפור של רישוי עסקים.

איתן גינזבורג: זה יקל על כולם.

איתן גינזבורג: לא כל רשות תבקש עותקים אחרים בדרכים אחרות.

איתן גינזבורג: יש מערכת אחת.

איתן גינזבורג: חוה, זה לפתחך.

איתן גינזבורג: יש מערכת אחת מקוונת שצריכה להיות ממשלתית אם תרצי בה כולם יוכל לעבוד על פיה, בדיוק כפי שקורה בתכנון ובנייה.

איתן גינזבורג: לכם גם תהיה גישה למערכת הזאת ותוכלו לעשות בקרה מלמעלה ולראות איך היא עובדת, תוכלו לראות קצבי עבודה של רשויות, להבין מה קורה.

איתן גינזבורג: זה כלי חשוב שבעידן הדיגיטלי שאנחנו עמוק בתוכו, בטח בתקופת קורונה, צריך לשים לב לדבר הזה.

איתן גינזבורג: אני מציע לכם, תלמדו מה עשו במינהל התכנון ותאמצו את זה גם לרישוי עסקים.

תומר רוזנר: אני חייב לומר שהניסיון מתחום התכנון הוא לא כזה מוצלח.

איתן גינזבורג: זה לא מוצלח כי הם רצו לפתור את כל הבעיות.

איתן גינזבורג: אבל זה מוצלח בהקשר הזה שהיא אחידה ואין גחמות בוועדות מקומיות.

איתן גינזבורג: זה נכון שהמערכת מסורבלת אבל זה מה שנקרא אדריכלי מערכת ובתרבות הישראלית כל אחד רוצה את כל האישורים בתוך הדבר הזה, זה יוצר סרבול.

תומר רוזנר: כאשר הם יעשו את המערכת של רישוי עסקים כמו שאדוני ביקש, ילמדו את הלקחים מהדברים הלא טובים שקרו.

חוה מונדרוביץ: כבר למדנו לקחים.

חוה מונדרוביץ: אחד הלקחים הראשונים הוא שלא מחליפים את המערכות לכל רשויות נותני האישור.

חוה מונדרוביץ: כל רשות רישוי וכל נותן אישור יישאר עם המערכות ובונים משהו ברקע שיתממשק בין המערכות.

חוה מונדרוביץ: זאת הייתה אחת התובנות שהבנו.

איתן גינזבורג: אבל ההגשה חייבת לעבור להיות מקוונת ולא עם הרי דפים וצילומים שדורשים מאנשים.

תומר רוזנר: משהו ששכחנו להוסיף בתקנה 38א.

תומר רוזנר: בסוף להוסיף תנאי נוסף, תנאי מספר (3) שאם אדם מגיש מסמכים בצורה מקוונת, הוא חייב לשמור אצלו עותק מקור.

תומר רוזנר: זאת אומרת, אם מדובר עליו בתצהיר שהוא חתם לפני עורך דין, שיהיה אצלו עותק המקור למקרה שרשות הרישוי או מישהו ירצה לעשות ביקורת.

איתן גינזבורג: בסדר.

איתן גינזבורג: נעבור להתייחסויות.

איתן גינזבורג: מישהו רוצה להתייחס לזה?

איתן גינזבורג: תומר מור, מסעדנים חזקים ביחד.

תומר מור: שלום.

תומר מור: חברים, אני מברך על הוועדה ועל הפעילות שלה.

תומר מור: תודה רבה על ההזדמנות.

תומר מור: אנחנו מסתכלים מהצד ועוקבים ומתנהלים גם מול איגוד רישוי עסקים לאורך התקופה כדי להיטיב את מצב המסעדנים ומצב ההתנהלות של רישוי עסקים.

תומר מור: אנחנו מבקשים, ככל שניתן בנקודה הזאת, צריך להבין שהסיטואציות האלה כיום אצל רישוי עסקים, אצל המסעדנים, מתגברת בזה שהעלויות הכספיות של המסעדנים שמוציאים כספים רבים כדי לקבל רישוי עסק, מהרבה מאוד אנשי מקצוע חיצוניים, הוא מאוד משמעותי.

תומר מור: הדבר הזה נובע בגלל הבירוקרטיה.

תומר מור: המועדים שקיימים לקבלת ההיתרים אל מול הרשויות שצריכות לאשר אותם, במידה והזמן מתארך, אל תשכחו שכיום קיימת חובה שכל חצי שנה אם עסק מתנהל ללא רישיון, הוא נאכף והדבר הזה מביא לתביעה.

תומר מור: הזמנים חייבים להיות קריטיים וחייבים להתייחס לזמנים האלה כדבר קדוש.

תומר מור: צריך לייצר את הדיפולט, כמו שנקבע ונאמר, שבמידה והרשות לא חוזרת לרישוי ולא מאפשרת בזמנים שנקבעו, הדיפולט צריך להיות אישור.

תומר מור: אנחנו יודעים ובטוחים שהרשויות יכולות לשפר את הזמנים בהם הן מבקשות.

תומר מור: 14 ימים זה בהחלט דבר ריאלי, אפילו 30 עם הארכה.

תומר מור: ככל שאנחנו יכולים לקבל את הזמנים המקוצרים, הדבר משמעותית יעזור מאוד לבעלי העסקים.

תומר מור: בעלי העסקים, ברגע שהם פותחים את העסק שלהם, ההתעסקות ברישוי עסקים היא מרכיב מאוד משמעותי גם בזמן, גם בעלויות ובסופו של דבר גם בבירוקרטיה.

תומר מור: מתוך המקום הזה ככל שאפשר לקצר את הזמנים, הדבר הזה ייטיב גם כלכלית וגם מבחינת האחוזים של רישוי עסקים.

איתן גינזבורג: מה אתה מציע?

איתן גינזבורג: דיברת עכשיו על הרפורמה באופן כללי ואנחנו במרכים.

איתן גינזבורג: קונקרטית לעניין הגשה מקוונת, אם יש לך עמדה בעניין.

תומר מור: לגבי ההגשה המקוונת היא בהחלט נכונה וראויה וצריך לקדם אותה.

תומר מור: אנחנו חושבים שניתן להתחיל את כל התהליך הזה ברמה של הגשה מקוונת ולייתר את כל סוגי ההגשות האחרות.

תומר מור: הדבר הזה מועדף ועדיף.

תומר מור: חשוב לומר שיש חסמים בהגשה מקוונת.

תומר מור: ההגשה המקוונת היום מותרת רק לאנשי מקצוע ספציפיים.

תומר מור: זאת אומרת, בעל עסק היום לא יכול באופן עצמאי להגיש את ההגשה המקוונת לבד והוא שוב צריך להיעזר באנשי מקצוע.

תומר מור: מתוך המקום הזה צריך לפתוח את ההגשה המקוונת לכולם ולעשות אותה כמה שיותר פשוטה וכמה שיותר ברורה ויעילה לכולם.

איתן גינזבורג: אני צריך שתסביר את זה.

איתן גינזבורג: מה הכוונה שזה מסורבל וזה לא נגיש לכל אחד?

איתן גינזבורג: תסביר.

תומר מור: בהגשה מקוונת אתה צריך להגיש מספר מסמכים רבים כולל כל מה שקשור לנושא של הנדסה, תוכנית עסק וכיוצא בזה.

תומר מור: כשאתה מנסה להיכנס, אתה צריך לעבוד עם בעל מקצוע.

תומר מור: הדבר הזה, ככל שניתן לאפשר את זה לבעלי עסקים פרטיים לעשות את זה באופן עצמוני ולייתר את בעלי המקצוע בתהליך, הדבר הזה יבורך.

איתן גינזבורג: לא הבנתי איך זה קשור.

איתן גינזבורג: הגשה מקוונת זה גם במייל.

איתן גינזבורג: אני לא מבין את הבעיה.

איתן גינזבורג: למה רק איש מקצוע יכול לעשות את זה?

איתן גינזבורג: איזה איש מקצוע מביניהם?

תומר מור: אדריכל.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: אין דבר כזה.

איתן גינזבורג: אני לא מצליח להבין את הכוונה.

איתן גינזבורג: הכוונה היא שבסוף אפשר יהיה להגיש את הבקשה ובסוף מי שמגיש את הבקשה זה בעל העסק שיוכל להגישד אותה בצורה מקוונת.

חוה מונדרוביץ: רשאי.

חוה מונדרוביץ: לא חובה.

תומר מור: חד וחלק.

תומר מור: זו המטרה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: רוני סורקיס, ביקשת לדבר?

רוני סורקיס: שוב בוקר טוב.

רוני סורקיס: אני רוצה להצטרף לדבריו של תומר וקודם כל להסביר שאנחנו היום מכירים הגשה מקוונת ואנחנו חווים אותה.

רוני סורקיס: היא לא עובדת כפי שתואר כאן ואני יכול לבוא ולומר שיש מספר ערים שזה קורה בהן וההגשה המקוונת מחויבת להיעשות על ידי בעל מקצוע.

איתן גינזבורג: תעצור לרגע.

איתן גינזבורג: אנחנו רוצים להבין במה מדובר.

איתן גינזבורג: תן לנו דוגמה לעיר או שתיים שמבקשות שרק בעל מקצוע ישלח את החומר או האם יש להן מערכת מסוימת.

רוני סורקיס: כן.

רוני סורקיס: לדוגמה בעיריית תל אביב.

רוני סורקיס: במידה ואתה רוצה לעשות בקשה מקוונת, אתה כבעל העסק אמור לפתוח את הבקשה ולאחר מכן מי שאמור להזין את כל המידע פנימה, והם עושים את זה בקשיים רבים מאוד, אלה בעלי מקצוע שאלה בעצם האדריכלים.

רוני סורקיס: אני חייב לומר שהמשפט הידוע האומר שהאויב של הטוב הוא הטוב ביותר ולדעתי זה המצב בו אנחנו עומדים.

רוני סורקיס: להגיש בקשה לוקח מספר חודשים על ידי בעל מקצוע מוסמך וזה בגלל שהוא עושה את התוכנית, התוכנית היא בעצם גרמושקה שיורדת לפורט מקוון, הפורמט המקוון הזה נכנס לתוך רובוט שקודם כל בודק את סוג הקווים וכן הלאה וכל מיני פרטים קטנים ואז בכל פעם הוא זורק בחזרה את התוכנית והתהליך נעצר.

רוני סורקיס: דרך אגב, ברגע שהתהליך נעצר, מבחינת העירייה, אם היה לה 30 ימים למענה, הוא נעצר ביום ה-24 ועכשיו לכשיחזיר את זה האדריכל בחזרה לתוך המערכת, זה לוקח לו מספר ימים כדי להבין מכיוון שזה לא באופן שוטף השיח בין האדריכלים לבין המערכות שם, אז, לאחר כשבועיים או שבוע שהוא מצליח להבין במה מדובר, מתחיל התהליך מחדש.

רוני סורקיס: שוב הרובוט זורק אותו החוצה.

איתן גינזבורג: נראה לי שהבנו.

רוני סורקיס: ברשותך, אני רוצה לציין דבר אחר.

רוני סורקיס: בוא ניקח תהליך, ואני חושב שאנחנו חייבים להשאיר את התהליך הישן, להשאיר את האפשרות לפחות לתהליך הישן.

איתן גינזבורג: האפשרות קיימת.

איתן גינזבורג: כתוב "רשאי".

רוני סורקיס: כתוב "רשאי", אבל בתל אביב כבר אי אפשר.

איתן גינזבורג: איילת, בבקשה תתייחסי.

איילת וסרמן: אני אסביר.

איילת וסרמן: קודם כל, אנחנו הרשות הראשונה – לא יודעת אם היחידה – שהתחלנו בהליך מקוון לטובת השירות.

איילת וסרמן: יש כאן קצת הטעיה במסירת הנתונים.

רוני סורקיס: לא.

איילת וסרמן: המגיש הוא בעל העסק.

איילת וסרמן: יותר מזה, אנחנו מדברים אתם מראש, אומרים להם תגישו בעצמכם כדי שהעלות שלכם תהיה מינימלית.

איילת וסרמן: יש בקשות שאפשר להגיש לבד.

איילת וסרמן: העברת בעלות, לא צריך בעל מקצוע מוסמך כמו שרשום בתוכנית.

איילת וסרמן: הפחתת שותף, לא צריך בעל מקצוע כמו שרשום בתוכנית.

איילת וסרמן: הפחתת פריט, לא צריך בעל מקצוע מוסמך כמו שרשום ובעל העסק יכול לעשות בעצמו.

איתן גינזבורג: מתי כן צריך בעל מקצוע?

איילת וסרמן: זה בדיוק קופץ לנו לדיון הקודם.

איילת וסרמן: כשצריך תוכנית חתומה בידי בעל מקצוע מוסמך.

איילת וסרמן: זאת הסיבה בעיקרה שאנחנו באים ואומרים שאנחנו בכלל לא רוצים תוכניות.

תומר רוזנר: אפשר להוריד את זה.

איילת וסרמן: אם היתר הבנייה תומך איך העסק נראה, אנחנו נצא עם היתר הבנייה.

איתן גינזבורג: למה אי אפשר לקבל את המפה המדוברת או שלוש המפות בצורה של PDF?

איילת וסרמן: אין שום בעיה.

איתן גינזבורג: הרגע אמרתם בעיה ועכשיו תסבירי למה.

איילת וסרמן: אני אסביר למה אין בעיה לעשות את זה.

איתן גינזבורג: אבל אתם דורשים שהאדריכל ישלח את זה.

איתן גינזבורג: תסבירי לי, למה דורשים שהאדריכל החתום יהיה זה ששולח.

איילת וסרמן: בחקר שלנו מצאנו וראינו, וגם ישראל דיגיטלית שותפה לבדיקות האלה שלנו כי יכול להיות שאת המערכת הזאת תאמץ ישראל דיגיטלית, ש-50 אחוזים מההערות שניתנות אחרי קבלת הבקשה לתוכנית זה על טיבה, על האופן בה תוכננה התוכנית.

איילת וסרמן: ראינו שרמת האיכות של התוכנית היא מאוד גרועה.

איילת וסרמן: לכן אמרנו שרגע לפני שאני מתחילה לעשות סנקציות על התוכנית עצמה, לתת סירובים, להתחיל להתגלגל למקומות כאלה, אני רוצה לבדוק באופן רובוטי את התוכנית כדי לוודא שאני מקבלת תוכנית איכותית בשביל בעל העסק.

איילת וסרמן: מה עשתה המערכת המקוונת.

איילת וסרמן: היא משקפת לבעל העסק את הפינג פונג של עורך התוכנית אל מול המערכת ועד כמה הוא תכנן אותה מלכתחילה נכון, גם להבא כדי לדעת את מי הוא מעסיק.

איתן גינזבורג: מה שאת אומרת שכל מה שתיארו כאן מהעסקים ומה שאמר רוני סורקיס, הם צודקים.

איתן גינזבורג: באמת המערכת זורקת את התוכנית כי הקו לא הסתדר עם הקו השני, הרובוט לא התיישר ואנחנו מחכים שזה ייפתר.

איילת וסרמן: זאת הגדרה קיצונית ביותר.

איילת וסרמן: זה כמעט לא קורה.

איילת וסרמן: אין כאן מערכת של קו מול קו.

איילת וסרמן: יש כאן שטחים מינימליים שתומר דיבר עליהם קודם, האם המחסן הוא יותר מ-12 מטרים מרובעים, האם שטח השירות הוא יותר מאיקס מטרים מרובעים, כפי שקבעו התקנות, ואגב, לא שלנו אלא תקנות משרד הבריאות, תקנות של כיבוי אש, תקנות של כל נותן אישור אחר.

איילת וסרמן: את המינימום הזה אנחנו בודקים.

איילת וסרמן: אנחנו לא בודקים עם צפון, עם דרום ועם מרכז.

איילת וסרמן: אנחנו בודקים מינימום על פי התקן.

איילת וסרמן: אם אין את המינימום והוא נתן לי אישור מקדמי של משרד הבריאות, אני מקבלת את ה-PDF כי אני לא חולקת על הקלה שנתן משרד הבריאות לפני.

איילת וסרמן: נתן הקלה, אני ממשיכה.

איילת וסרמן: לכן אני אומרת שאפשר לחזור ל-PDF מאוד מהר, בשנייה, בלחיצת כפתור, אבל זה לא העניין.

איילת וסרמן: השאלה היא אם אני יודעת לאשר אחר כך בשביל בעל העסק.

איילת וסרמן: אסור לנו לשכוח מי הלקוח שלנו.

איילת וסרמן: הלקוח שלנו הוא בעל העסק.

איילת וסרמן: האם אני מצליחה לאשר לו תוכנית תוך שבועיים או שאני נמצאת בפינג פונג עם עורך התוכנית שלו במשך חצי שנה – זאת המטרה שלנו.

איילת וסרמן: אנחנו רוצים להוציא רישיונות כמה שיותר מהר לטובת בעל העסק.

איילת וסרמן: לא לאפשר לעורך התוכנית להעביר לי תוכנית שאפשר להגיד שהיא תוכנית זבל, לקבל את התשלום שלו ולהיעלם.

איילת וסרמן: זאת הכוונה.

איילת וסרמן: אני אוכל בהזדמנות מיוחדת לספר לך.

איתן גינזבורג: אני מכיר את זה.

איתן גינזבורג: גם בתכנון ובנייה יש לא מעט פעמים, בטח במקרים של שימושים חורגים או תוספות קטנות, שרמת התוכנית מוגשת ברמה מאוד מאוד נמוכה.

איתן גינזבורג: אני מכיר את זה מקרוב.

איתן גינזבורג: יש שלא מעט אדריכלים כאלה – חלילה מלומר כל האדריכלים, אבל יש – שעובדים בסיטונות ומגישים תוכניות ואחר כך רמת התוכניות היא ברמה כזאת שאפילו אי אפשר לקרוא אותן.

איתן גינזבורג: מצלמים היתר, מוסיפים על זה ולא רואים כלום וכך אי אפשר לעבוד.

איתן גינזבורג: מצד שני, איילת, אנחנו שומעים את הקושי ואת התסכול מצד העסקים כי הדברים האלה משתקפים כאילו זה דבר שזה מעכב.

איתן גינזבורג: אני לא יודע איפה לשים כאן את הגבול.

תומר רוזנר: שמענו כאן שעיריית תל אביב מחייבת בעלי עסקים להשתמש במערכת הזאת וזה בניגוד לחוק.

תומר רוזנר: בעל עסק יכול להגיש את בקשתו בדרך הרגילה.

תומר רוזנר: אי אפשר לחייב בעל עסק להגיש בקשה לרישיון עסק בדרך מסוימת, לפחות לפי המצב החוקי הנוכחי.

תומר רוזנר: אם משרד הפנים יחשוב בעתיד לשנות את זה, זה יהיה תלוי במה שיושב ראש הוועדה אמר, אם תהיה מערכת אחידה, אם תהיה מערכת שעברה בקרות של משרד הפנים, של ישראל דיגיטלית ושל גופים אחרים, ואז יהיה אפשר לחשוב על זה אבל בוודאי שהיום אי אפשר לחייב בעל עסק.

תומר רוזנר: אם הוא מגיש את זה ידנית, הם חייבים לקבל את בקשתו.

איילת וסרמן: זה מבוצע.

איילת וסרמן: כל בעל עסק שנתקל בקשיים.

תומר רוזנר: לא שנתקל בקשיים.

תומר רוזנר: מלכתחילה.

איילת וסרמן: לפני הקורונה הוא היה יכול להגיע פרונטלית ולהגיש את הבקשדה.

איתן גינזבורג: אם בעל עסק התעקש – לא קשיים – ואמר שהוא רוצה להגיש ידנית, חייבים לקבל את זה ולקבל טיפול בהתאם.

איילת וסרמן: אני אומרת שזה קורה.

איילת וסרמן: לפני הקורונה בעל העסק היה מגיע למרכז השירות הפרונטלי שלנו והיו פותחים לו את הבקשה במערכת כאילו הוא הגיש אותה בצור המקוונת.

תומר רוזנר: לא רק בקשה.

תומר רוזנר: גם להגיש את כל המסמכים.

איילת וסרמן: אני אומרת.

איילת וסרמן: פתחו לו אותה כאילו הגיש אותה מקוונת.

איתן גינזבורג: הוא יוכל להגיש את כל מסמכי הגרמושקות והתוכניות גם שם.

איילת וסרמן: אני אומרת שוב, גרמושקה מוכנה על ידי בעל מקצוע מוסמך.

איתן גינזבורג: גברתי, רגע, אני מאוד מדויק בתשובתי ואת תהיי מדויקת בתשובתך.

איתן גינזבורג: זה אומר שאם אדם יכול לפתוח את הבקשה במרכז השירות הטוב שלכם – ביקרתי בו והוא באמת מרשים – לא רק את פתיחת התיק אפשר לעשות אלא כל הגשת מסמך יכולה להיעשות על פי חוק בצורה פיזית ולא על ידי המערכת.

איתן גינזבורג: גם אם הגשת המסמך מובאת פיזית על ידי בעל העסק, זה לא משנה אם הוא חתום על ידי אדריכל, חייבים לקבל אותו.

איילת וסרמן: אם הוא חתום על ידי בעל מקצוע מוסמך, כן.

איתן גינזבורג: כלומר, נסביר את זה גם לצופינו ולכולם, אם העסק מעדיף להגיש את כל מסמכי הרישיון בצורה פיזית, הוא רשאי לעשות את זה ושום רשות שלטונית לא יכולה למנוע ממנו מלעשות את זה בצורה פיזית על אף שהיא מעדיפה שזה יהיה באופן מקוון.

איילת וסרמן: לטובתו.

איתן גינזבורג: ככל שיש אפשרות מקוונת שמאפשרת הרשות, הבחירה היא בידי בעל העסק.

איילת וסרמן: אמת.

איתן גינזבורג: הרשות לא יכולה לומר לו שאם הוא לא יגיש לה על ידי אדריכל עם הרובוט בתוכנה, לא נקבל את הבקשה, לא נטפל בה, נדחה אותה וכולי.

איתן גינזבורג: הוא יכול לבוא עם כל המסמכים שאני לא אוהב, יגיש אותם למחלקת רישוי עסקים ואתם תהיו חייבים לקבל אותם, לעבוד על המסמכים האלה ועל סמך זה להנפיק רישיון.

איילת וסרמן: אני חייבת שמחודש מארס, מתחילת הקורונה, אנחנו מסייעים להם לעשות את זה דרך הטלפון.

איתן גינזבורג: מעולה.

איילת וסרמן: אין כאן מצב שיש כאן סגירה.

איילת וסרמן: יש עם מי לדבר גם בטלפון.

איתן גינזבורג: אני רק אומר שאי אפשר לחייב אותם להגיש בדרך מקוונת.

איילת וסרמן: גם בטלפון וגם פרונטלי, כל עוד המשמעות היא מאוד ברורה, איפה היתרונות ואיפה החסרונות.

איילת וסרמן: אנחנו מראים את זה ואנחנו פועלים בהתאמה.

איתן גינזבורג: אני חושב שאתם עושים עבודה מצוינת.

איתן גינזבורג: עיריית תל אביב היא אחת הערים המובילות בהרבה מאוד תחומים, גם בתחום השירות.

איתן גינזבורג: אנחנו רק רוצים כאן להבהיר שחיוב שימוש במערכת מקוונת של העירייה, כפי שנאמר כאן, איננה חוקית.

איתן גינזבורג: אם בעל עסק ירצה להגיש את כל מסמכיו בצורה פיזית ולא באמצעות המערכת, צריך וחובה עליכם לאפשר לו.

איילת וסרמן: זה קורה.

תומר רוזנר: הערה שנייה בהקשר הזה.

תומר רוזנר: התקנות החדשות יצריכו גם שינוי במערכת המקוונת כפי ששמענו לגבי איך שהיא מתנהלת כרגע וגם לגבי בעלי העסקים שטוענים שזו תופעה נפוצה - טוענת נציגת עיריית תל אביב שהתופעה פחות נפוצה – שיש פינג פונג של שבועות וחודשים בין בעלי המקצוע לבין המערכת הרובוטית.

תומר רוזנר: המערכת הזאת תצטרך להשתנות כיוון שעכשיו אמרנו שתוך יומיים רשות הרישוי צריכה להודיע אם היא מקבלת את המסמכים או לא ואז יש לה את ה-21 ימים שלה במסלולים המקוצרים לתת תשובה האומרת כן או לא.

איילת וסרמן: הפינג פונג הוא לא בינינו לבינם.

איילת וסרמן: המערכת מאפשרת להם.

איילת וסרמן: זה כמו מחשבון אישי.

איילת וסרמן: זה כמו שהיום אתה נכנס למחשבון משכנתא ואתה משחק עם התוצאות שאתה רוצה להגיע אליהן ואת הדרך הטובה ביותר שאתה יכול לקחת משכנתא.

איילת וסרמן: זה המחשבון של מערכת רישוי עסקים.

איילת וסרמן: אני עוד לא יודעת על הגשת הבקשה עד שהוא לא לוחץ סיימתי.

איילת וסרמן: זה בדיוק העניין.

תומר רוזנר: אני לא נכנס לפרטים.

תומר רוזנר: תיארו כאן תיאורים אחרים.

תומר רוזנר: אם מה שהם אומרים, בכל אופן המטרה של התקנות האלה – אני מקווה שהיא תושג - היא לשנות את העניין הזה שבקשות לא מתקבלות והמבקש נשלח בלך ושוב עד שמסכימים לומר לו, בסדר, בקשתך התקבלה ותידון עכשיו.

תומר רוזנר: אדם שהגיש מסמכים, מקבל תאריך והתאריך הזה הוא התאריך הקובע.

איתן גינזבורג: בסדר.

איתן גינזבורג: נתקדם.

לירון אדלר: תקנה 39 היום עוסקת במסירת והיום יש בה קביעה שמסירת הודעות שכתובות בתקנה צריכות להיות בדואר רשום או בהדבקה על גבי דלת הכניסה לעסק.

לירון אדלר: אנחנו הצענו להוסיף כאן נושא של מסירה בדואר אלקטרוני, גם כן בדרך מקוונת, כאשר בעל העסק יודע שהוא מסר את כתובת הדואר האלקטרוני ואז יתאפשר להעביר לו הודעות בדואר אלקטרוני.

לירון אדלר: היינו בשיח מול משרד המשפטים ומול משרד הפנים על התקנה הזאת ואת ההערות של משרד המשפטים לנושא של ההמצאה קיבלנו למעשה רק הבוקר.

לירון אדלר: יש כאן את הנוסח והוא עלה גם לאתר הוועדה.

לירון אדלר: את מה שהם שלחו היום, העלינו לאתר הוועדה.

לירון אדלר: אני מבינה ממשרד המשפטים שיש להם עוד כמה תיקונים ושיפורים.

איתן גינזבורג: מפסקה כזו קטנה הפכתם את זה למשהו גדול כזה?

תומר רוזנר: אני עוד לא ראיתי את זה.

לירון אדלר: יש כאן הרבה פרטים.

לירון אדלר: הרעיון היה להקביל את זה לדואר רשום.

איתן גינזבורג: חוקים צריכים להיות ברורים לציבור, שקופים וקצרים.

איתן גינזבורג: כל מילה כאן, זאת פרשנות לעורכי דין.

איתן גינזבורג: למה?

איתן גינזבורג: נקרא ונראה מה גלום בכל הטוב הזה שכתבתם עמוד וחצי.

איתן גינזבורג: משרד המשפטים מעצם טבעו חייב לכתוב הרבה משפטים.

איתן גינזבורג: הוא כאילו נמדד בכמות המשפטים שהוא מייצר.

איתן גינזבורג: סליחה מנציג משרד המשפטים.

לירון אדלר: להבנתי הרעיון הוא להקביל את זה לנושא של דואר רשום.

לירון אדלר: לוודא שהמסירה הזאת נשלחה כמו שצריך ומתקבלת כמו שצריך.

לירון אדלר: מה שהם כתבו בסעיף 39, זה הנוסח הקיים ואנחנו מוסיפים כאן את (ב). (ב) מסר בעל עסק מען דיגיטלי כמפורט בתקנת משנה (ד) להלן, רשאית רשות הרישוי להמציא הודעה כאמור בתקנה זו באופן שליחה דיגיטלי המקיים את התנאים הבאים:

לירון אדלר: ההודעה ניתנת לשמירה ולאחזור.

לירון אדלר: אופן שליחת ההודעה כולל מנגנון של חיווי על אי הגעת מסרים ליעדים ולא התקבל חיווי על אי הגעת אותה הודעה.

לירון אדלר: ההודעה כוללת יידוע בשפה פשוטה ובאופן בולט בדבר האפשרות שחזקת מסירה בהתאם לתקנת משנה (ג) תחול לגבי ההודעה.

לירון אדלר: אישר הנמען את קבלת ההודעה, לרבות אם הוצגה לו ההודעה לאחר שהזדהה בפני רשות הרישוי.

לירון אדלר: ואולם אם לא אישר הנמען את קבלת ההודעה, תבצע רשות הרישוי שני ניסיונות שליחה נוספים לפרטי המען הדיגיטלי כאמור בתקנת משנה (ד).

לירון אדלר: רשות הרישוי תמתין פרק זמן סביר בין ביצוע ניסיון שליחה למשנהו ותבצע את ניסיון השליחה האחרון בדרך אחרת מזו שננקטה בניסיונות השליחה הקודמים.

לירון אדלר: (ג) הומצאה הודעה באופן שליחה דיגיטלי תוך עמידה בתנאים המפורטים בתקנת משנה (ב), יראו אותה כאילו קיבלה הנמען בתום ארבעה ימי עסקים מיום משלוח ההודעה, זולת אם הוכיח הנמען שלא קיבל את ההודעה לא בשל סירובו או הימנעותו.

לירון אדלר: (ד) לעניין תקנה זו "מען דיגיטלי" יכלול כתובת דואר אלקטרוני ומספר טלפון נייד שפרטיהם נמסרו על ידי מגיש הבקשה לרשות הרישוי ושמתקיימים לגביו התנאים הבאים, ובלבד שלא הודיע מגיש הבקשה לרשות הרישוי כי אינו מעוניין לקבל הודעות למען הדיגיטלי שלו: המשפט הזה בכל מקרה הוא לא נכון כי אנחנו מתכוונים למצב הוא אומר שזאת הכתובת שלו ושהוא מוכן.

לירון אדלר: רשות הרישוי תיידע את מבקש הבקשה בדבר חובתו לעדכן את מענו הדיגיטלי במקרה שחל בו שינוי, ותחול על מבקש הבקשה החובה האמורה.

איתן גינזבורג: בואו נתחיל.

איתן גינזבורג: יש חגיגה.

איתן גינזבורג: בואו נתחיל עם משרד המשפטים.

איתן גינזבורג: רעות אופק ממשרד המשפטים.

איתן גינזבורג: על ידי מי נכתב המסמך?

איתן גינזבורג: על ידי משרד המשפטים.

איתן גינזבורג: תאמרי לנו למה צריך את כל הטוב הזה שהרעפתם עלינו בדברים האלה שכתבתם.

איתן גינזבורג: למה אנחנו צריכים לסבול.

רעות אופק: קודם כל, קיבלנו את הערות היועצת המשפטית מוקדם יותר וגם שמענו את הערות היושב ראש ואנחנו רוצים להציע פישוט של הדברים.

רעות אופק: ברשותכם, אני אסביר את המטרה של הסעיף הזה.

רעות אופק: קודם כל, זה חלק מהקשר רחב.

רעות אופק: בימים אלה אנחנו עובדים במשרד המשפטים על טיוטת חוק שתסדיר את כל ההתקשרות בין האזרחים לבין המדינה והרשויות הציבוריות.

רעות אופק: המטרה היא להקל, לעבור מהעולם הפיזי לעולם הדיגיטלי, לייצר ממשק נוח, יעיל וקל.

איתן גינזבורג: נוח כמו המסמך הזה?

איתן גינזבורג: נוח יעיל, ברור ופשוט שבא להקל כמו המסמך הזה.

רעות אופק: זאת המטרה שלנו.

רעות אופק: ניסינו להעתיק לכאן את התנאים מהצעת החוק הגדולה שאנחנו מקדמים.

רעות אופק: אנחנו מבינים שאנחנו מדברים על התכתבות, על החלפת מסרים שהיא יותר ממוקדת ולכן היינו רוצים להציע משהו שהוא יותר פשוט ויהיה יעיל.

רעות אופק: חשוב לי לציין שהמטרה של כל התנאים שהצענו היא להגן על העסקים.

רעות אופק: לכן אנחנו מציעים כמה נקודות ואני אסביר אותן.

איתן גינזבורג: אני חייב לומר שכולם כאן רוצים לעזור לעסקים אבל מוסיפים להם עוד ועוד תנאים ועוד ועוד משקלות מרוב שרוצים להקל עליהם.

איתן גינזבורג: כולם דואגים להם וכולם מכבידים עליהם.

רעות אופק: ברשותך, אני אשמח להסביר איך אנחנו לא מכבידים עליהם וכמובן אם תקבעו אחרת, נתקן.

איתן גינזבורג: אני רוצה לומר לך משהו.

איתן גינזבורג: גם לכתוב סעיף מסורבל, זאת הכבדה.

איתן גינזבורג: גם לכתוב תנאים ותנאים ותנאים ותנאים, זאת הכבדה.

איתן גינזבורג: הגשת רישיון עסק היא לא רק עצם הימים והמסמכים אלא הדברים צריכים להיות פשוטים להבנה ובעיקר ליישום.

רעות אופק: אני רוצה להציע משהו פשוט יותר.

איתן גינזבורג: באמירת אגב, סליחה על מתן הציונים שאני מחלק כאן, אם זה הכיוון שמשרד המשפטים הולך בהצעת החוק הגדולה, הייתי עושה מחשבה מחודשת.

איתן גינזבורג: אבל זאת הערת אגב וסגרתי סוגריים.

איתן גינזבורג: נשמע את הצעתכם.

רעות אופק: ההערה שלך היא חשובה מאוד ואנחנו בהחלט נפעל כדי שגם הנוסח יהיה פשוט יותר.

רעות אופק: זה כמובן דורש שימוע ציבורי והדברים מובאים בפני הכנסת.

רעות אופק: העקרונות של ההצעה שלנו.

רעות אופק: קודם כל, אנחנו מציעים לשנות את הסעיף כך שתהיה ברורה כוונתנו המקורית שאם בעל העסק, מגיש הבקשה, אישר את קבלת ההודעה, אפשר לאפשר את שליחתו בכל דרך דיגיטלית.

רעות אופק: זה דבר אחד.

תומר רוזנר: הוא לא רוצה לאשר.

תומר רוזנר: הרי אם רוצים לבטל לו את הרישיון, הוא לא יאשר שהוא קיבל את ההודעה.

רעות אופק: בסיטואציה בה הוא לא אישר, מה שמוצע ומה שהתבקש על ידי הייעוץ המשפטי זה לייצר חזקה ראייתית שאומרת שגם אם הוא לא אישר, אנחנו נעשה כאילו הוא אישר.

רעות אופק: נראה בתהליך השליחה כאילו בעל העסק קיבל את זה.

רעות אופק: זאת אומרת, אנחנו מייצרים פיקציה, שקר.

רעות אופק: אנחנו לא יודעים אבל אנחנו מניחים שהוא קיבל.

תומר רוזנר: כמו בדואר רשום.

תומר רוזנר: אנחנו יוצרים פיקציה בדואר רשום ומניחים שהוא קיבל.

תומר רוזנר: זו פיקציה, שקר, כי הוא לא קיבל ברוב המקרים.

רעות אופק: נכון.

תומר רוזנר: והשקר הזה שמופיע בפקודת הראיות, את חיה אתו בשלום.

רעות אופק: אני רוצה לייצר מצב שיגן על העסקים ויגן על האינטרסים של המדינה.

רעות אופק: בעולם הדיגיטלי אני רוצה לייצר איזשהו הסדר שיהיה טוב.

רעות אופק: לכן אנחנו רוצים שאופן השליחה יעמוד בסטנדרטים גבוהים כדי לוודא שבאמת הפיקציה הזאת היא קרובה למציאות וזאת המטרה של כל ההצעה שלנו.

רעות אופק: אני רוצה להסביר למה מדובר בתהליך מאוד מאוד פשוט.

רעות אופק: אם הוא לא אישר את קבלת ההודעה, אנחנו רוצים לראות אותה כאילו היא התקבלה בתום ארבעה ימי עסקים.

רעות אופק: הסיבה לארבעה ימי עסקים היא שאנחנו לא מצפים שבעל העסק יהיה צמוד למייל שלו כל הזמן.

רעות אופק: אם תרצו לקצר את הימים, זה גם בסדר.

רעות אופק: לדעתנו זה משהו שיותר מקל ולא נראה לנו קריטי מהרגע לרגע וזה יותר מתחבר למציאות שאנשים לא תמיד רואים את המייל.

רעות אופק: יש גם סופי שבוע.

רעות אופק: מסרים מתקבלים יותר מהר ולכן הצענו ארבעה ימים.

רעות אופק: זה לעניין ארבעת הימים.

רעות אופק: התנאי הבא הוא שההודעה נשלחה לשני פרטי מען דיגיטלי של מגיש הבקשה.

רעות אופק: מאחר שממילא עושים גם דואר אלקטרוני וגם מספר סלולרי, אלה שני הפריטים שמאוד מאוד קל לשלוח אותם בלחיצת כפתור ובצורה אוטומטית, אנחנו חושבים שזה יגביר את הוודאות שההודעה תתקבל ואנחנו לא חושבים שזה יטיל נטל כבד על הרשות.

איתן גינזבורג: אבל אם אדם לא רוצה לתת את מספר הסלולרי שלו?

איתן גינזבורג: יש דבר כזה שנקרא פרטיות.

איתן גינזבורג: הוא נותן מספר טלפון קווי ולא סלולרי.

רעות אופק: אם הוא לא רוצה לתת מספר סלולרי והוא לא אישר, אנחנו חושבים שאי אפשר להחיל את הפיקציה הזאת אבל כן אפשר לשלוח לו.

רעות אופק: הרשות במידת הצורך תצטרך להוכיח שזה התקבל.

רעות אופק: זה לא כדי להגיד שאם אתם לא מקיימים, אתם לא יכולים לשלוח בכלל אלא קודם כל אתם יכולים לשלוח איך שאתם רוצים, רק אם אתם רוצים את הדבר הסופר דרמטי הזה שאומר שאנחנו לא בדקנו אם קיבלת, אבל אנחנו אומרים שבכל זאת קיבלת, אך ורק בסיטואציה הזאת אנחנו נגיד שאנחנו רוצים שהאדם יקבל את זה בשני אמצעים, גם ב-SMS וגם במייל.

רעות אופק: זאת המטרה.

רעות אופק: זה משהו מאוד מצומצם.

רעות אופק: אנחנו מקווים קודם שבעל העסק יאשר את הקבלה ובמקרים שהוא לא רוצה לאשר את הקבלה, אנחנו אומרים בואו תשלחו בשני אמצעים.

איתן גינזבורג: זו גזרה שאי אפשר לעמוד בה.

רעות אופק: עוד מילה ברשותך.

רעות אופק: כאשר מתבצע, דווקא בעל העסק מעוניין לשתף פעולה ומעוניין למסור את שני הפרטים שלו בדרך כלל ולכן ככל הנראה לדעתנו זה לא יהיה קושי משמעותנו.

רעות אופק: התנאי הנוסף הוא שיתבצעו שני ניסיונות שליחה למען הדיגיטלי.

רעות אופק: זה גם משהו שהוא אוטומטי, אין לו עלויות גבוהות אם בכלל.

רעות אופק: זה נראה לנו משהו שהוא לא מכביד.

תומר רוזנר: מה זה בדרך אחרת?

לירון אדלר: רשמתם שניסיון אחד צריך להיות בדרך אחרת מהניסיונות הקודמים.

רעות אופק: כן.

רעות אופק: זה משהו שאפשר לוותר עליו.

רעות אופק: עוד משהו זה למשל הודעה קולית.

לירון אדלר: אנחנו כיוונו לזה שבן אדם שנתן מייל וחתם, כתב בטופס שהוא מבין שאת ההודעות הוא מקבל למייל.

לירון אדלר: אנחנו לא שולחים את זה לכל הציבור אלא שולחים לבן אדם שכתב בטופס שהוא יודע שהוא מקבל הודעות למייל.

תומר רוזנר: שהוא מסכים לזה.

לירון אדלר: למה צריך עוד מכשיר טלפון?

לירון אדלר: גם בדואר רשום, כשאנחנו שולחים בדואר רשום, לא מחפשים אותו בעוד דרכים אלא שולחים אליו לכתובת שיודעים שהיא הכתובת של.

איתן גינזבורג: כולם יודעים שאנשים לא אוספים דואר רשום ולא מגיעים לדואר אם הדואר מגיע.

רעות אופק: אני מוכרחה להדגיש שהמטרה היא אך ורק לגבי המקרים בהם הרשות רוצה לקבל את הפיקציה הזאת.

רעות אופק: אם היא מקבלת את המתנה הזאת שהיא רק צריכה לעמוד בתנאים מינימליים, רק בסיטואציה הזאת אנחנו רוצים לתת לה את המתנה הזאת.

רעות אופק: לא אומרים שאי אפשר.

רעות אופק: אנחנו אומרים שאפשר לשלוח רק במייל.

רעות אופק: יש המון דברי חקיקה בהמון תחומים שאין בהם את הפיקציה הזאת.

רעות אופק: אם אנחנו מדברים על דואר אלקטרוני, אנחנו רוצים לוודא שהדואר האלקטרוני לא יישלח לתיבת דואר הזבל של הנמען ויש דרך פשוטה לעשות זאת.

איתן גינזבורג: זאת לא בעיה שלך.

תומר רוזנר: הוא יעשה מוניטורינג.

רעות אופק: אם אני רוצה לוודא שהפיקציה הזאת קרובה למציאות, כל מה שצריך לעשות, מה שממילא הולך לקרות, זה שבזמן שבו אני בעלת העסק מוסרת את הדואר האלקטרוני שלי, ישלחו לי קישור תוך כדי – וזה דבר שכולנו עושים מדי יום ביומו כשאנחנו נרשמים לכל מיני אתרים, הזמנת אוכל וכולי, שולחים לי קישור למייל, אני לוחצת על הקישור וכל התהליך נגמר.

רעות אופק: זה פשוט מאוד.

רעות אופק: אני מוודאת שההודעות הבאות שאני אקבל לא ילכו לדואר הזבל כי זה לא מוגדר כדואר זבל.

רעות אופק: חשוב להגיד שכאן אנחנו מבטיחים שהרשות תיתן שירות טוב ואיכותי לבעלי העסקים.

רעות אופק: בעלי העסקים לא רואים את הדברים האלה, הם מאחורי הקלעים.

רעות אופק: דבר נוסף לגבי מסרון, לגבי SMS.

רעות אופק: יש מנגנון של אי הגעת מסרים ליעדם.

רעות אופק: אתם יודעים שיש טלפונים כשרים שלא יכולים לקלוט SMS כתובים ועוד סיטואציות כאלה ואחרות.

רעות אופק: מנגנון חיווי שיש אותו, שהוא קיים במערכות לשליחת מסרים ולכן זה גם לא נטל כבד על הרשות אבל זה כן נותן ודאות טובה ומגן על בעלי העסקים עליהם אנחנו רוצים להגן.

רעות אופק: אנחנו רוצים שיהיה כתוב במסר שעשויה לחול חזקת מסירה למען השקיפות.

רעות אופק: ההודעה ניתנת לשמירה ולאחזור.

רעות אופק: זה פשוט אומר שזה נכתב, שזה לא יימחק לך, שזה לא יישלח בצורה מוזרה ככל שתהיה ושיש אמצעי הגנה על ההודעה.

רעות אופק: זה משהו שממילא לפי חוות דעת של רשות התקשוב הממשלתית שנותנת את השירותים למשרדי הממשלה, את שירותי המחשוב למשרדי הממשלה, היא הוציאה חוות דעת שדואר אלקטרוני ושליחה באמצעות SMS מקיימת את התנאי הזה ולכן הוא לא נטל.

איתן גינזבורג: אני ממש מצטער, רעות, אבל זה פשוט בלתי נסבל.

איתן גינזבורג: זה לקח משהו פשוט ולהרוג אותו.

איתן גינזבורג: לעשות כל דבר שהוא כדי לראות איך לא לאפשר את השליחה המקוונת.

איתן גינזבורג: אני מבין את הרצון הטוב שלכם אבל זה הורג את האירוע ונדמה לי שכאשר מנסים לפשט משהו כל כך פשוט, הוא הופך מסורבל.

רועי כהן: אם בצורה כזאת או אחרת כל כך קשה העניין המקוון, ישלחו את זה ואם תוך שבעה ימים לא קיבלו בחזרה, יצטרכו לשלוח גם בדואר רשום כפי שקורה בכל מקום.

רועי כהן: 90 אחוזים מהאנשים יחזירו תשובה ויאמרו שהם קיבלו את זה.

רועי כהן: אנחנו מדברים על 10 אחוזים שאולי זה הולך לדואר זבל.

רועי כהן: לאלה יצטרכו לעשות את העניין השני.

רועי כהן: למה לסבך את העניינים?

תומר רוזנר: המצב הנוכחי בתקנות הקיימות קובע שדואר רשום, יש חזקת מסירה של דואר רשום.

תומר רוזנר: המשמעות של דואר רשום היא דבר אחד בלבד, שהרשות הלכה לבית הדואר ורשמה שהיא שלמה דואר שמספרו איקס.

תומר רוזנר: זה לא דואר רשום עם אישור מסירה.

תומר רוזנר: דואר רשום, משמעותו היחידה היא שמשלוח פריט הדואר הזה נרשם במספר.

רועי כהן: זה לא מוודא שזה אכן הגיע.

תומר רוזנר: נכון.

תומר רוזנר: לא מוודאים שזה אכן הגיע.

תומר רוזנר: זה לא דואר רשום עם אישור מסירה.

תומר רוזנר: זה דואר רשום רגיל.

תומר רוזנר: דואר רשום רגיל, רק רושמים ששלחו אותו.

תומר רוזנר: סליחה אני אומר אבל אנחנו יודעים את אמינות דואר ישראל לצערנו הרב לגבי מצבים של דואר רשום.

תומר רוזנר: לכן אני חושב שאפשר לקבל חלק מהדברים שנאמרו כאן על ידי משרד המשפטים ואני אמין שהכוונות הן כוונות טובות לסייע להבטחת הדברים.

תומר רוזנר: תנאי בסיסי שכל המערכת תעבוד בצורה מקוונת הוא שבעל העסק ימסור את הדואר האלקטרוני ויגיד שהוא מסכים לקבל הודעות בדואר אלקטרוני.

תומר רוזנר: זה תנאי בסיסי.

תומר רוזנר: בעל עסק שלא מסכים לזה, לא ייתן דואר אלקטרוני, יכול לא לתת, והוא ימשיך לקבל את המכתבים - או לא לקבל אותם בדרך כלל – בדואר רשום.

תומר רוזנר: זה תנאי בסיסי.

רועי כהן: למה אתה לא יכול לשלב אותם?

תומר רוזנר: אפשר גם לשלב אבל אנחנו רוצים שבעל העסק יקבל הודעה שמבטלים לו את הרישיון ואז מן הסתם הוא לא יאשר שהוא קיבל.

רועי כהן: לא בטוח.

רועי כהן: למה אתם כולכם שמים אותנו כל הזמן כגנבים ושקרנים?

תומר רוזנר: לא.

רועי כהן: בן אדם קיבל דואר, הוא פתח את הדואר שלו.

תומר רוזנר: בדרך כלל אנשים לא משיבים לדואר אלקטרוני שהם מקבלים, אם הם לא רוצים להגיד משהו ספציפי.

תומר רוזנר: רק לאשר שהם קיבלו, זה לא נוהג מקובל להשיב.

תומר רוזנר: אפשר לקבל את התנאים שמוצעים כאן לגבי זה שזאת צריכה להיות מערכת מאובטחת, שצריך לעשות מספר ניסיונות שליחה, זה סביר, ושחייבת להיות הסכמה מפורשת של בעל העסק, הוא יחתום בצורה מפורשת בטופס הבקשה או בכל מקום אחר שהוא מוסר את הדואר האלקטרוני שהוא מסכים לקבלת המסרים בדואר אלקטרוני והרשות מהצד שלה מחויבת כבר בחוק לקבל מסרים בדואר אלקטרוני.

תומר רוזנר: אנחנו תכף נציג לכם את החוק שמחייב את הצד השני לקבל את המסרים בדואר אלקטרוני.

תומר רוזנר: זה חוק שעבר בכנסת לפני כשנתיים ואני לא זוכר הטילו על האזרחים חובות כל כך מפורטות וקשות שעלולות לסכל את המהלך כולו.

תומר רוזנר: לכן אני חושב שאפשר להסתפק במספר תנאים שתכף אני אומר מה אנחנו חושבים שכן כדאי לאמץ מתוך ההצעה של משרד המשפטים, אבל אפשר להשוות את זה לצד השני כאשר בחוק של הכנסת נקבע שכל רשות חייבת לקבל מאזרחים פניות בדואר אלקטרוני.

תומר רוזנר: זה חוק של שלושה סעיפים.

תומר רוזנר: כל רשות חייבת לקבל מאזרח פנייה בדואר אלקטרוני.

נפתלי קאיקוב: לפי משרד המשפטים אנחנו נחזור ליונות דואר.

רעות אופק: ברשותך, אני יכולה להוסיף משהו קטן?

רעות אופק: חשוב לי להדגיש – כי נאמר כאן שהנטל הוא על האזרח – שאין כאן כל נטל על האזרח.

רעות אופק: כל התהליך שקורה מאחורי הקלעים הוא שקוף.

רעות אופק: הנטל הוא על הרשות המינהלית והרשות המינהלית יודעת להתמודד עם הדרישות האלה שהן מאוד פשוטות.

רעות אופק: ממילא הרשות מקיימת אותן כבר היום כאשר באופן וולנטרי היא שולחת מסרים.

רעות אופק: רציתי לשאול שאלה.

רעות אופק: איזה חלקים לדעתכם מטילים נטל על הרשות?

רעות אופק: אולי נוכל להסביר למה לדעתנו זה לא נטל או קצת להקל על החששות.

תומר מור: לחדד את הנושא לגבי הדואר האלקטרוני והמשלוחים.

תומר מור: אחד הדברים הבעייתיים אצלנו בתעשייה זה שהרבה מאוד פעמים כל נושא המשלוח והדואר הרשום מייצר באופן אוטומטי כפל קנס בכל מה שקשור לנושא הדוחות.

תומר מור: בכל מה שקשור לנושא של הרשויות יש עם זה הרבה מאוד בעיות.

תומר מור: כמובן שבשגרה לא צריכה להיות עם זה בעיה אבל בכל מה שקשור בנושא רגיש – כמו שאנחנו מדברים עכשיו, בנושא של רישוי עסקים – אני חושב שכל הנושא של הדיוור האלקטרוני חייב להיות פשוט וקל.

תומר מור: אגב, עיריית תל אביב עושה את זה בצורה מצוינת ולדברים האלה יש אפשרות להתקדם ולהתקיים בצורה קלה.

תומר מור: יש כבר דברים שקבועים בשטח וגברת וסרמן יכולה להרחיב בנושא ולספר איך הם עושים את זה ואפשר ללמוד מזה הרבה.

תומר מור: באמת, ככל שניתן וככל שמחזירים בחזרה את הנטל על בעלי העסקים, וככל שמייצרים עוד פעם איזה סוג של קיר שאותו בעל עסק צריך לעבור והוא צריך עוד איזה מכשול שהוא צריך להתנהל מולו בהקשר הזה, אין מספיק מלים לסביר לכם על הדבר הזה.

תומר מור: ב-2020 אנחנו מעצמת סייבר ומעצמת פודטק ואין שום סיבה שרישוי עסקים ייגרר מאחור ולא נהיה מובילים בתחום הזה בכל מה שקשור בטכנולוגיה ובקלות ובפשטות ההודעות והעברת מסרים.

איתן גינזבורג: אני רוצה להתקדם בדבר הזה.

איתן גינזבורג: אני חושב שאפשר לעשות משהו הרבה יותר פשוט, קצר ובלי כל התנאים האלה.

תומר רוזנר: אנחנו מנסים.

איתן גינזבורג: זה צריך להיות מאוד פשוט.

חוה מונדרוביץ: אם מה שאמר תומר שבכל מקרה יש חוק שמחייב את הרשויות לקבל דואר אלקטרוני, למה אנחנו צריכים להוסיף?

תומר רוזנר: יש חוק כזה.

תומר רוזנר: זה הפוך.

תומר רוזנר: אנחנו רוצים שגם בעל העסק יהיה חייב לקבל.

תומר רוזנר: זה צריך להיות הדדי.

רועי כהן: מתעכבים כאן על משהו כאשר בסופו של דבר המטרה היא לגרום לכך שבעל העסק יקבל את ההודעה.

רועי כהן: זאת המטרה של החקיקה, בסופו של דבר הוא יקבל את ההודעה.

רועי כהן: אם זה מטיל נטל על הרשות, שיטיל נטל על הרשות כי בסופו של דבר צריך לוודא שבעל העסק שמשלם לכם את הארנונה, את המסים והכול, קבעתם משהו, שזה יגיע אליו.

רועי כהן: אם צריך לקבוע שאפשר לשלב את שניהם, שבמידה והוא לא קיבל את ההודעה האלקטרונית על בסיס הבדיקות שעשו והוא לא השיב, אז ישלחו לו דואר רשום.

רועי כהן: אבל למה לשחרר את הנטל מהרשות?

רועי כהן: בצורה כזאת או אחרת במצב של שגר ושכח, בן אדם פתאום ימצא את עצמו במצב שהוא לא קיבל את ההודעה כי זה הלך לספאם או הלך לאיזשהו מקום אחר והוא עכשיו צריך להתמודד עם כפל קנס ועם השלכות אחרות.

רועי כהן: הנטל צריך להיות על הרשות.

רועי כהן: בסופו של דבר מדובר באנשים שקמים בבוקר, לובשים שכפ"ץ והולכים להביא את הפרנסה שלהם.

רועי כהן: כל מה שהם מבקשים זה שאם צריך להעביר אליהם הודעה, שהם יקבלו אותה ולא לעשות שגר ושכח.

איתן גינזבורג: אני מציע, תומר.

איתן גינזבורג: הבנתם את רוח הדברים.

איתן גינזבורג: תנסו לגבש משהו מוסכם ומנוסח.

רעות אופק: אפשר להוסיף עוד משהו לגבי אותו סעיף?

איתן גינזבורג: בבקשה.

רעות אופק: בעקבות הערת היושב ראש רצינו להציע הצעה גם לעניין ההסדרה.

רעות אופק: כפי שציינת קודם, אנחנו רוצים שתהיה גמישות ושיהיה נוח לעסקים לקבל הודעות ולשלוח הודעות לרשות.

רעות אופק: לכן רצינו להוסיף בהגדרה כתובת דואר אלקטרוני, מספר טלפון נייד או אמצעי קשר אחר שהרשות קבעה וכמובן הנמען הסכים.

רעות אופק: זה יגביר את הגמישות ויסייע לעסקים.

איתן גינזבורג: ניתן מחשבה לפרק הזה.

תומר רוזנר: צריך לעבוד עליו.

איתן גינזבורג: כן.

תומר רוזנר: עכשיו אנחנו עוברים לחלק השני שהוא חלק הטפסים.

תומר רוזנר: את הטפסים לשמחת הנוכחים אנחנו לא מקריאים.

תומר רוזנר: אם יש הערות, אני מציע שתעירו.

תומר רוזנר: בסופן של התקנות יש את הוראות התחילה והוראות המעבר.

תומר רוזנר: אני מציע שנקרא אותן ונשמע הערות גם לגבי הטפסים וגם לגבי הוראות המעבר.

לירון אדלר: אני אעיר כמה הערות שקיבלתי לנוסח שפרסמנו לגבי הטפסים.

לירון אדלר: גם בטופס 2 וגם בתצהיר כתבנו בעקבות מה שהוחלט כאן בוועדה שבעל העסק ידע שאם הוא לא מקבל תשובה תוך שלושה ימים, רואים את זה כאילו הוא הגיש את הבקשה.

לירון אדלר: אני כתבתי בנוסח שפורסם לכם שיראו את הבקשה כאילו הוגשה כראוי.

לירון אדלר: משרד הפנים העיר שכדאי להצמיד את זה לנוסח התקנות.

לירון אדלר: זאת אומרת, שזה יהיה כתוב מש בהתאמה לנוסח התקנות.

לירון אדלר: כתבנו בנוסח התקנות שאם תוך יומיים הוא לא מקבל תשובה, כאילו אושרה קבלתו, גם בתצהיר וגם בטופס הבקשה.

לירון אדלר: אם מקובל, כך אנחנו יכולים לתקן.

לירון אדלר: עוד שינוי בטפסים.

לירון אדלר: הוספנו כאן את הנושא של היידוע לגבי שימוש חורג.

לירון אדלר: זה נמצא בטופס 7 ובטופס 8, נושא של יידוע לגבי שימוש חורג, שאם הוא נמצא במקום של שימוש חורג, הוא יודע שהוא צריך לפעול לחידוש היתר לשימוש חורג ואם ההיתר לא יחודש, הרישיון יכול להיות מבוטל.

לירון אדלר: בנוסח שפרסמנו כתבנו את זה בצורה של תצהיר ובעצם זה פחות מתאים כי זה כבר על טופס שהוא מקבל כרישיון.

לירון אדלר: אנחנו נכתוב את זה לא בצורה שהוא מצהיר אלא יידוע.

תומר רוזנר: במקום הצהרה, יידוע.

לירון אדלר: במקום הצהרה.

לירון אדלר: נשנה את הנוסח כך שזה לא משהו שהוא צריך לחתום עליו אלא משהו שהוא יודע.

לירון אדלר: עוד דבר לגביו קיבלנו הערה ממשרד הפנים.

לירון אדלר: בנושא של חידוש רישיון.

לירון אדלר: יש כאן הצהרה של בעל העסק.

איתן גינזבורג: בטופס 8?

לירון אדלר: בטופס 8 ואולי בעוד מקום.

לירון אדלר: הוא צריך להצהיר.

לירון אדלר: בנוסח המקורי של משרד הפנים היה כתוב "אני מצהיר בזה כי לא חלו שינויים במהות העסק, במבנהו ובבעלות עליו לעומת מה שאושר כדין בתקופת הרישיון הקודם".

לירון אדלר: אנחנו ביקשנו לשנות ולומר "כי לא חלו שינויים מהותיים בעסק".

לירון אדלר: שוב, זה קשור לכל הוויכוחים שלנו קודם לכן.

לירון אדלר: הם ביקשו להחזיר את זה בחזרה ולומר "כי לא חלו שינויים במהות העסק, במבנהו ובבעלות עליו לעומת מה שאושר כדין בתקופת הרישיון הקודם".

איילת וסרמן: למה לא להיצמד להגדרה של 38?

איילת וסרמן: זה בדיוק המקום.

תומר רוזנר: לא, זה לא רלוונטי.

לירון אדלר: זה לא רלוונטי.

לירון אדלר: אנחנו מדברים על נושא של חידוש רישיון.

איילת וסרמן: זה אותו דבר.

איילת וסרמן: אי אפשר פעם אחת לחשוב על הגדרה כזאת ובדבר אחר לחשוב על הגדרה אחרת.

איילת וסרמן: זה צריך להיות אותו הדבר בכל מקום.

תומר רוזנר: המטרות הן שונות.

תומר רוזנר: זה לא מדויק.

תומר רוזנר: כאן אנחנו מדברים על חידוש ושם דיברנו על פקיעת רישיון באופן אוטומטי ובמקום השלישי זא אפשרות ביטול רישיון.

תומר רוזנר: אלה שלושה מקומות שיש להם משמעויות שונות לחלוטין.

איילת וסרמן: זה הופך את זה למורכב ולא פשוט.

איילת וסרמן: צריך לחשוב על הגדרה אחת.

תומר רוזנר: מנסים כמה שאפשר.

לירון אדלר: אלה ההערות שלי.

איתן גינזבורג: מה ההגדרה שהיא מדברת עליה?

איילת וסרמן: סעיף 38.

לירון אדלר: היא מבקשת לחזור לנוסח עליו דיברנו בסעיף 38.

לירון אדלר: אלה כמה מקרים שונים.

לירון אדלר: בסעיף 38 אנחנו מדברים על כך שהרישיון שנתנו לך לעסק פוקע אם אתה עושה פתאום עסק אחר.

לירון אדלר: זו הכוונה של סעיף 38.

איילת וסרמן: שינוי בשטח.

לירון אדלר: ההצהרות כאן הן הצהרות בנושא של חידוש רישיון כאשר מבקשים להצהיר כאן ומשרד הפנים מבקש שמה שיהיה בטופס זה שהוא מצהיר שלא חלו שינויים במהות העסק, במבנה ובבעלות לעומת מה שאושר כדין בתקופת הרישיון הקודם.

לירון אדלר: זאת אומרת, אני בא לחדש, כזכור אנחנו מסתפקים רק בהצהרה כאן.

איתן גינזבורג: למה אתה חושב ש"מהותי", יותר טוב מ"במהות"?

תומר רוזנר: אני חושב ש"במהות" יותר טוב.

איתן גינזבורג: הרבה יותר טוב.

לירון אדלר: בסדר.

לירון אדלר: נחזור ל"במהות".

חוה מונדרוביץ: מהות העסק.

תומר רוזנר: מהות העסק.

חוה מונדרוביץ: יש עוד כמה הערות.

תומר רוזנר: תקראו את הוראות המעבר ואז כל מי שרוצה, יוכל להעיר את ההערות שלו.

חוה מונדרוביץ: יש לי עוד כמה הערות על הטפסים.

איתן גינזבורג: נסיים עם הטפסים ואחר כך נמשיך להוראות מעבר.

איתן גינזבורג: כל מי שרוצה לדבר עכשיו זה רק ביחס לטפסים.

איתן גינזבורג: אחר כך נחזור לנוסח התקנות.

חוה מונדרוביץ: יש גם את זה שרשות הרישוי תודיע בתוך שלושה ימי עבודה מתאריך הגשת הבקשה על גבי טופס 3.

חוה מונדרוביץ: אני בטופס , בפסקה האחרונה שלו, בעמוד 5.

חוה מונדרוביץ: "רשות הרישוי תודיעך בתוך שלושה ימים מתאריך הגשת בקשה זו על גבי טופס 3".

חוה מונדרוביץ: שיהיה ברור שהוא צריך טופס נוסף.

איתן גינזבורג: כל הטפסים האלה ממש נדרשים?

חוה מונדרוביץ: כן.

איתן גינזבורג: ברור.

איתן גינזבורג: צריך שמונה טפסים.

איתן גינזבורג: באמת צריך את כל הטפסים האלה?

חוה מונדרוביץ: ברגע שקבענו שיש לו ביד טופס שהבקשה אושרה ועל סמך זה הוא יכול להגיש תצהיר – אז כן.

איתן גינזבורג: אי אפשר לצמצם כאן בטפסים?

איילת וסרמן: בהגשה מקוונת.

חוה מונדרוביץ: לא.

חוה מונדרוביץ: בהגשה מקוונת אלה אותם טפסים אלא שהם יהיו מקוונים ולא ידניים.

איתן גינזבורג: אני שואל אם אפשר לצמצם.

חוה מונדרוביץ: ניסינו ובסופו של דבר נשארנו עם כמות הטפסים שנדרשת כי שמנו כאן שלבים – שלב של קליטת בקשה, שלב של אישור בקשה וכולי.

חוה מונדרוביץ: הכול צריך שתהיה לו הוכחה כי אחרת הוא קיבל משהו בעל פה ואחר כך לך תוכיח.

איתן גינזבורג: אי אפשר לעשות איחוד טפסים?

חוה מונדרוביץ: מה שיכולנו, איחדנו.

חוה מונדרוביץ: למשל את החידוש ואת השינוי בעלות, הכול בטופס 8 עם קבלת רישיון חדש.

איתן גינזבורג: נראה לי שהבירוקרטיה ממשיכה.

חוה מונדרוביץ: הסיפה של אותו משפט "אם על פני הדברים הבקשה תקינה או שהיא דוחה" – אני רוצה להיצמד לנוסח של התקנה.

חוה מונדרוביץ: היא מקבלת את הבקשה במסמכים שצורפו לה או שהיא רשאית להודיע כי אינה מקבלת.

חוה מונדרוביץ: לקחת את הנוסח של התקנה.

לירון אדלר: בסדר.

חוה מונדרוביץ: בטופס 3, בסוף של טופס 3 כתוב "מבקש היתר מזורז ב' שלא הגיש תצהיר ממועד הגשת הבקשה וקיבל הודעה מרשות הרישוי על מסמכים שעליו להגיש או שחלפו 21 ימים".

חוה מונדרוביץ: בחוק מופיע 14 ימים.

לירון אדלר: זה נכון, אבל בחוק יש שבעה ימים ראשונים של הרשות.

חוה מונדרוביץ: שהיא מודיעה על סירוב?

חוה מונדרוביץ: ואחר כך עוד 14 ימים מיום הגשת הבקשה.

חוה מונדרוביץ: השבעה הם חלק מה-14.

לירון אדלר: אני חושבת ששבעת הימים גם הם מהיום שהוא הגיש את הבקשה.

לירון אדלר: בסופו של דבר זה כן 21.

איילת וסרמן: זה שבע פלוס 14.

איילת וסרמן: זה שבעה ימים פלוס 14.

חוה מונדרוביץ: לא.

חוה מונדרוביץ: השבעה הם בתוך ה-14 ימים.

לירון אדלר: בסופו של דבר זה יוצא 21 ימים.

חוה מונדרוביץ: הסתכלתי הבוקר והשבעה הם בתוך ה-14 ימים.

לירון אדלר: אנחנו נוודא את זה.

תומר רוזנר: ההחלטה תהיה שזה כמובן יותאם להוראות החוק.

חוה מונדרוביץ: סעיף 6(א)(1), (ז)(1), (3)(ב).

לירון אדלר: נעשה בדיקה נוספת.

חוה מונדרוביץ: בטופס 5, הטופס של התצהיר, בסעיף 2 הוספתם "למיטב ידיעתי בעסק מתקיימות הוראות".

חוה מונדרוביץ: אנחנו מבקשים למחוק את "למיטב ידיעתי".

חוה מונדרוביץ: בסוף זה תצהיר שעל סמך זה בעל העסק פותח את העסק והוא צריך לוודא שהוא עומד בהוראות החוק.

חוה מונדרוביץ: להגיד למיטב ידיעתי, זה לא מספיק.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: גברתי, אפילו בבית משפט אומרים למיטב ידיעתי.

איתן גינזבורג: זה בסדר גמור.

תומר רוזנר: איך הוא יודע את הוראות החוק?

תומר רוזנר: הוא לא עורך דין.

חוה מונדרוביץ: אבל זה חלף אישור פוזיטיבי.

איתן גינזבורג: את לא יכולה לצפות מאדם שהוא מצהיר בעניין משפטי שהוא מכיר את כל החוקים כמו שאת מכירה אותם.

איתן גינזבורג: אדם שפותח עסק, מספרה, מוסך, אפילו אולפן הקלטות אודיו, את מצפה שהוא יכיר את הכול?

חוה מונדרוביץ: אני אומרת שזה חלף אישור שנותן אישור שמגיע פוזיטיבי לתת אישור.

איתן גינזבורג: אני מבין מה את רוצה שהוא ידע, אבל האם את מצפה מבעל אולפן הקלטות אודיו, בקומה השלישית בקניון מסוים, שיכיר את כל העסק הזה?

איתן גינזבורג: נתקדם.

חוה מונדרוביץ: בסוף טופס 5, בתצהיר, עמוד 13, פסקה אחרונה של טופס 5, "לא התקבלה הודעת רשות הרישוי כאמור, יראו את התצהיר כאילו אושרה קבלתו".

לירון אדלר: בסדר.

לירון אדלר: כמו שכתוב בתקנה.

חוה מונדרוביץ: על מהות העסק דיברנו.

חוה מונדרוביץ: במהות העסק זה לא רק בטופס 8 אלא גם בחידוש של המקוצר.

לירון אדלר: מהות העסק, זה מופיע פעמיים, גם בסוף טופס 8 , בהצהרה של חידוש הרישיון, וגם בטופס 5(א), תצהיר.

תומר רוזנר: זה יתוקן גם שם.

לירון אדלר: בחידוש לגבי רישיון על יסוד תצהיר.

חוה מונדרוביץ: תודה.

איתן גינזבורג: אני רוצה לומר משהו.

איתן גינזבורג: אם עושים כאן טפסים חדשים, הם צריכים להיות אחידים.

איתן גינזבורג: לא יכול להיות שבטופס 5 יהיה כתוב בעסק, רחוב, מספר בית, קומה, מרכז מסחרי, רחוב, מספר בית ואחר כך בטופס 6 כתוב רחוב, מספר בית, מספר חנות, יחידה, מיקוד, קומה, שטח העסק.

איתן גינזבורג: זה צריך להיות אחיד.

חוה מונדרוביץ: לא צריך פעמיים.

חוה מונדרוביץ: נכון.

איתן גינזבורג: אבל יש פעמיים.

איתן גינזבורג: מישהו כתב את זה.

איתן גינזבורג: היום אני אאשר את זה.

חוה מונדרוביץ: אני מסכימה שהפרטים יכול שיהיו זהים בכל הטפסים.

תומר רוזנר: יתוקן בהתאם.

איתן גינזבורג: כל טופס הוא אחר.

איתן גינזבורג: אין כאן טופס אחד שהוא זהה לשני.

איתן גינזבורג: זה חלם.

נפתלי קאיקוב: דיברנו על ימים.

נפתלי קאיקוב: הסברנו שלושה ימי עבודה.

נפתלי קאיקוב: רשום כאן שלושה ימים.

תומר רוזנר: בחוק יש הגדרה של ימים.

תומר רוזנר: לא כולל סופי שבוע.

לירון אדלר: סוכם בוועדה שיהיו שלושה ימים.

חוה מונדרוביץ: כי זה רשום בחוק לגבי היתר מזורז.

לירון אדלר: כן.

לירון אדלר: סוכם בוועדה שזה יהיה שלושה ימים.

לירון אדלר: דיברתי הבוקר עם איילת והם ביקשו לדון שוב בנושא של הימים.

תומר רוזנר: נגמרו את התקנות.

תומר רוזנר: יש לנו הוראות מעבר ואז נחזור אחורה.

איתן גינזבורג: חוה, אני מסתכל עכשיו אחד אחד.

איתן גינזבורג: כל כתובת ופרטי העסק, שונים בטפסים.

איתן גינזבורג: זה בלתי נסבל.

חוה מונדרוביץ: יכול להיות שבתצהיר לא צריך את כל הפרטים כאשר מגישים את הבקשה.

איתן גינזבורג: עזבי, בלי זה.

איתן גינזבורג: בהצגה יש מלבן אחד עם דרישות מסוימות, אחר כך בחוק רישוי עסקים, בטופס 8, יש משהו אחר לגמרי, אחר כך טופס 6, משהו אחר לגמרי.

איתן גינזבורג: אין שום סיבה.

חוה מונדרוביץ: אפשר לאחד את כולם אבל נצטרך בכולם את רוב הפרטים.

איתן גינזבורג: בסדר, אבל שיהיה אחיד.

איתן גינזבורג: אין היגיון למשהו אחר.

לירון אדלר: אני אומר בהקשר הזה שקיבלנו הערה מהמשרד להגנת הסביבה שאין בטפסים מקום מפורש לכתוב מספר ח"פ של העסק עצמו.

איתן גינזבורג: בחלק יש.

איתן גינזבורג: הנה.

איתן גינזבורג: בטופס 1 יש, אבל בטופס הזה – אין.

איתן גינזבורג: תומר, איך אני מאשר טפסים כאלה?

תומר רוזנר: אתה אומר שאתה מבקש שפרטי זיהוי העסק יהיו אחידים.

תומר רוזנר: אתה מדבר על פרטי הזיהוי של העסק.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: ליאורה, את רוצה להוסיף משהו?

ליאורה עופרי: לא.

ליאורה עופרי: אין לי להוסיף על מה שאמרה לירון.

ליאורה עופרי: חשוב שברובריקות של פרטי העסק, לא רק הבעלים והמנהלים, יהיה רשום ה-ח"פ.

תומר רוזנר: הבנו.

תומר רוזנר: מספר מזהה.

תומר רוזנר: לא חייב להיות ח"פ.

ליאורה עופרי: מספר זהות או תאגיד.

איתן גינזבורג: בטופס 3 תמצאי את זה ובטופס אחר לא תמצאי את זה.

איתן גינזבורג: לילך דחוח.

לילך דחוח: אני רוצה לדבר על טופס5 ועל 5ב.

לילך דחוח: דיברנו על זה במסגרת החוק.

לילך דחוח: אני חושבת שסעיף 7 לטופס הזה לגמרי מעקר מתוכן את כל מה שקשור למסלול מזורז לגבי מרכולים.

לילך דחוח: אני רוצה להסב את תשומת לבכם שעדיין אין מפרטים וכשיהיו מפרטים זה מאוד מאוד ברור לנו מה יהיה וכמה קשה יהיה – לא פשוט לנו היום – מול גורמים מסוימים ויהיה לנו עוד יותר קשה אחר כך.

לילך דחוח: החוק הזה מתחילתו ועד היום לא הקל כמעט בשום שלב, בשום חוליה בשרשרת בקבלת רישיון למרכולים והוא גם לא יקל כשיהיו מפרטים.

לילך דחוח: אבל בהינתן כל זה – וכשאני אומרת את זה, למרות שעדיין אין מפרטים – שימו לב לסעיף 7.

לילך דחוח: סעיף 7 לא מאפשר לנו כמעט אף פעם להגיש במסלול המזורז הזה בקשה לרישיון או לחידוש רישיון.

לילך דחוח: הוא אומר שלא מתקיים שום הליך עיצום כספי.

לילך דחוח: אנחנו סבורים שבוודאי יהיו כאלה ויהיו הרבה כאלה.

לילך דחוח: "עסק הפועל בלא רישיון או היתר זמני", חברה', מרכולים נמצאים במדינת ישראל מזה שנים רבות ולהתאים את עצמם בפרק זמן כזה או אחר לדרישות של מפרטים לכשיהיו, זה משהו שיביא למצב שבו מרבית העסקים או חלק מהם, אלו שאין להם היו רישיון או פועלים בהיתר או כל היום נמצאים בתהליך של ביקורת מתמדת, לא יהיה להם, אני לא רואה איך הטופס הזה מסייע, מקדם, מזרז או מייעל את התחום הזה של מרכולים.

לילך דחוח: זה נכון שמרכולים זה לא העסק היחידי בארץ אבל יש אלפי סניפים כאלה בארץ וזה כן משהו שבסופו של דבר משרד הבריאות מתמקד במרכולים הרבה מאוד זמן.

לילך דחוח: אני לא אפרט ואלאה אתכם בדוגמאות אבל מאז אותם דיונים של הרפורמה בחוק, אני יכולה לתת לכם מסה של דוגמאות חדשות ומאוד מאוד בעייתיות.

איתן גינזבורג: הדברים שכתובים כאן, לפי עמדת הייעוץ המשפטי, אלה דברים שקבועים בחוק.

לילך דחוח: דיברנו על זה גם אז בחוק.

לילך דחוח: אמרנו את זה גם אז.

תומר רוזנר: אבל אי אפשר לשנות את החוק.

איתן גינזבורג: החוק קיים.

איתן גינזבורג: אין מה לעשות.

איתן גינזבורג: עם כל הבעייתיות, זה החוק.

איתן גינזבורג: אנחנו לא דנים היום בחוק.

איתן גינזבורג: אנחנו דנים היום בתקנות לחוק.

איתן גינזבורג: החוק קבוע, הוא נקבע, הוא אושר, לא בתקופתנו, וזה החוק.

לילך דחוח: לכן אני רוצה להציע, אם אפשר, על אף שהחוק נקבע, שיהיה כתוב כאן למשל במקום "שאין בבעלות המבקש רישיון עסק" לומר שאחוז מסוים מהעסקים שהוא מפעיל, זאת א ומרת, לא עולה על אחוז מסוים שלא עם רישיון עסק.

לילך דחוח: חייבים לצאת מכאן עם איזושהי גרסה אחרת.

לילך דחוח: כמעט אף רשת לא תוכל להשתמש בתצהירים האלה.

לילך דחוח: תשאלו את נפתלי ואת איילת.

לילך דחוח: כמעט אף רשת לא תוכל להשתמש בתצהיר הזה לצורך בקשה לקבל רישיון או לחידוש רישיון.

לירון אדלר: אני כן אציין – זה באמת כתוב בחוק ואנחנו לא יכולים לשנות בטופס את מה שכתוב בחוק – שכן נקבעה בחוק איזושהי תקופת הוראת מעבר שדיברה על שלוש שנים מיום שפורסם מפרט אחיד לגבי סוג עסק מסוים שכן איפשר תקופה של הקלות.

לירון אדלר: זאת אומרת, כן לאפשר לחלק מהעסקים הקיימים לגשת במסלולים של היתרים מזורזים למרות שלא כל התנאים האלה מתקיימים לגביהם.

לירון אדלר: הוראת המעבר היא כל פעם ביחס לפרסום המפרט האחיד.

לירון אדלר: זאת אומרת, זה לא שזה עכשיו נגמר אלא ברגע שיהיה סוג עסק שפורסם לגביו מפרט אחיד ושנכנס לתוקף.

לילך דחוח: אתם מבינים שעם העיצום הכספי, לעולם לא נצא מזה.

לילך דחוח: זה פלונטר.

תומר רוזנר: אל תהיו עבריינים ושלא יטילו עליכם עיצומים כספיים.

תומר רוזנר: אני לא מבין את הטענה.

לילך דחוח: כי כשאתה תראה את הפרטים שלי, אנחנו נקבל עיצומים כספיים כמעט על כל דבר קטן.

לילך דחוח: אנחנו יודעים איך זה קורה היום מול למשל משרד הבריאות.

לילך דחוח: לא יכול להיות שבגלל שהיה לי עיצום כספי בסניף אחד, אני לא אוכל להגיש בקשה לחידוש רישיון או לרישיון בסניף אחר.

תומר רוזנר: קודם כל, עדיין לא מטילים עליכם עיצומים כספיים.

לילך דחוח: נכון, אבל כשיהיו המפרטים אנחנו מבינים שזה יקרה.

לילך דחוח: בסוף אנחנו לא קובעים כאן חוק רק לפרק זמן של שלוש שנים.

לילך דחוח: אנחנו קובעים כאן חוק שיהיה בתוקף עוד הרבה מאוד זמן וזה מצב שהוא בלתי אפשר.

לילך דחוח: העיצומים הכספיים מהווים כאן הכבדה ומעבר להכבדה הם מהווים כאן דרישה לא הגיונית למי שיש לו יותר מסניף אחד לצורך העניין.

איתן גינזבורג: לא נוכל לפעול בניגוד למה שכתוב בחוק.

איתן גינזבורג: את לא מצפה שאני אכתוב דברים שלא כתובים בחוק.

איתן גינזבורג: יש עוד מישהו שרוצה להתייחס לטפסים?

איתן גינזבורג: רוני, בבקשה.

רוני סורקיס: אני מבקש להצטרף לדבריה של לילך ולהסביר את הסיטואציה בה אנחנו נמצאים.

איתן גינזבורג: אנחנו מבינים את הקושי.

איתן גינזבורג: יחד עם זאת, צריך לדעת שכל מה שכתוב בטופס, אלה דברים שכתובים בחוק.

איתן גינזבורג: מנגישים את החוק לתוך טופס כדי שאנשים יוכלו לקרוא ולהבין מה כתוב בחוק.

איתן גינזבורג: אנחנו לא יכולים לשנות ולו מילה את כי זה מה שקבוע בחוק.

איתן גינזבורג: אני יכול גם לא לכתוב שום דבר, להוריד את כל מה שכתוב שם ואתם עדיין תצטרכו לעמוד בחוק.

רוני סורקיס: אני מבין את כל מה שאתה אומר ואני רוצה לציין דבר אחד.

רוני סורקיס: אנחנו יוצרים כאן תהליך חדש רחב מאוד.

רוני סורקיס: אנחנו לא יודעים איך הוא ייראה.

רוני סורקיס: דרך אגב, אני חייב לומר וזה חשוב לציין את זה שלמיטב ידיעתי לא בוצעה ריאה לכל התהליך הזה כפי שנהוג בעולם המתקדם.

רוני סורקיס: התהליך הזה מתחיל, וחשוב להגיד ולשמוע את הזעקה הקטנה של האנשים שאומרים שאנחנו יוצאים לדרך שבנויה על מקל וגזר אבל בינתיים יש את המקל לצד אחד, שקוראים לו הרשויות, ואת הגזר לא מקבלים.

רוני סורקיס: מה הכוונה?

רוני סורקיס: אנחנו לא נוכל להשתמש בתהליך הזה ולא נוכל לדעת בפני מה אנחנו עומדים עד שלא יצאו מפרטים אחידים.

רוני סורקיס: מפרטים אחידים – דרך אגב, אני כבר אומר – זה סוג של ברירת מחדל או איזשהו קומפרומיס למשהו שבעצם היה צריך להתקיים אחרת, ואומר למה אני מתכוון.

רוני סורקיס: אני מתכון למידתיות ואני מתכוון לסבירות.

רוני סורקיס: ברגע שאתה אומר מפרט אחיד, אתה בעצם אומר דבר שקוראים לו זירו טולרנס.

רוני סורקיס: כלומר, אין שיקול דעת לשום צד, לא לצד הרגולטורי ולא לצד שעומד מנגד.

רוני סורקיס: אם אנחנו לא נסתכל כרגע בצורה מאוד מאוד רחבה על כל התהליך הזה וכל מילה קטנה לאן היא מובילה, אנחנו נסתכל בעוד שלוש-ארבע שנים ונגיד ששוב לא עשינו טוב.

רוני סורקיס: אנחנו יודעים שמ-2011 אנחנו נמצאים ברפורמות ובינתיים הרפורמות האלה הובילו רק למקום אחד, שרק העסקים נחבטו כל הזמן יותר ויותר, הרשויות הפכו להיות גדולות יותר עם מנגנונים יותר כבדים ויותר מסורבלים ואנחנו בעצם מתריעים שרק בטופס הקטן הזה, הוא כבר צופן בחובו קשיים.

רוני סורקיס: אני חושב שאנחנו רצים מהר.

רוני סורקיס: אני אתן רק דוגמה קטנה.

רוני סורקיס: בשום מקום לא ראיתי כאן איזשהו אזכור לכך שתהליך הרישוי אמור להיעשות במקביל ולא אמור להיעשות בטור.

רוני סורקיס: היום אנחנו בהליך הרישוי נמצאים בטור.

איתן גינזבורג: מה אתה מציע?

איתן גינזבורג: קונקרטית.

איתן גינזבורג: אתה מדבר על טופס ספציפי?

רוני סורקיס: אני אומר מה קונקרטית אני מציע.

רוני סורקיס: אני חייב להגיד שעד היום לא מצאנו אוזן קשבת מלאה לטענות שלנו.

רוני סורקיס: יש לנו איזשהו מכשול גדול מאוד, לגופים הגדולים, ואני חושב שהגופים הגדולים הם היחידים שמסוגלים להשמיע את קולם.

רוני סורקיס: אני לא חושב שלגופים הקטנים או לעסקים הפרטיים יש פחות בעיות.

רוני סורקיס: להפך.

רוני סורקיס: אני חושב שהם במצוקה נוראית.

איתן גינזבורג: מה אתה מציע?

רוני סורקיס: הייתי שמח שנוכל להעביר מסמך עמדה מסודר שאומר היכן אנחנו רואים את הקשיים הגדולים.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: איפה הייתם עד עכשיו?

איתן גינזבורג: אתה יודע שאנחנו רוצים לאשר את זה היום.

איתן גינזבורג: אתה רוצה עכשיו לשלוח לי מסמך?

איתן גינזבורג: אתה רוצה שהתקנות האלה לא יאושרו היום?

איתן גינזבורג: אני לא מבין מה אתם רוצים.

איתן גינזבורג: אתה רוצה שאני אדחה את כל התקנות האלה?

רוני סורקיס: אני אגיד מה אני רוצה לומר.

רוני סורקיס: אני לא יודע איך בעל עסק יכול לחתום על איזשהו תצהיר בהצהרה כשבע

רוני סורקיס: צם הוא עוד לא יודע על מה הוא חותם.

רוני סורקיס: אין מפרטים אחידים.

רוני סורקיס: לכל עסקי המזון אין מפרטים אחידים במדינת ישראל למעט משהו שלקחו משנת 1983 והלבישו אותו לתוך הכותרת של מפרט אחיד.

רוני סורקיס: אני לא יודע על מה אני מדבר.

איתן גינזבורג: אתה רוצה שאני אעצור את כל חקיקת התקנות עד שאקבל מכם מסמך?

רוני סורקיס: לא.

רוני סורקיס: אני טוען שהחקיקה הזאת היא חסרה כי הנדבך המרכזי, איך צריכים לעבוד העסקים, חסר.

רוני סורקיס: זה מה שאני אומר.

רוני סורקיס: אני אומר שהיה כאן תהליך אבל רגלי התהליך מה צריכים לעשות העסקים, הוא לא ידוע.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: עוד מישהו?

איתן גינזבורג: הערות?

ניר קפלן: שלום ותודה על זכות הדיבור.

ניר קפלן: אני מאוד מעריך את רוני סורקיס.

ניר קפלן: אנחנו עובדים ביחד אתו וגם עם שאר החבר'ה של הגזר העסקי.

ניר קפלן: התאחדות המלונות מתנגדת ולא מוכנה לעכב את הכניסה לתוקף של התקנות האלה עד שיהיו שאר המפרטים.

ניר קפלן: נכון שיש עם זה בעיה, אני לא יודע אם כבוד היושב ראש מודע לכך שמשרד הפנים הוציא טיוטת צו שמבקשת לדחות את כניסתן לתוקף של המפרטים האחידים בחצי שנה כך שבמקום שהן ייכנסו לתוקף כבר בסוף החודש, כ-20 פריטי צו ובהם הפריטים של המלונות ושל המסעדות, אמורים להיכנס לתוקף רק בחודשי הקיץ.

ניר קפלן: אנחנו כמובן מתנגדים לכך אבל בינתיים אנחנו לא רוצים לעכב את הכניסה לתוקף של התקנות החשובות האלה שאדוני דן בהן היום.

ניר קפלן: הבקשה שלנו היא כן לאשר אותן כבר היום, אם אפשר.

איתן גינזבורג: תודה.

קריאה: אדוני היושב ראש, אני לא מבין את ההזיה הזאת.

קריאה: אנחנו נמצאים כאן ברגע מכונן כשהתקנות האלה הולכות להשפיע על מאות אלפי עסקים במדינת ישראל ובוא נעכב.

קריאה: לא מבין את ההתנהלות הזאת.

קריאה: כנראה השבע לא מרגיש את הרעב.

קריאה: יש כאן עסקים שמחכים בכיליון עיניים לכל מה שאתה עושה.

קריאה: שלוש שנים אנחנו מחכים.

קריאה: מיולי 2018.

איתן גינזבורג: אין לי מלים.

איתן גינזבורג: נעבור להוראות מעבר.

לירון אדלר: 18א.

לירון אדלר: תחילה, תחולה והוראות מעבר

לירון אדלר: בעסק אשר מסווג בצו רישוי עסקים (עסקים טעוני רישוי) התשע"ג-2013 להליך רישוי מקוצר ופורסם לגביו מפרט אחיד – יהיה רשאי בעל העסק להגיש בקשה חדשה לרישיון או להיתר מזורז לפי פרקים ב'1 עד ב'4 לתקנות אלה לפי העניין, ויחולו על הטיפול בבקשה הוראות אותן תקנות ובלבד שעשה כן בתוך 30 ימים מיום התחילה, וכי עד ליום התחילה לא התקבל סירוב לבקשה מצד רשות הרישוי או נותן אישור.

לירון אדלר: שילם בעל עסק אגרה בעד הבקשה לרישיון או להיתר שהוגשה עד יום התחילה, לא ישלם בעל העסק אגרה נוספת בעדם.

לירון אדלר: על אף האמור בתקנת משנה (א), הוראות תקנה 27(ב), 28(א1) או (ב), 28א(א)(5) עד (7), או 28א(ב)(3), כנוסחן בתקנות אלה, יחולו לפי העניין גם בעסק שהחלו לגביו הליכים לחידוש רישיון או היתר טרם יום התחילה, ובלבד שעד ליום התחילה לא התקבל בתוך המועדים הקבועים בתקנות העיקריות כנוסחן ערב יום התחילה סירוב של אחד מנותני האישור האחרים או של רשות הרישוי.

לירון אדלר: אני אסביר.

איתן גינזבורג: במקום בו מתחילים ההסברים, שם מתחילה הבעיה.

לירון אדלר: זה בסך הכול כדי להיטיב את מצבם של העסקים, גם אלה שהגישו בקשות עוד לפי התקנות הישנות.

לירון אדלר: ביקשנו לקבוע כאן תחילה של שלוש החודשים מיום הפרסום כדי לאפשר היערכות לרשויות.

לירון אדלר: לגבי בקשות שהוגשו או שיוגשו עכשיו לפני יום התחילה – בעסקים שהם בהליך רישוי מקוצר ופורסם לגביהם מפרט אחיד, זאת אומרת שהם יכולים כבר ממש להיכנס להליך הרישוי המקוצר, אם הם ירצו להיכנס להליך הזה, הם יצטרכו להגיש בקשה מחדש כי כל המועדים נספרים מיום הגשת הבקשה וכל תהליך נספר מיום הגשת הבקשה ולכן אנחנו לא יכולים להסתמך על משהו שהוגש קודם.

לירון אדלר: מי שירצה לקצר את התהליכים שהוא כבר התחיל בהם כבקשה רגילה ולעבור לתהליך רישוי מקוצר, יצטרך להגיש בקשה חדשה תוך 30 ימים מיום התחילה ואז הטיפול בבקשה יוכל לעבור להליך רישוי מקוצר.

לירון אדלר: כל זה אם לא סירבו לו בינתיים לבקשה מטעמים אחרים לפני שהתחילו התקנות.

לירון אדלר: בנושא של שינוי בעלות.

לירון אדלר: היות שהמסמכים הנדרשים גם היום הם מסמכים דומים, עסק שכבר הגיש את המסמכים לפי תקנה 31, אפשר יהיה להחיל עליו את הוראות תקנות אלה.

לירון אדלר: זאת אומרת, לתת לו רישיון בצורה אוטומטית.

לירון אדלר: היום רק נותנים היתר זמני.

איתן גינזבורג: בשינוי בעלות יש אגרה?

תומר רוזנר: ודאי.

תומר רוזנר: על כל דבר יש אגרה.

לירון אדלר: הוא לא יצטרך לשלם.

לירון אדלר: כאן הוא לא צריך לעשות כלום.

תומר רוזנר: הוא לא צריך לשלם.

לירון אדלר: הוא לא צריך לשלם והוא גם לא צריך להגיש מסמכים אחרים.

נפתלי קאייקוב: אבל אם את מוציאה לו רישיון חדש, אמר היושב ראש שהוא לא רוצה רישיון חדש.

לירון אדלר: אני אומרת שאנחנו משנים את מצבו לטובה כי היום בחידוש בעלות, אם הגיש את המסמכים, נותנים לו היתר זמני.

לירון אדלר: היום נותנים לו ישר רישיון.

לירון אדלר: זה החידוש כאן.

נפתלי קאיקוב: הוא לא משלם עוד אגרה.

לירון אדלר: לא.

לירון אדלר: אם הוא שילם, הוא לא ישלם שוב.

לירון אדלר: זאת הכוונה.

נפתלי קאיקוב: אם היה לו רישיון והוא קיבל אותו, הוא לא ישלם אגרה.

לירון אדלר: בחידוש בעלות היום הוא משלם אגרה?

איתן גינזבורג: לא חידוש.

איתן גינזבורג: בהחלפת בעלות.

נפתלי קאיקוב: בהחלפת בעלות הוא לא צריך לשלם.

לירון אדלר: אנחנו לא משנים את המצב.

נפתלי קאיקוב: אני אבדוק את זה.

לירון אדלר: בנושא של חידוש רישיון, בגלל שכל הזמנים – גם היום בתהליך של חידוש רישיון – נגזרים מתום תקופת הרישיון.

לירון אדלר: זאת אומרת, כבר היום שולחים לבעל העסק את ההודעה כמה חודשים לפני שנגמר הרישיון וכל התהליך מתחיל כדי שהוא יגיע ליום בו פוקע הרישיון והוא יכול מיד לחדש.

לירון אדלר: לכן אנחנו לא רוצים לשנות כאן את הזמנים.

לירון אדלר: קבענו כאן שכל התקנות לגבי זה שנותן אישור לא השיב או שרשות האישור לא השיבה ואז רואים אותו כאילו קיבל היתר זמני או כאילו קיבל רישיון לפי התקנות האלה, התקנות האלה יחולו על גם הליכי חידוש שהתחילו לפני יום התחילה.

לירון אדלר: אם נותן אישור לא השיב והתקנות מתחילות, אפשר יהיה לראות אותו כאילו יש לו היתר זמני או רשות הרישוי תיתן לו היתר זמני גם בלי תשובה של נותן האישור, לפי התקנות שהן בנוסח היום.

לירון אדלר: כל זה אם כמובן עד יום התחילה הוא לא קיבל קודם איזשהו סירוב מאיזשהו נותן אישור.

איתן גינזבורג: כשאתם בודקים את נושא האגרה, בבקשה גם תאמרו מה גובה האגרה.

איילת וסרמן: היא אגרה אחידה.

נפתלי קאיקוב: 326 שקלים.

איתן גינזבורג: העברת בעלות.

נפתלי קאיקוב: לכל פעולה.

נפתלי קאיקוב: נחזור עם תשובה.

איתן גינזבורג: בושה וחרפה.

תומר רוזנר: אני פונה לנציגי רישוי עסקים.

תומר רוזנר: יש כאן הרבה עבודה שאתם צריכים לעשות בשינוי טפסים וכולי.

תומר רוזנר: שלושה חודשים זה זמן שמספיק לכם להטמעת כל השינויים האלה?

נפתלי קאיקוב: אנחנו נעשה מאמץ לעמוד בזה

איילת וסרמן: אנחנו מאוד רוצים שזה יקרה.

איילת וסרמן: אנחנו מחכים לזה כבר שלוש שנים.

איתן גינזבורג: אתם גם בחודשיים יכולים לעמוד בזה.

תומר רוזנר: תזכרו שאתם מייצגים גם את הרשויות הקטנות.

תומר רוזנר: קחו את זה בחשבון.

איילת וסרמן: שלושה חודשים זה לא הרבה זמן, אבל אנחנו נשתדל לעמוד בזה.

תומר רוזנר: אני רוצה לשנות משהו.

תומר רוזנר: אני חושש שייתכן עיכוב בפרסום במחלקת רשומות, אני מציע שייקבע תאריך, 1 באפריל ולא שלושה חודשים מיום הפרסום.

איילת וסרמן: לא, אל תקבע 1 באפריל.

איילת וסרמן: אחרי שאתה מחכה למפרטים מ-2010?

איילת וסרמן: אסור לתת להארכת המפרטים בצו החדש לעבור.

איילת וסרמן: אסור לתת לזה לעבור כי אחרת כל המסלולים יורדים לטמיון.

רועי כהן: אין טעם למסלולים האלה.

איילת וסרמן: אנחנו דוחים בחצי שנה אחרי 10 שנים.

איילת וסרמן: גם החצי שנה הזאת לא תספיק.

איתן גינזבורג: 1 באפריל אי אפשר כי אז יש את חול המועד.

תומר רוזנר: אז תקבע 1 במאי.

איתן גינזבורג: אני הייתי קובע ה-16 במארס.

איתן גינזבורג: זה יום חג.

רועי כהן: העסקים יחגגו את יום הבחירות.

איתן גינזבורג: זה יוצא בדיוק 90 ימים מהיום.

חוה מונדרוביץ: מה הבעיה לומר שלושה חודשים מיום הפרסום?

תומר רוזנר: כי לא ידוע מתי יפרסמו את זה.

איתן גינזבורג: נקבע את זה ל-21 במארס, יום ראשון בשבוע.

איתן גינזבורג: אם זה לא מהווה בעיה, הייתי קובע 16 במארס.

תומר רוזנר: אני אומר 23 במארס.

חוה מונדרוביץ: אם אתה קובע 16 במארס, עדיף 1 באפריל.

תומר רוזנר: 1 באפריל יוצא בחול המועד פסח.

איתן גינזבורג: בסדר.

איתן גינזבורג: קבענו 16 במארס.

איתן גינזבורג: זה באמת 90 ימים מהיום.

איתן גינזבורג: אם יש למישהו בעיה, שיבוא, יגיד לי ונדבר על זה.

איתן גינזבורג: מישהו רוצה לדבר על התחולה?

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: חברים, עד כאן.

איתן גינזבורג: יש לנו עוד כמה נושאים שהם פתוחים ואנחנו עוד צריכים לדבר עליהם.

חוה מונדרוביץ: גם הערות לתקנות.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: אנחנו מחכים גם לתשובות משרד המשפטים לגבי הנושא המקוון.

איתן גינזבורג: בואו נתחיל עם הנושא של העברת בעלות.

איתן גינזבורג: בפעם הקודמת נשארנו עם כמה נושאים פתוחים ובהם כל עניין פטור מהגשת מסמכים שתכף נדבר על זה, כל הסיפור של שינויים מהותיים ועניין המועדים בהם תוכל משטרת ישראל להודיע על התנגדות במקרה של שינוי בעלות.

איתן גינזבורג: תומר, אתה רוצה להזכיר מה היה?

תומר רוזנר: כן.

תומר רוזנר: בישיבה הקודמת, ההצעה המקורית של משרד הפנים הייתה שבמקרה של עסק שיש בו עניין למשטרה – אני אומר בלשון פשוטה – העברת הבעלות למעשה תעוכב ב-45 ימים במהלכם תוכל המשטרה לבדוק אם היא רוצה להפעיל את הסמכות שניתנה לה בחוק להתנגד להעברת הבעלות מטעמים של שלום הציבור.

תומר רוזנר: הוועדה הביעה חוסר שביעות רצון מלוח הזמנים הזה והוצע לוח זמנים של שני שלבים כאשר בשלב הראשון אלה יהיו 14 ימים שזה היתר זמני ואחר כך עוד תקופה נוספת בה המשטרה תוכל לבקש היתר זמני לתקופה נוספת.

תומר רוזנר: גם משרד הפנים וגם הוועדה הביעו חוסר שביעות רצון ושלחה את הגורמים השונים לעשות עבודה נוספת כדי להביא הסדר אחר.

חוה מונדרוביץ: הגענו למשהו מוסכם.

איתן גינזבורג: משטרת ישראל, אתם רוצים לומר למה הגעתם?

עידן כץ: כן.

עידן כץ: אני מהייעוץ המשפטי של משטרת ישראל.

עידן כץ: כפי שציין כבוד היושב ראש וכפי שציין היועץ המשפטי לוועדה, מהדיון הקודם ועד עכשיו ניהלנו שיח עם משרד הפנים על מנת להגיע למתווה מוסכם לצורך התקופה שהמשטרה תוכל לבדוק את התקופה בה ניתן היתר זמני למבקש לעשות העברת בעלות.

עידן כץ: ייאמר לזכות שי עג'מי ממשרד ראש הממשלה שבבוקר הגענו למתווה שמוסכם גם על המשטרה והמשרד לביטחון פנים, על נציגי השלטון המקומי ובתקווה גם על הוועדה וכמובן משרד הפנים.

עידן כץ: בסופו של דבר יינתן היתר זמני למבקש לעשות העברת בעלות של 30 ימים, על המשטרה תוך 14 ימים לתת את עמדתה בתוך התקופה הזאת, העמדה שהיא מסכימה להעברת הבעלות, ואז יינתן רישיון, או שהיא מסרבת לכך מטעמים של שלום הציבור וביטחוני לרבות העבר הפלילי וזהות המבקש.

עידן כץ: אני גם ראיתי שבנוסח היום נמחק "לרבות העבר הפלילי" וצריך לתת את הדעת על זה.

עידן כץ: האופציה השלישית היא שהמשטרה מבקשת לנצל את התקופה הזאת במקרים שמתעוררים ספקות, וכמו שאמרנו אלה הם המקרים החריגים, כדי להעמיק את הבדיקה, הבדיקה המודיעינית ואם כבוד היושב ראש ירצה, אני אפרט עליה אבל היא באמת דרושה למשטרה במקרים המתאימים.

עידן כץ: כמובן שהתקנות צריכות לתת גם את המענה לדבר הזה כי בסופו של יום, כמו שהמשטרה מאוד מעוניינת לאפשר לעסקים לעבוד כמו שצריך ולנהל משק תקין, אנחנו חייבים לממש את האחריות שלנו בנושא של הגנה על שלום הציבור וביטחונו.

עידן כץ: יש מקרים שהבדיקה היא לא פשוטה, היא בדיקה מאוד מעמיקה, גם לרבות בדיקות של תיקים שעדיין מתנהלים, התנהלות מול הפרקליטויות השונות.

עידן כץ: בסופו של יום העולם של מידע מודיעיני לא מצוי רק בתחנה הספציפית אצל רכז הרישוי הספציפי אלא לפעמים גם נדרשת בדיקה מול יחידות ארציות.

עידן כץ: לכן במקרים הספציפיים האלה, אני חושב שההסכם שגיבשנו באמת בהסכמה רחבה של כולנו, אני חושב שהוא נותן את המענה הנכון ואני גם מודה לשי עג'מי ולמשרד הפנים על כך.

עידן כץ: אני חושב שבסופו של יום גם העסקים יוצאים מכך נשכרים וגם המשטרה עדיין יכולה לממש את הזכויות שלה.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: אני רוצה בהמשך לשיחתנו אמש לאתגר אתכם בהקשר הזה.

איתן גינזבורג: אני הייתי מציע להפוך את הזמנים, להפוך את התקופות.

איתן גינזבורג: כלומר, כשאדם רוצה לרכוש עסק, הוא מתכונן לכך, הוא בודק את העסק, הוא מקיים התדיינויות ומשא ומתן עם בעל העסק הנוכחי.

איתן גינזבורג: למה לא להגיש את הבקשה לפני העברת הבעלות?

איתן גינזבורג: כלומר, להגיש לרשות הרישוי הצהרת כוונות להעברת בעלות שתיקח 30 ימים לפני שאתם מציעים, לפני העברת הבעלות, ובתקופה הזאת תוכלו לעשות את כל הבדיקות האלה.

איתן גינזבורג: הוא יצהיר על כך שהוא מתכוון, אתם תבדקו, ייגמרו 30 הימים, הוא יוכל לקבל את רישיון העסק, האדם החדש.

איתן גינזבורג: למה אחרי?

איתן גינזבורג: ברגע שהוא כרת חוזה להעברת בעלות, פתאום יגידו לו לא, אי אפשר, משטרה, חשוד וכולי.

איתן גינזבורג: למה?

איתן גינזבורג: שיגיד לו לפני כן.

נפתלי קאיקוב: רציתי להציע את זה.

נפתלי קאיקוב: סטטיסטית שיגיד כמה מקרים כאלה.

איתן גינזבורג: לא יודע.

איתן גינזבורג: אני לא נכנס לזה אבל אני אומר שהעברת בעלות זה אירוע משמעותי.

איתן גינזבורג: לקנות עסק זה אירוע משמעותי.

איתן גינזבורג: לכן ברגע שכבר אדם קנה את העסק, רק אז הוא מגיש בקשה להעברת בעלות, זה נראה לי בעייתי.

איתן גינזבורג: יעשו את זה לפני.

איתן גינזבורג: יגיש בקשה, זה נקרא הצהרת כוונות להעברת בעלות ולכו תבדקו.

טל בסון: תובעת רישוי ארצי.

טל בסון: אם אי מבינה מאדוני, הרציונל הוא לא לגרום לו להיכנס לכל התהליך של רכישה וסיום העסקה של העסק ואחר כך לטפל בזה אלא לעשות את זה קודם ולדעת היכן הוא עומד לפני שהוא נכנס למהלך של העסק.

איתן גינזבורג: לפני שהוא מסיים את תהליך כריתת החוזה.

טל בסון: זה יכול להיות הגיוני ובלבד שיהיה חוזה ממשי שאומר שהעסקה הזו הולכת להתקיים.

טל בסון: שלא ייווצר מצב שאנחנו נקבל מספר הצעות ממספר רוכשים פוטנציאליים ונצטרך לעשות העמקת בדיקה כנגד מספר רוכשים שירצו לבוא לפתחו של העסק.

טל בסון: הדבר הנוסף.

טל בסון: חשוב לי להבהיר ולמקד את הליך הבדיקה של המשטרה.

טל בסון: כשאנחנו מקבלים בקשה לשינוי בעלות לצורך העניין, פרטי העסק נכנסים למאגר משטרתי שבודק את האדם ובודק האם הבן אדם הזה מסורב או מאושר.

טל בסון: הוא עובר איזשהו סנן ממוחשב ראשוני.

טל בסון: בכל המקרים הסנן הזה עובר, רוב האנשים הם נורמטיביים ואנחנו מקבלים אישור.

טל בסון: כשלא מתקבל אישור, עולה ספק.

טל בסון: כשעולה הספק, אז אנחנו נדרשים להעמקת בדיקה.

טל בסון: חשוב גם להבין שהעמקת הבדיקה הזו, אלה לא מערכות מודיעין שלנו כרישוי עסקים שיושבים ספציפית אצלנו וכל עניינם הוא רק להתעסק במצב המודיעיני של בעלי העסקים אלא זו יחידת מודיעין שנותנת שירות לכל התחנה והמרחב וכשעולה הספק, לפעמים גם הוא מסתיים אחרי שהם בודקים את הספק, האם הוא רלוונטי לעסק או לא רלוונטי לבעלים.

טל בסון: לפעמים גם בשלב הזה, אחרי מספר ימים, אנחנו מקבלים אישור.

טל בסון: המקרים החריגים הם לא מקרים רבים ושם אנחנו נדרשים להעמקה משמעותית.

טל בסון: חשוב להבין שהרציונל של משטרת ישראל בהעמקת הבדיקה הוא כדי למנוע פגיעה בחופש העיסוק של אדם ולכן אנחנו עושים בדיקה מאוד מקטיפה שכוללת לא רק בדיקה מודיעינית מקומית אלא בדיקה מודיעינית רחבה יותר עם הקשרים, עם מחשבה, האם הסירוב הזה יכול לעמוד לי במבחן בית משפט ולא בהינף יד לומר שנראה לי, תחושת הבטן שלי לא טובה לגבי האיש ואני מסרבת כי הוא לא מתאים לי.

טל בסון: לכן הלכנו כברת דרך משמעותית בקיצור הזמן.

איתן גינזבורג: אנחנו לא מתווכחים עכשיו על הזמנים.

איתן גינזבורג: יש לי גם מה לומר על זה.

איתן גינזבורג: אנחנו מדברים רק על עסקים שדורשים רישיון.

איתן גינזבורג: עסק אחר שלא דורש רישיון, אתם לא בודקים שום דבר כזה ואין לכם את הפריבילגיה הזאת לאסוף מידע על אנשים.

איתן גינזבורג: שמתי את זה רגע בצד כי זו סוגיה בפני עצמה.

איתן גינזבורג: אני הולך עם מה שקבוע בחוק ויש לי גם מה לומר על זה.

איתן גינזבורג: אני הצעתי הצעה שהבדיקה תהיה לפני.

איתן גינזבורג: תהיה עם טיוטת חוזה עם תרצו או שיגישו בקשה לבדיקה עם אגרה ואם הבקשה תסורב, תוחזר האגרה.

איתן גינזבורג: אני אומר שאני לא רוצה למנוע מאדם שכבר כרת חוזה לרכישת עסק והנחת העבודה שלי – לא יודע איך שלכם – שכולם חפים מפשע ואף אחד לא עבריין, ואם יש כאלה שבקצוות, אני לא צריך להעניש את כולם בגלל זה או את הרוב המכריע.

איתן גינזבורג: לכן אני לא רוצה להכביד על אנשים תמימים וישרי דרך.

טל בסון: אני מסכימה עם אדוני אבל חשוב שהמנגנון הראשוני יהיה כזה שלא נקבל בקשות של ניסוי וטעייה של בוא נראה אם אני עובר או לא אלא שתהיה לזה הצהרת כוונות משמעותית שכלולה בחוזה.

איתן גינזבורג: אמרתי.

איתן גינזבורג: תהיה אגרה.

נפתלי קאיקוב: כבוד היושב ראש, היום יש לך בחוק את המושג שנקרא חוות דעת מקדמית.

נפתלי קאיקוב: בן אדם רוצה לקחת עסק, יכול לעשות פרי קולינג, לבדוק מול כל נותני האישור מה המצב של המשטרה, כיבוי אש, משרד הבריאות.

נפתלי קאיקוב: הם חייבים להתייחס.

נפתלי קאיקוב: אם כולם אמרו כן, אחר כך הם לא יכולים לומר לא.

נפתלי קאיקוב: זה העניין של הוודאות.

נפתלי קאיקוב: כאן אנחנו מדברים על מצב בהעברת בעלות.

נפתלי קאיקוב: יש לי עכשיו רישיון לעשר שנים – זאת מהפכה שעשינו בוועדה האת – רישיון למספרה.

נפתלי קאיקוב: בקורונה, חלק מהמספרות והמסעדות שחטפו סטירה משמעותית, הם לא יכולים להחזיק את המסעדה ורוצים להעביר אותה.

נפתלי קאיקוב: יש עכשיו תשע שנים לקחת את המסעדה, זה רישיון לכל דבר ועניין.

נפתלי קאיקוב: בתהליך של העברת הבעלות הזאת, למעשה הם צריכים לחתום על תצהיר והרישיון ממשיך עוד תשע שנים.

נפתלי קאיקוב: אנחנו נעצרים בתחנת המשטרה.

נפתלי קאיקוב: אנחנו מסכימים שאנחנו רוצים עסקים נורמטיביים ולא רוצים שבמסעדה יהיה מישהו שלא עומד בסטנדרטים של עוסק נורמטיבי בעיסוק רישוי עסקים.

נפתלי קאיקוב: על התהליך הזה של ההעברה, התכנסנו ל-45 ימים.

נפתלי קאיקוב: אנחנו הצלחנו להגיע למצב שהמשטרה יורדת ל-30 יום.

נפתלי קאיקוב: אנחנו אמרנו יותר מזה כי הם אמרו שהם מוכנים לטפל במרבית העסקים בפחות מ-14.

נפתלי קאיקוב: אמרנו שלא הגבתם תוך 14 ימים, אנחנו מוציאים רישיון עסק לכל הזמן.

נפתלי קאיקוב: עד 14 ימים אתם יכולים לבדוק.

נפתלי קאיקוב: פניתם להארכה, אנחנו הארכנו בעוד 16 ימים את ההיתר הזמני הזה אבל אחר כך יוצא רישיון לכל דבר ועניין.

איתן גינזבורג: בסדר.

איתן גינזבורג: כל התהליך הזה – לפני כן.

נפתלי קאיקוב: זה קיים בחוק.

נפתלי קאיקוב: חוות הדעת המקדמית היא דבר שקיים בחוק.

לירון אדלר: אבל אתה מכביד עליהם יותר.

נפתלי קאיקוב: לא.

נפתלי קאיקוב: את אומרת שאת רוצה להעביר את הבעלות, הבן אדם כבר כאן, כבר חתם על תצהיר.

נפתלי קאיקוב: ברוב המקרים הם כבר קנו את העסק.

נפתלי קאיקוב: כל יום עבורם זה נצח, זה שיפוצים, זה לדבר את הדברים.

נפתלי קאיקוב: מי כמוני יודע מה המצב שלהם.

איתן גינזבורג: היא אמרה שזה הגיוני מה שהצעתי.

רועי כהן: זה מאוד הגיוני.

איתן גינזבורג: למה שלא יגישו את הצהרת הכוונות הזאת עם חוזה ועם תשלום אגרה ולא יצטרכו לחכות אחר כך את ה-30 ימים אלא לפני?

איתן גינזבורג: להקדים להם את זה.

רועי כהן: אגב, זה רק בעסקים שדורשים רישיון.

תומר רוזנר: שדורשים אישור משטרה.

רועי כהן: אלה בעיקר מועדונים.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: לצערי יש הרבה.

איתן גינזבורג: הרבה יותר מדי.

רועי כהן: עשיתי על זה דוקטורט.

איתן גינזבורג: תכף תגלה שגם אולפן הקלטות אודיו.

נפתלי קאיקוב: אני רוצה להבין משהו בהצעה.

נפתלי קאיקוב: אותה מספרה עליה דיברתי, עכשיו מישהו רוצה לקנות אותה.

נפתלי קאיקוב: הוא בא לרשות המקומית, אומרים לו שיביא אישור של הצהרת כוונות שהוא אכן רוצה לקחת את המקום ואנחנו מעבירים את הצהרת הכוונות רק למשטרה ולא לאחרים.

נפתלי קאיקוב: ברגע שיענו תוך 30 ימים, יוצא רישיון עסק.

נפתלי קאיקוב: מקובל עלינו.

נפתלי קאיקוב: אנחנו תומכים בזה.

לירון אדלר: אבל לא מספרה.

לירון אדלר: מספרה לא צריך.

נפתלי קאיקוב: לא.

נפתלי קאיקוב: כל תהליך עם המשטרה.

נפתלי קאיקוב: מסעדה עם משקאות משכרים.

נפתלי קאיקוב: אנחנו תומכים בזה.

שי עג'מי: אני חושב שכל עוד עושים את זה כהליך חליפי למנגנון שהוצע, זה טוב.

שי עג'מי: אם אנחנו עושים את זה כמנדטורי, אנחנו נעכב את האנשים.

תומר רוזנר: לא.

תומר רוזנר: הפוך.

תומר רוזנר: ההצעה של יושב ראש הוועדה היא הטובה ביותר לעסקים מהסיבה הפשוטה.

תומר רוזנר: המנגנון שאתם הצעתם יכול ליצור מצב בו הרישיון הישן התבטל כי נתנו היתר זמני לחדש ולגבי השני, יבטלו לו את ההיתר הזמני אחרי ה-30 ימים האלה ולא יהיה לא ישן ולא חדש.

שי עג'מי: אני מציע חליפי.

חוה מונדרוביץ: אפשרות של בעל העסק לבחור את זה או את זה.

שי עג'מי: ההצעה של היושב ראש, כל עוד היא חליפית, דהיינו, מי שרוצה, יפנה 30 ימים קודם ויקבל את האישור מהמשטרה ואז נגמר.

שי עג'מי: אם הוא לא עשה את זה – ואגב, יש לי הרגשה שהרבה לא יעשו את זה כי הם לא ידעו שזה קיים וזה יהיה משהו שייזכרו בו בסוף, אז תיכנס ההצעה החליפית שלפי דעתי היא טובה גם לרשויות, גם למשטרה ואני חושב שגם לעסקים.

שי עג'מי: אם המשטרה הגיבה ב-14 ימים, מה שהיא ביקשה קורה.

שי עג'מי: אם היא לא הגיבה, הרשות יכולה מיד בתום 14 ימים להוציא רישיון.

איתן גינזבורג: אני לא רוצה שיהיה מצב שבו המשטרה לא תעבוד ב-30 ימים האלה.

שי עג'מי: אם היא לא מגיבה תוך 14 ימים, הרשות יכולה להוציא רישיון מיד, בתום ה-14 ימים.

איתן גינזבורג: אם אחרי 14 ימים היא לא מגיבה, יש רישיון.

איתן גינזבורג: אני רוצה לראות אם הבנתי נכון.

איתן גינזבורג: לפי ההצעה של המשטרה והרשויות המקומיות, שמקובלת עליכם, מגישים בקשה להעברת בעלות, תוך 14 ימים המשטרה צריכה להגיב.

איתן גינזבורג: לא הגיבה, יש רישיון.

איתן גינזבורג: הגיבה, יש עוד 16 ימים לקבלת תגובת המשטרה לחיוב או לשלילה.

איתן גינזבורג: הבנתי נכון?

תומר רוזנר: נכון.

איתן גינזבורג: בכל מקרה 14 הימים האלה, הימים הראשונים, יש רישיון זמני.

תומר רוזנר: היתר זמני.

שי עג'מי: בשביל הפרוצדורה, יש רישיון זמני מראש ל-30 ימים.

איילת וסרמן: זה נהדר אם מה שאתה הצעת, זאת תהיה חלופה נוספת.

איתן גינזבורג: כן.

עידן כץ: אני רק רוצה לומר שבמקום החלופה הנוספת, יש כאן גם היבטים.

עידן כץ: בדיקות מודיעיניות זה דבר מאוד מעמיק ומאוד קשה.

עידן כץ: זה לא פשוט עכשיו להתחיל רגולציה אצלנו במשטרה.

עידן כץ: אני אומר את ה כי בסופו של דבר זה יכול לשמש בסיס לעוד דברים נוספים ואני לא רוצה לפרט על זה עכשיו.

עידן כץ: ברור שבסופו של דבר הרגולציה אמורה להתחיל את הרגולציה על רשות הרישוי.

עידן כץ: אני מצטער שאני אומר את זה כך אבל אני חושב שבסוף המענה שאנחנו נתנו הוא המענה הנכון שבסופו של דבר לא יביא לעתירות ולשאלות כאלה ואחרות.

תומר רוזנר: אני לא מבין מה זה חלופה נוספת.

איתן גינזבורג: החלופה שלי.

קריאה: הוא אומר שיהיה עליהם עומס.

טל בסון: זה יעמיס עלינו בדיקות.

תומר רוזנר: אני שואל שאלה פשוטה.

תומר רוזנר: אני מכרתי את עסקי לאחר והאחר הזה, אמרה המשטרה אחרי 14 ימים שהיא צריכה עוד לבדוק או שהיא אמרה לא.

תומר רוזנר: מה המצב?

תומר רוזנר: המצב הוא שאין לי את הרישיון כי כבר נתנו לו היתר זמני ולא אין את הרישיון כי אמרו לו לא.

תומר רוזנר: אין אף אחד שיש לו רישיון.

עידן כץ: יש לו היתר זמני של 14 ימים.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: הוא שילם 10 מיליון שקלים על העסק הזה.

איתן גינזבורג: עסקים לא קונים ב-2,000 שקלים.

איתן גינזבורג: כנראה בדרך כלל מדובר בהרבה מאוד כסף.

שי עג'מי: אפשר להגיד גב אל גב.

תומר רוזנר: מה זה גב אל גב?

עידן כץ: ברוב רובם של המקרים הוא יקבל את הרישיון.

איתן גינזבורג: אני לא יכול להתייחס לרוב רובם של המקרים.

שי עג'מי: אפשר לעשות גב אל גב.

שי עג'מי: אני חושב שזאת אפשרות טובה.

איתן גינזבורג: מה הבעיה עם מה שהצעתי?

עידן כץ: שבסופו של דבר אנחנו לא חושבים שהרגולציה צריכה לפעול כך כי זה לא אמור להיות דרך המשטרה שבאים ומקבלים היתר או רישיון.

איתן גינזבורג: אני אגיד לך משהו.

איתן גינזבורג: בעולם רגיל בכלל לא צריך לפנות אליכם.

איתן גינזבורג: זה שאתם רוצים לאסוף מודיעין על אנשים, אנחנו עוזרים לכם אבל בעולם רגיל נורמלי, אדם רוצה לפתוח עסק – הוא פותח עסק ומשטרה לא אמורה להתערב בזה.

איתן גינזבורג: אם אתה מפקפק באדם, אם הוא בעל עסק כזה או אחר, זה עניין שלכם, טפלו בו בכלים שלכם.

איתן גינזבורג: אתם רוצים את מנגנון רישוי עסקים, את הרישיון להפעיל עסק כדי לטפל בעניינים שלכם.

איתן גינזבורג: אני מבין, זה לטובת הציבור אבל עדיין בכל הכבוד זה לא המנגנון לעצור אנשים ואתם משתמשים ברגולציה הזאת כדי לעצור עסקאות כאלה ואחרות.

איתן גינזבורג: לכן אני אומר שבעולם רגיל המשטרה לא צריכה להיות בתמונה.

עידן כץ: כבוד היושב ראש, אני חושב שהאמירה הזאת היא אמירה כללית מאוד כי גם הנתונים מראים ש-97 אחוזים מהמקרים בסופו של יום הבן אדם יוצא עם רישיון עסק.

איתן גינזבורג: בסדר, אבל אתה מסכים אתי שבעולם רגיל - על אחת כמה וכמה כאשר 97 אחוזים מקבלים רישיון עסק שלכם – למה אתם צריכים להתערב?

איתן גינזבורג: כי יש לכם בעיה עם שלושה אחוזים?

איתן גינזבורג: טפלו בהם בדרככם ולא דרך מנגנון של רגולציה של עסק.

איתן גינזבורג: אם הייתי פותח עסק שלא צריך רישיון עסק, איך תבדקו?

טל בסון: דרך בית משפט.

איתן גינזבורג: כנראה בדרכים אחרות.

טל בסון: יש לנו כלים.

איתן גינזבורג: אז הכלים הנוספים האלה צריכים לחול על כולם.

איתן גינזבורג: אתם כאן מתלבשים על מנגנון רישוי עסקים – אגב, לזכותכם מקדמת דנא, לא אתם יצרתם את זה ואני לא בא אליכם בטענות – משטרה באה ומתלבשת על מנגנון לקבל רישיון עסק כדי להקל על עצמה.

איתן גינזבורג: אני לא חושב שזה המנגנון הנכון.

איתן גינזבורג: אם זה מכביד עליכם רגולציה, בסדר, אבל יש לכם עוד כלים להתמודד עם האנשים.

איתן גינזבורג: אם בסוף תוך כדי זה שלאדם יש רישיון, פתאום הוא הופך לעבריין, אם פתאום אתם רואים שהוא קוף של מישהו או משהו אחר, אין לכם כלים?

איתן גינזבורג: זהו?

איתן גינזבורג: כי יש לו רישיון?

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: יש לכם עוד כלים.

איתן גינזבורג: לכן אי אפשר לקחת את הרישיון הזה כבן ערובה.

איתן גינזבורג: בסוף אנשים רוצים לעבוד ו-97 אחוזים כפי שציינת עובדים כמו אנשים מסודרים.

איתן גינזבורג: לכן אי אפשר למתוח את החבל יותר מדי.

איתן גינזבורג: אתם לא צריכים להיות כאן חסם.

איתן גינזבורג: בסוף מנגנון של עסקים מסייע לכם.

איתן גינזבורג: אתם מכבידים על המנגנון.

איתן גינזבורג: לכן אני חושב שהצעה על הצהרת כוונות לפני, עם תשלום אגרה, עם העברת חוזה, צריכה לספק ולהגיד לכם שזה מספק ויש מספיק זמן להיערך, לקלוט מודיעין, לאסוף מה שצריך וכולי.

איתן גינזבורג: לא צריך להתלבש על זה יותר מדי, גם כך זה קצת עקום.

עמיחי פישר: אני חושש שאם ניקח את ה-97 אחוזים, מתוך אותם 97 אחוזים יהיו 10 אחוזים – נראה לי די סביר שיהיו יותר משלושה אחוזים – שלא יזהו שהם צריכים להגיש מראש, הם יגישו את הבקשה ופתאום יגידו להם שהם לא יכולים להגיש את הבקשה כי לא עשיתם את הבדיקה המדגמית מול המשטרה.

איתן גינזבורג: יש 30 ימים.

עמיחי פישר: זה גם וגם.

עמיחי פישר: זה מעולה.

תומר רוזנר: הרישיון נשאר אצל הישן.

תומר רוזנר: לא נותנים היתר זמני לחדש.

תומר רוזנר: זה ההבדל.

שי עג'מי: זה בסדר.

שי עג'מי: אני אגיד לכם מה אני מבין.

שי עג'מי: המנגנון שאדוני היושב ראש מציע הוא הגיוני, אם הוא אופציה.

שי עג'מי: כאופציה אחרת אפשר להציע את ההצעה שהמשטרה הציגה בתוספת שאם לבעלים החדש מסורב הרישיון, בעצם הבעלים הישן ממשיך עם הרישיון הישן.

תומר רוזנר: אבל לפי ההצעה הזאת כבר הוציאו לו את הזמני והחדש.

תומר רוזנר: למה לסבך את העניין?

איתן גינזבורג: כבר הייתה עסקה, אולי אפילו שולם כסף בגינה.

שי עג'מי: אבל הייתה עסקה, זה נכון ללא כל קשר אם הוא קיבל או לא קיבל.

שי עג'מי: הוא לא ישלם את ה-10 מיליון שקלים עד שהוא מקבל את האישור הסופי.

תומר רוזנר: אם אתה נותן לו היתר זמני, אתה גם מטעה אותו כאילו הוא יכול להעביר כסף.

נפתלי קאיקוב: בעל העסק הוא זה שמתחיל את התהליך.

נפתלי קאיקוב: הרישיון מוטל על בעל העסק.

נפתלי קאיקוב: בעל העסק צריך לבחור באיזו חלופה הוא בוחר.

נפתלי קאיקוב: אם הוא קודם כל עושה את הבדיקות המקדמיות, הצהרת כוונות – מצוין.

נפתלי קאיקוב: זו החלופה עליה דיברנו כרגע, לקבל תוך 30 ימים כי גם כך כל האחרים מצהירים.

נפתלי קאיקוב: אם הוא כבר קנה את העסק, הוא לא שאל אף אחד וקנה את העסק, הגיע לרשות המקומית ואומר שהוא רוצה לעשות העברת בעלות, אז יינתנו 14 ימים כמו שאמרנו וה-16 ימים כי גם כך כבר חלו שינויים בעסק, הבן אדם כבר קנה אותו.

נפתלי קאיקוב: רוב העסקים כבר קנו ועשו ועכשיו אם רוצים את הרישיון.

נפתלי קאיקוב: זה קורה ברוב המקרים.

איתן גינזבורג: זה קורה עכשיו.

נפתלי קאיקוב: כן.

נפתלי קאיקוב: קורה עכשיו.

איתן גינזבורג: בעולם חדש אותו אנחנו יוצרים היום, הם ידעו.

נפתלי קאיקוב: אתה יודע שיש חוות דעת מקדמית כמו שציינתי קודם.

נפתלי קאיקוב: אתה יודע כמה משתמשים בחוות דעת מקדמית?

נפתלי קאיקוב: זה שואף לאפס.

נפתלי קאיקוב: אפס.

נפתלי קאיקוב: חוות דעת מקדמית שנותנת לך ודאות.

נפתלי קאיקוב: הבעיה היא שאנשים מתגלגלים.

נפתלי קאיקוב: אתה מבין שגם במצב של הקורונה היום האנשים בהישרדות.

נפתלי קאיקוב: הוא כבר הגיע לרשותך ואתה אומר לו שהוא מקבל עכשיו היתר זמני ל-14 ימים כמו שהמשטרה אמרה.

איתן גינזבורג: 14 ימים ועוד 16 ימים.

נפתלי קאיקוב: נכון.

נפתלי קאיקוב: זה נראה לי מקצר את הזמן מ-45 ימים בהם היינו ל-14 ימים.

נפתלי קאיקוב: זה נראה לי סופר דרמטי ועוזר לעסקים במצב הקיים וגם שומר על הדרישות של המשטרה.

נפתלי קאיקוב: זאת דעתנו.

שי עג'מי: אנשים שיודעים שאין להם קשר לארגוני פשיעה או שיודעים שהם לא הולכים להלבין כספים, יודעים על כך.

שי עג'מי: לפעמים אנחנו חושבים שהעסקים עובדים עם החוק, אבל הם עובדים לפי המוטיבציה העסקית והחוק נכניס להם.

שי עג'מי: הוא פשוט ייכנס להם בסוף ואז יהיו להם עוד 30 ימים אחרי שהם חתמו.

שי עג'מי: הם לעולם לא יעבדו בעקבות החוק.

שי עג'מי: החוק לא יהיה מדריך להעברת בעלות.

טל בסון: אם אפשר משפט אחד בהיבט שחברי התייחס אליו.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: אבל אני רוצה לשמוע התייחסויות אחרות ואחר כך תגיבו.

איתן גינזבורג: שי ברמן.

שי ברמן: תודה.

שי ברמן: אדוני היושב ראש, אם אנחנו מקבלים אחרי 14 ימים רישיון, מבחינתנו זה בהחלט שינוי דרמטי ואנחנו מברכים על כך.

נפתלי קאיקוב: אחרי 14 ימים מקבלים רישיון.

איתן גינזבורג: ב-14 הימים הראשונים יש לו היתר זמני.

קריאה: הוא מקבל את ההיתר הזמני ביום הראשון.

שי ברמן: אנחנו אומרים שצריך לשים לב שבמידה והמשטרה לא מגיבה אחרי 14 ימים, לרשות המקומית תהיה את הסמכות לתת לנו את ההיתר או הרישיון.

שי ברמן: אני חייב להוסיף משפט אחד כי אני פשוט לא מתאפק.

שי ברמן: אני לא מבין מדוע למסעדה – ואמרת את זה אדוני היושב ראש ואנחנו אף פעם לא מצליחים להבין את זה – יש בכלל את האירוע הזה מול המשטרה.

שי ברמן: זה אירוע מיותר לחלוטין.

שי ברמן: זה סתם גורם לבעיות למשטרה ולנו ואפשר לוותר עליו.

שי ברמן: זה לא הדיון היום אבל הייתי חייב לומר את הדברים.

שי ברמן: תודה.

איתן גינזבורג: גם אני הייתי מוותר עליו.

איתן גינזבורג: יש לך התייחסות לגבי ההצעה שלי שהבדיקה תהיה לפני העברת הבעלות?

שי ברמן: זה עניין מהותי.

שי ברמן: זה עניין שהוא חשוב ואני מבין את מה שאתה אומר.

שי ברמן: אני גם מסכים עם הדברים של חברי נפתלי שהעניין הזה הוא לא משהו שהייתי רוצה שבגללו יתעכב כל ההליך הזה.

שי ברמן: אנחנו מאוד רוצים לקדם את ההליך.

שי ברמן: לרוב בעלי העסקים יש את האפשרות לעשות בדיקה מקדמית.

שי ברמן: אני אומר לך שזה יותר מ-97 אחוזים, זה יותר מ-99,9 אחוזים, שאין בעיות שלנו מול המשטרה.

שי ברמן: לכן כל ההליך הזה, מה שחשוב זה לקדם אותו.

שי ברמן: 14 ימים נראה לנו סבבה.

שי ברמן: בואו נרוץ על זה.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: תומר, מסעדנים חזקים ביחד.

תומר מור: אני חושב שאני תומך בדבריו של חברי שי ברמן.

תומר מור: הסיטואציה כיום היא כזאת שמסעדנים ובכלל התחום שלנו, וברוב העסקים, אלה אנשים נורמטיביים ואין שום בעיה ואין עניין מודיעיני.

תומר מור: במידה ויש, מדובר באחוז קטן מאוד ושולי בעסקים האלה.

תומר מור: אני חושב שסטטיסטית אי אפשר ולא צריך להטיל מגבלה משמעותית.

תומר מור: כמובן שככל שנדרש ומתבקש על ידינו, תוך 14 ימים הרשות תוכל לאפשר לתת רישיון קבוע ומלא.

תומר מור: אני חושב שזה מייצג משהו שהוא שנים כבר אחורה בשלטון, שחושבים שבעלי עסקים – כמו שאמר כאן אחד הנציגים לפני כן – לא עובדים לאור החוק.

תומר מור: תרשה לי לשבור את הפרדיגמה הזאת, אנחנו כן עובדים לפי החוק.

תומר מור: היום עסקים עובדים צמודים עם ייעוץ משפטי וחשבונאי מלא שעובד לפי החוק.

תומר מור: לראות בבעלי העסקים כפוטנציאל לעבריינים, אני חושב שהגיע הזמן להסיר את הגישה הזאת מהדיונים בכנסת ומהרשויות.

תומר מור: הגיע הזמן להסתכל על אנשי העסקים כיזמים, כקטר של כלכלה בגינם כל הטוב הזה קורה.

תומר מור: בהקשר הזה, 14 ימים – די והותר וצריך לקדם את זה.

תומר מור: תודה רבה.

רוני סורקיס: ציין כאן נפתלי ידידי, בהחלט ידידי, שאנשים לא עושים הליך של חוות דעת מקדמית ואני חושב שצריך לשאול את השאלה הגדולה – למה.

רוני סורקיס: אם נותנים את זה באופן חופשי ואף אחד לא עושה את זה וזה לא קורה, יש סיבות נעוצות במקומות אחרים ואני רוצה למנות את הסיבות.

רוני סורקיס: ראשית, לא בכל הרשויות עושים תהליך של חוות דעת מקדמית.

רוני סורקיס: שנית, לא כל גורמי האישור בכל המחוזות ו/או נפות עושים את התהליך הזה.

רוני סורקיס: שלישית, בדרך כלל כאשר אתה עושה חוות דעת מקדמית, התשובות שאתה מקבל הן תשובות מקסימליות.

רוני סורקיס: ומה הכוונה במקסימליות?

רוני סורקיס: הדרישות לתיקון התוכנית ו/או למענה מה חסר או מה נדרש, זה פשוט מאוד המקסימום של המקסימום.

רוני סורקיס: לכן צריך לבוא ולומר בצורה גלויה וישירה שהרבה בעלי עסקים מעדיפים לעשות את התוכנית לפי כללים שבעל מקצוע הסביר להם, להגיש לרשות ולהמשיך בסופו של דבר להתמודד אל מול נותני האישור.

רוני סורקיס: זו הסיבה שרוב האנשים לא עושים חוות דעת מקדמית והתהליך הזה לא בא לידי ביטוי לקראת העסקים.

עמית נשרי: אני מסכים עם הדברים.

עמית נשרי: הדבר העיקרי שיש אתו בעיה, זה זמן התגובה של הרשות הרלוונטית.

עמית נשרי: משטרת ישראל לא עובדת ברמה מקוונת ו-14 ימים זה משהו שהוא לא ריאלי באופן תזוזת המסמכים במדינת ישראל.

עמית נשרי: רישוי עסק, לקבל תשובה אחרי 45 ימים, אחרי תזכורות, לרוב לא קורה ואני חושב שעכשיו להוסיף עוד מנגנון שהוא לא מקוון – ואפשר לציין לטובה הרבה מאוד גורמי תשתיות וגורמים שונים שעברו למקוון בתקופת הקורונה – זה רק יהווה עוד חסם לבעל העסק לקבל רישיון זמני פעם אחת ואחר כך, בסוף התהליך, את הרישיון הקבוע.

עמית נשרי: בנוסף לכך, אני רוצה להתייחס לנושא של העברת הבעלות בנושא של הפניה לרשות שוק ההון.

עמית נשרי: העברת בעלות שמתבצעת בעסק, ואנחנו רואים את זה בהרבה מאוד עסקים קטנים – גם נפתלי ציין את זה וגם שי דיבר על זה – כשהם עוברים ידיים בגלל המצב הכלכלי הקשה.

עמית נשרי: כאן מתבצע שינוי בעלות של החלפת שם חברה והחלפת שם מנהל מטעם העסק.

עמית נשרי: לא פעם קורה מקרה שמצטרף גורם נוסף לעסק שנמצא בקשיים ומזרים לו כסף אבל החברה לא משתנה ומנהל מטעם העסק גם הוא לא משתנה.

עמית נשרי: ברגע שאתה מפנה את ההגדרה לחוק חיצוני, מתחילה הפרשנות.

עמית נשרי: אני חושב שצריך לרשום בצורה ברורה שלא משתמעת לשום פנים מה הכוונה החלפת בעלות ומה הכוונה החלפת מנהל מטעם בעל העסק כאשר רק בשני המקרים האלה אנחנו מדברים על החלפת בעלות.

עמית נשרי: שינויים במניות או שינויים בהחלפת כספים של גורמים חיצוניים, אני לא חושב שהיא משפיעה על העסק.

עמית נשרי: היא לא משפיעה על הפעילות שלו אלא בסך הכול גורמת לבעל העסק התעסקות נוספת עם רגולציה, עוד טפסים, עוד מסמכים ועוד הוצאות כספיות מיותרות.

לילך דחוח: רציתי להתייחס לסעיף האגרות.

לילך דחוח: יש אגרה כאשר בעל עסק רוצה להגיש השגה.

איתן גינזבורג: אנחנו עכשיו עוסקים בהעברת בעלות.

לילך דחוח: לגבי העברת בעלות, רציתי לציין שאני מדברת על עסק שיש לו המון סניפים.

לילך דחוח: הרבה פעמים בעסקים כמו שלנו אנחנו מוכרים סניף או קונים סניף ובעניין הזה אנחנו רוצים שאם קנינו סניף שיש לו רישיון, רק לוודא שבאמת מדובר בכך שהמשטרה מאשרת או לא בפרק הזמן הזה של 14 הימים.

לילך דחוח: אם זה סניף עם רישיון, נוכל לקבל רישיון בלי שרק בשל שינוי הבעלות נצטרך לעבור סאגה מחודשת.

תומר רוזנר: זאת הרפורמה.

לילך דחוח: רק לוודא שזה מה שקורה בתקנות האלה.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: יש עוד התייחסויות?

איתן גינזבורג: המשטרה.

עידן כץ: אני אומר שוב שאנחנו חושבים שאנחנו הגענו עם מתווה שאני חושב שהוא גם מקובל על כל היושבים מסביב לשולחן כאן.

עידן כץ: אני חושב שבסופו של יום, מה שיקרה במצב כזה, שיבואו אלינו לבדיקה מקדמית, בסופו של דבר אנחנו נהיה במצב שאנחנו מקבלים עשרות, פניות רבות מאוד שהן לאו דווקא רציניות ולא בטוח שגם מכוונות לקידום הדבר הזה.

עידן כץ: הצהרת כוונות, זה לא בטוח שבסופו של דבר ייכרת שם חוזה העברת בעלות.

עידן כץ: אני חושב שבסופו של דבר יש לזה גם משמעויות על המשטרה.

עידן כץ: אם היום אנחנו מקבלים איקס פניות בשנה, ברור שזה יכפיל את מספר הפניות, לפחות כך עלול להיות, ואני לא חושב שאנחנו ערוכים לדבר הזה, גם מבחינת כוח האדם שלנו וגם מבחינת המשמעות של הדברים האלה.

איתן גינזבורג: עוד מישהו רוצה להתייחס?

חוה מונדרוביץ: רציתי לומר שמבחינת בעל עסק, לפעמים הוא מזדרז לסגור את חוזה העברת הבעלות כי אולי יש עוד מתחרים או גורמים שונים שהוא לא רוצה שיפריעו לו וחשוב לו דווקא לסגור את זה ולא להתעכב בגלל שהוא צריך להגיש למשטרה 30 ימים קודם כדי שהיא תבדוק ורק אז הוא יחתום על חוזה העברת בעלות עם בעל עסק קיים.

חוה מונדרוביץ: צריך להתחשב גם בזה.

איתן גינזבורג: יש לכם הערות לגבי ההצעה שזה יהיה גם וגם?

לירון אדלר: שזה יהיה גם וגם.

תומר רוזנר: לגבי גם וגם, זה לא נראה לי בעייתי.

תומר רוזנר: אני רק אומר לגבי המתווה שהוצג כאן על ידי גורמי המשטרה.

תומר רוזנר: אני מציע שיהיה ברור שבסופו של תהליך, בין אם זה בתום ה-30 ימים אם המשטרה מתנגדת, רישיון העסק של הבעלים הישן חוזר לעינו כי אחרת נישאר במצב שאין רישיון גם לזה וגם לזה.

נפתלי קאיקוב: אם החזירו את המצב לקדמותו והבעלים הקודם נשאר, הרישיון ממשיך לא.

תומר רוזנר: ואם לא?

נפתלי קאיקוב: רישוי עסקים הולך לפי בעלים שמנהל את העסק.

נפתלי קאיקוב: אם מישהו אחר לקח את העסק, עשה את הבדיקה, את הוודאות, קיבל את האישורים, קיבל רישיון, העברנו את הרישיון.

תומר רוזנר: קיבל היתר זמני.

נפתלי קאיקוב: אם לא, זה חוזר למקורי.

איילת וסרמן: רק לוודא שאחרי 14 ימים, אם אין מענה מהמשטרה, יוצא רישיון.

איתן גינזבורג: זה ברור.

קריאה: צריך גם לוודא שהמשטרה מקבלת את הבקשה.

שי עג'מי: צריך לוודא שבעל העסק הישן רוצה את הרישיון.

תומר רוזנר: אם הוא רוצה.

תומר רוזנר: לא כופים עליו אם הוא לא רוצה.

שי עג'מי: כי יכולה להיות משמעות גם לעסקה.

תומר רוזנר: אם יש לו עסק וקיבלתי רישיון ל-15 שנים ועכשיו אני לא רוצה אותו, אני מוותר עליו, בכל עת אני יכול לוותר עליו.

חוה מונדרוביץ: אני רוצה לחדד את ההצעה שהוסכם עליה עם המשטרה כי נראה לי שיש כאן איזשהו בלבול, לגבי ה-14 וה-16 ימים.

חוה מונדרוביץ: הכוונה היא שלא יהיו שתי תחנות בירוקרטיות אלא מלכתחילה יהיה היתר זמני ל-30 ימים שהרשות מנפיקה.

תומר רוזנר: נכון.

חוה מונדרוביץ: אבל המשטרה מקבלת הודעה שתוך 14 ימים היא חייבת להגיב, או אישור, או סירוב או בקשת הארכה.

חוה מונדרוביץ: היה והיא לא עשתה אחת משלושת אלה, נותנים רישיון אחרי 14 ימים או כמובן אחרי שהוא אישרה, אבל לא שזה פעם אחת ל-14 ואחר כך מנפיקים עוד היתר.

תומר רוזנר: ברור.

תומר רוזנר: בתום ה-30 ימים, אם היא לא סירבה פוזיטיבית, היא מקבל רישיון.

קריאה: ובתום ה-14?

חוה מונדרוביץ: גם בתום ה-14 ימים.

תומר רוזנר: גם בתום ה-14 ימים.

תומר רוזנר: בתום ה-14 ימים היא צריכה להגיב תגובה מסוימת כזאת או אחרת, או שהיא מסרבת, או שהיא מאשרת או שהיא רוצה עוד זמן.

חוה מונדרוביץ: כבר אז הוא מקבל רישיון, אחרי 14 ימים על אף שנתנו 30 ימים היתר זמני.

חוה מונדרוביץ: זו הייתה הכוונה.

חוה מונדרוביץ: זה חוזר על עצמו.

חוה מונדרוביץ: היא ביקשה הארכה ובתום ה-30 ימים היא עדיין לא הגיבה, הוא יקבל בתום 30 הימים את הרישיון הקבוע.

לירון אדלר: בכל התהליך הזה אנחנו נותנים גם אופציה לבעל רישיון לעשות את זה לפני שהוא מעביר את הבעלות.

לירון אדלר: זאת הכוונה.

עידן כץ: המשטרה והמשרד לביטחון פנים מתנגדים למתווה החלופי.

עידן כץ: אנחנו חושבים שיש לו משמעויות שאנחנו עדיין לא מבינים אותן.

תומר רוזנר: אני אענה לך.

תומר רוזנר: כפי שנאמר כאן על ידי מנהל רישוי עסקים של עיריית נתניה, אתם חייבים לתת חוות דעת מקדמית לפי החוק הקיים.

תומר רוזנר: אין כאן כל חידוש.

נפתלי קאיקוב: הסר דאגה מלבך, עידן.

נפתלי קאיקוב: הסיכוי שמישהו ירצה חוות דעת מקדמית הוא די נמוך עד אפסי.

נפתלי קאיקוב: לא משתמשים במוצר הזה.

נפתלי קאיקוב: אנחנו זריזים, מהירים, אנשים כבר לקחו את העסק ועכשיו הם באים לרשות המקומית.

נפתלי קאיקוב: זאת תרבות שקיימת ולכן אנחנו אומרים שאנחנו רוצים להגיע למצב שתוך 14 ימים, אם יש את כל האישורים, הבן אדם מקבל רישיון עסק.

נפתלי קאיקוב: אם נתקלת בבעייתיים, ב-16 הימים האחרים אתה מרים דגל ואומר שיש כאן בעיה ומטפלים בזה.

נפתלי קאיקוב: עידן, כמעט ואין לך מקרים כאלה.

איתן גינזבורג: אם כן, יש שתי אפשרויות.

איתן גינזבורג: אני רוצה לקוות שגם המציאות תשתנה.

נפתלי קאיקוב: זו תקווה של כולנו.

נפתלי קאיקוב: אנחנו מאוד בעד.

איתן גינזבורג: אני מציע שנעשה הפסקה.

איתן גינזבורג: יש לנו עוד נושאים שצריך לפתור אותם.

איתן גינזבורג: נחזור לדיון בשעה 14:00.

איתן גינזבורג: אני מחדש את הדיון.

חוה מונדרוביץ: יש לי הערה לגבי סעיף 25.

לירון אדלר: אני מציעה שנעבור לפי סדר התקנות.

איתן גינזבורג: התחלנו עם הסיפור הזה של המסמכים.

תומר רוזנר: פטור ממסמכים.

חוה מונדרוביץ: אני מבקשת לציין לפרוטוקול שהסמכות לפטור סוגי עסקים מסוימים ממסמכי בקשה, כולם או חלקם, נקבעה בתיקון 34 לחוק רישוי עסקים מיולי 2018 כסמכות של שר הפנים ללא צורך באישור ועדה.

חוה מונדרוביץ: חשוב לי לציין את זה.

חוה מונדרוביץ: דבר שני.

חוה מונדרוביץ: בימים אלה אנחנו מקיימים עבודת מטה מסודרת מול שישה נותני אישור ומול השלטון המקומי כדי לקבוע אילו עסקים יהיו פטורים מאילו מסמכים ועבודת המטה הזו בעיצומה.

חוה מונדרוביץ: מתכתובת שהייתה לנו הבוקר עם המשרדים אחרי שהייתה השיחה הבוקר, הם מבקשים שלא לאשר משהו גורף כרגע אלא כן לתת לנו להשלים את עבודת המטה.

חוה מונדרוביץ: לכן אני לא רוצה להציע כאן הצעה בניגוד לעמדת המשרדים.

איתן גינזבורג: וגם בניגוד לעמדת המשרד שלך.

חוה מונדרוביץ: ככל שיש כאן הצעה, אני כן אבקש שזה לא יהיה במפרטים האחידים.

איתן גינזבורג: אני חושב שגם מנכ"ל המשרד שלך ביקש שנגיע למשהו.

איתן גינזבורג: לבוא לכאן עכשיו ולומר אני נשארת בעמדתי, לא.

חוה מונדרוביץ: לא.

חוה מונדרוביץ: אמרתי שאני לא אוכל להציע הצעה.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: אי אפשר כך.

חוה מונדרוביץ: אני רק מבקשת שזה לא יהיה במפרטים האחידים.

איתן גינזבורג: אי אפשר לבוא אלי בטענות כשאני בא ומבקש מכם הצעה אחרת מזו שהצעתם, כשאני יודע שמנכ"ל משרדך אומר בואו תציעו הצעה כי יש טעם בדברים שעלו כאן בוועדה ואת כאן אומרת, אחרי שעתיים וחצי של דיון, שאין לך הצעה ואת אומרת שאם תקבלו החלטה, שזה לא יהיה במפרטים.

איתן גינזבורג: אי אפשר.

איתן גינזבורג: או שתביאו הצעה קונקרטית, או שתקבלו את ההחלטה שלנו.

חוה מונדרוביץ: הצענו הצעה ובתכתובת בבוקר מול המשרדים ההצעה שהצענו לא הייתה מקובלת עליהם.

חוה מונדרוביץ: קשה לי לבוא ובניגוד לשישה משרדים לומר הצעה שלא מקובלת עליהם.

חוה מונדרוביץ: כן ניסינו להציע.

חוה מונדרוביץ: זו הייתה כוונתי.

איתן גינזבורג: מה הייתה ההצעה שלכם?

חוה מונדרוביץ: ההצעה שלנו הייתה לפטור כל עסקים שהם ברישיון על יסוד תצהיר בהיתר מזורז א' בלבד מתרשים סביבה ומפה מצבית, לשנתיים, עד שנקבע אחרת בצו או בתקנות.

חוה מונדרוביץ: שוב, אני אומרת שלכל משרד יש את ההדגשים השונים שלו וקשה לראות את התגובות ולומר שנאשר את זה גורף.

תומר רוזנר: אני רוצה לתת פרשנות לדברים שנאמרו בתחילת הדברים לפרוטוקול.

תומר רוזנר: אמרה גברת מונדרוביץ שהסעיף הזה, אם ייכנס לתקנות, הוא לא טעון אישור ועדה ולכן משמעות הדברים היא ששר הפנים שומר לעצמו את הסמכות – גם אם הוועדה תחליט משהו, שלא לקבל את החלטתה.

תומר רוזנר: גם את זה צריך לקחת בחשבון.

תומר רוזנר: אכן הנושא הזה הוא לא בסמכות אישור של הוועדה אבל הוועדה בהחלט צריכה לקחת את זה בחשבון אם היא רוצה לאשר את הדברים האחרים למרות ששר הפנים שומר לעצמו את הסמכות שלא להתייחס להחלטתה בנושא הזה.

תומר רוזנר: לגופו של עניין.

תומר רוזנר: אני רוצה להפנות תשומת לב המשרדים נותני האישור לכך שעל פי החלטת הממשלה, עוד משנת 2016, בסוף 2022, שזה המועד בו מדובר, על שנתיים, צריכים להיות מוכנים כל המפרטים האחידים כך שיש להניח שבתקופה הזאת שמ-2016 עד 2022 – קרי, שש שנים – יהיה ביכולתם לתת את הדעת לשאלה הסבוכה אם בעסקים מסוגים מסוימים נדרשת מפה מצבית ותרשים סביבה או לא נדרשת מפה מצבית ותרשים סביבה.

תומר רוזנר: לכן אני מתקשה להבין איך בתקופה הזאת שהממשלה החליטה וחייבה את נותני האישור להתייחס לכל ההיבטים שנוגעים לכל סוגי העסקים, הם לא יכולים להתייחס גם להיבטים שנוגעים לשני מסמכי בסיס אלה, אם צריך אותם או לא צריך אותם בסוג העסקים הספציפי.

תומר רוזנר: לכן זאת עמדה שנראית לי קצת תמוהה מבחינת ההתאמה להחלטת הממשלה.

חוה מונדרוביץ: למה?

חוה מונדרוביץ: זה נקבע ביולי 2018 וזה עוד מבלי שנעשתה שום עבודת מטה לפני כן.

תומר רוזנר: אני חושב שתקופה של ארבע וחצי שנים, לתת את הדעת לשאלה הרת הגורל של כן מפה מצבית או לא, כן תרשים סביבה או לא, זה זמן מספיק.

תומר רוזנר: זה כמובן להחלטת הוועדה.

איתן גינזבורג: אפשר לדעת אילו משרדים לא הסכימו?

חוה מונדרוביץ: אני אתן למשרדים להציג.

חוה מונדרוביץ: אני לא רוצה לדבר בשמם.

איתן גינזבורג: נתחיל עם אודליה ממשרד החקלאות.

אודליה אסולין דגני: תודה רבה.

אודליה אסולין דגני: יש לנו מפרט אחד כזה, למשרד שלנו, מפרט 35(ב) שמתייחס לנושא של אחסון מזון לבעלי חיים.

איתן גינזבורג: למה עד היום אין את המפרט מוכן?

אודליה אסולין דגני: מזמן המפרט מוכן.

אודליה אסולין דגני: חשוב לי לציין שבזמנו הדריכו אותנו שלא להכניס בתוך המפרט האחיד את הדרישות האלה מכיוון שיש את זה במסגרת החוק.

אודליה אסולין דגני: זאת אומרת, במסגרת החוק הדרישה הזאת היא דרישה כללית מכל בעל עסק ולכן אין צורך לחזור על זה במסגרת המפרט האחיד.

אודליה אסולין דגני: לכן הורדנו את זה מהמפרט האחיד שלנו במקרה הזה.

אודליה אסולין דגני: לשאלה שעלתה קודם בעניין מדוע היה לכם זמן לחשוב על זה ולא הכנסתם את זה בתוך המפרטים האחידים.

אודליה אסולין דגני: אז כן, בהחלט חשבנו על זה אלא שההנחיה הייתה שאין טעם לחזור על זה פעמיים.

אודליה אסולין דגני: אגב, עד היום בהערות ציבור למפרטים אחידים שפרסמנו, נשאלנו מדוע הכפילות.

אודליה אסולין דגני: ההערה הזאת חזרה על עצמה כמה פעמים ממי שנתן הערות, מדוע הכפילות, למה אתם דורשים פעמיים כאשר זה נדרש בחוק ואתם חוזרים על זה בתוך המפרט.

אודליה אסולין דגני: בגלל הוויכוח הזה שקיים היום, היכן להכניס את זה, האם במסגרת המפרט האחיד או במסגרת החוק, חשוב לנו להבהיר שבמקרה של המפרט הזה לא הכנסנו את זה כי זאת הייתה ההנחיה.

איתן גינזבורג: במה עוסק המפרט הזה?

אודליה אסולין דגני: המפרט הזה עוסק באחסון מזון לבעלי חיים.

אודליה אסולין דגני: יש משמעות מאוד חשובה להיכן ממוקם העסק ומה המיתקנים שיש בתוכו כדי למנוע הפצה של מחלות בעלי חיים.

אודליה אסולין דגני: מדובר במזון שבעלי חיים שהם חיות משק אוכלים אותו ואחר כך הוא מגיע לצלחת שלנו, של כל אחד ואחד מאתנו.

אודליה אסולין דגני: לכן יש חשיבות לתנאי הזה ולדרישות האלה של תרשים סביבה, מפה מצבית וכל הדברים האלה שהם מאוד חשובים לעסק..

אודליה אסולין דגני: שוב, יש דברים אפשר לוותר.

איתן גינזבורג: לא הצלחתי להבין למה זה חשוב לעסק ולמה אי אפשר להסתפק במפת היתר הבנייה וגם במפת תוכנית עסק בלבד.

אודליה אסולין דגני: תוכנית העסק הכללית לא מכילה את הדרישות הווטרינריות שנדרשות מאותו מקום היכן הוא ממוקם.

אודליה אסולין דגני: לכן במפרטים שלנו אנחנו בדרך כלל מבקשים ספציפית שיסומן על המפה מה נמצא באמת בסביבתו של אותו עסק ובמקרקעין עצמם, כדי לדעת אם אין איזה שהן בעיות של זיהומים שיכולים להיות לגבי המזון שבסופו של דבר מגיע לצלחת של כולנו.

אודליה אסולין דגני: לכן אנחנו באמת דורשים ספציפית בכל הדברים האלה ובמפרטים שחשבנו שלא צריך את זה, הורדנו את זה מהמפרט עצמו.

אודליה אסולין דגני: זאת אומרת, ידענו בעצמנו אבל לא במפרט הזה שהוא במקרה היתר מזורז א'.

איתן גינזבורג: באיזה עוד מפרטים יש לכם את הדרישה הזאת?

אודליה אסולין דגני: אין לנו מפרטים נוספים שהם בהיתר מזורז א'.

אודליה אסולין דגני: זה רק המפרט הזה.

אודליה אסולין דגני: אני מניחה שלמשרדי הממשלה האחרים יש.

חוה מונדרוביץ: למה?

חוה מונדרוביץ: יש לכם מספרה לבעלי חיים.

אודליה אסולין דגני: במספרה לבעלי חיים אין לנו בעיה.

אודליה אסולין דגני: מספרה זה לא קריטי ושם כן הסכמנו להוריד.

אודליה אסולין דגני: זאת באמת דוגמה טובה.

חוה מונדרוביץ: זאת דוגמה שצריך לעבור אחד אחד.

שי עג'מי: זאת דוגמה שמדגימה משהו כזה ברמת המפרט כי זה מזון לבעלי חיים.

איתן גינזבורג: אומר לך שר הפנים או הלשכה המשפטית שזאת כאילו סמכות של השר.

איתן גינזבורג: יש בעיה משפטית בהעברת סמכות לשר בקביעה בתקנות או לתת פטור.

שי עג'מי: מעבר לשאלה של האצלה אסורה, כי קטונתי ואני לא בטוח שזה זה, אבל הסיפור כאן שהמשרדים יקבעו – אודליה, תקני אותי – במזון לבעלי חיים, יכולים להיות שני סוגים של עסקים.

שי עג'מי: זאת כל חנות שמוכרת דגים ודוגלי בקניון וזאת יכולה להיות חנות שמוכרת מזון לתרנגולות בלולים, שטחי ענק, מה שמשפיע על האוכל של כולנו.

שי עג'מי: זה קלאסי שהמפרט היה בא ואומר שבחנות דוגלי שנמצאת בקניון, אני לא דורש את כל הדברים האלה כי גם כך האוכל הוא יחסית מוגן, המקום הוא קטן וזה לא מגיע לצלחת של אף אחד.

שי עג'מי: באלה שמוכרים באופן סיטונאי, אני כן אדרוש כי בסוף יכול להיות סיכון.

שי עג'מי: זה בדיוק המקום שהסמכות היותר כירורגית יכולה להקל.

איתן גינזבורג: אני מסכים אתך אבל נמצא אתנו שחר פרלמוטר – מאחלים לו בריאות שלמה – והוא יעמוד על כך שסמכותו של השר לא תיפגע.

איתן גינזבורג: שחר, נכון?

שחר פרלמוטר: כן.

שחר פרלמוטר: נכון.

שחר פרלמוטר: סליחה שאני לא אתכם.

איתן גינזבורג: אנחנו מקווים שאתה מרגיש בטוב.

ליאורה עופרי: שלום.

ליאורה עופרי: אצלנו בין הרשימה שבדקנו מה סווג בצו כרישיון על יסוד תצהיר ומהו היתר מזורז א', במקרה כל מה שאנחנו מצאנו לסווג בפרטי הרישוי הללו, לא מצאנו משהו מיוחד אבל באופן ספציפי למשל הנושא של אחסון חומרי חיטוי, פריט 10.8(ב).

ליאורה עופרי: הכרחי לדעת היכן העסק נמצא.

ליאורה עופרי: מדובר על אחסון חומרים מסוכנים שחשוב לדעת מהו מיקום העסק ביחס לסביבה, במיוחד שמדובר על רישוי זריז, המקום הזה שאמור להינתן מראש הוא חיוני לנותן האישור כדי שבאמת אפשר יהיה לתת את האישור.

ליאורה עופרי: חשוב לומר שהכלל הוא לא ביחס לסיווג של המסלול אלא הוא תלוי העיסוק הפרטני.

ליאורה עופרי: לכן כשרוצים לעשות שינוי כזה, היינו אמורים לדעת מראש כדי לבחון את המסלולים.

איתן גינזבורג: בשבוע שעבר שוחחנו על כך ועד היום לא התכנסתם לפתרון כלשהי.

איתן גינזבורג: ידעתם שהיום נתכנס.

איתן גינזבורג: אני לא מבין את זה.

איתן גינזבורג: מעבר לכך, אני גם לא מבין למה הפריטים עוד לא מוכנים.

איתן גינזבורג: אני מדבר אתך על שני נושאים, גם על נושא המסמכים וגם על הנושא של הפריטים.

איתן גינזבורג: אני מדבר לכל משרדי הממשלה.

איתן גינזבורג: אתם הרי יכולים בשבוע לגמור את כל העבודה של הפריטים, להגיד איפה כן ואיפה לא.

איתן גינזבורג: זה אפשרי.

איתן גינזבורג: זה פשוט עניין של השקעת משאבים ורצון לסיים את הדבר הזה.

איתן גינזבורג: גם ביחס לפטורים האלה.

איתן גינזבורג: הנה, עכשיו את אומרת לי שכאן אפשר וכאן אי אפשר.

איתן גינזבורג: אני לא מבין למה אתם מתעכבים.

ליאורה עופרי: אנחנו צריכים לזכור שלגבי פריט רישוי זה, נכון לעכשיו הצו התקף סיווג אותו ככזה, ולבוא ולטעון שמה שמסווג ברישיון על יסוד תצהיר או היתר מזורז א', זה קצת בעייתי לגבי פריט הרישוי הזה.

ליאורה עופרי: יש המון פריטים אחרים שאנחנו כבר מסווגים שם כמו למשל אשפה ופסולת הובלה, אבני חן ליטושם ועיבודם, שזה לא מטריד אותנו מבחינת המיקום אבל זאת דוגמה מאוד מובהקת למה זה הכרחי שהמשרד ידע על המיקום.

ליאורה עופרי: זה משהוא שצריך להיות קבוע מראש, ואם זאת תהיה הגישה – מעכשיו והלאה בהתאם נדע לסווג את אותם פריטים.

ליאורה עופרי: צריך גם לדעת שזה הולך לשני הכיוונים כי אם רוצים שיהיו הקלות לבעלי עסקים ונסווג פריטים ברישיון על יסוד תצהיר או בהיתר מזורז א' או ב', לא משנה, כל הרישוי המקוצר הזה, צריך לדעת שזה גם יכול להיות חרב פיפיות כנגד העסקים.

שי עג'מי: איך זה חרב פיפיות?

שי עג'מי: אני לא מבין את הטענה הזאת.

שי עג'מי: כולה זה דורש מכם לבקש את המפרטים האלה במפרט.

שי עג'מי: מה הקשר לסיווג לרישיון?

שי עג'מי: עכשיו כל דבר יהיה עילה לאי סיווג במסלולים מקוצרים?

שי עג'מי: איזו מין גישה זאת?

ליאורה עופרי: אין בעיה.

ליאורה עופרי: אם תהיה כאן אמירה שאין מניעה שזה מה שיהיה, זה מה שאנחנו נעשה אבל מאחר ובאמת הקבוע ברמת התקנות ששר הפנים קובע ביחס לכל עסק, זה המצב המשפטי.

שי עג'מי: אבל סמכות

שי עג'מי: כם לבקש את זה איך שאתם רוצים.

ליאורה עופרי: והיה וייעשה תיקון, אנחנו ניקח את זה לתשומת לבנו.

ליאורה עופרי: בוודאי.

ליאורה עופרי: זה יבוא לידי ביטוי.

איתן גינזבורג: למה שזה לא יבוא מכם?

איתן גינזבורג: למה לא להקל?

איתן גינזבורג: למה צריך להגיד לכם מה לעשות?

איתן גינזבורג: משגע אותי.

איתן גינזבורג: טוב.

איתן גינזבורג: משרד המשפטים.

איתן גינזבורג: גל, נשמח לשמוע את התייחסותך לתרשים סביבה, מפה מצבית ותוכנית עסק.

איתן גינזבורג: וגם ביחס לסמכות שר הפנים או הרצון שלנו לקבוע את זה במפרטים.

גל דבוש: שלום.

גל דבוש: שחר ואנחנו היינו בשיח על זה בשבוע שעבר והעמדה שלנו מתואמת עם העמדה של שחר, שיש בעייתיות.

גל דבוש: בסעיף 6ב לחוק ניתנה סמכות מפורשת לשר הפנים לקבוע בתקנות את הפטור מהמסמכים ולמרות שיש סמכות נפרדת לנותני האישור לקבוע מפרטים שכוללים דברים כאלה ואחרים, עדיין הסמכות ניתנה לשר מפורשות.

איתן גינזבורג: יש עכשיו תקנות שנדונות, שמגיעות מכיוון השר, ואם נניח יש הסכמה של השר לבטל את הדרישה הזאת, נניח שהשר מסכים לתת פטור גורף, בואי נניח שזה מה שהוא יחליט, אז הקושי המשפטי מתבטל?

איתן גינזבורג: נניח שהוא יחליט שהוא קבע בתקנות שיהיה פטור גורף, כך הוא הביא זה לוועדה, יהיה פטור גורף לכל הדרישות האלו והדברים האלו ייקבעו במפרטים.

תומר רוזנר: את זה הוא לא אומר אבל אנחנו מבינים שיש סמכות נפרדת.

איתן גינזבורג: הוא יכול לעשות את זה.

איתן גינזבורג: אנחנו דנים עכשיו בתקנות מטעם משרד הפנים והשר עצמו אומר שהוא משתגע למה הדברים האלה מתעכבים.

איתן גינזבורג: אנחנו יודעים כמה הדבר הזה מכביד, אז עכשיו בואו ניצמד למשפטיזציה המאוד מאוד דקדקנית ונפרש אותה בצורה אולי אחרת.

תומר רוזנר: ברשות היושב ראש, אני אחדד את השאלה.

תומר רוזנר: הצעת היושב ראש אומרת ואם אי מבין נכון, מר פרלמוטר ממשרד הפנים מסכים לכך, שבתקנות ייקבע כרגע שהעסקים מהסוגים עליהם דובר יהיו פטורים מלהציג את המסמכים הללו.

תומר רוזנר: האם ברור גם לכם שזה לא גורע מהסמכות הנפרדת של נותני האישור לקבוע במפרטים האחידים את הדרישה לצרף את המסמך הספציפי הזה או מסמך אחר?

תומר רוזנר: אם הוא רוצה דוח טופוגרפי ולא מפה מצבית דווקא, אם הם רוצים מפה גיאו-מורפולוגית או כל מפה מסוג אחר שהם ירצו, יוכלו לבקש אותה.

תומר רוזנר: בלי שזה ייאמר בתקנות כמובן.

איתן גינזבורג: אולי גם ניתן לשחר פרלמוטר להתייחס.

שחר פרלמוטר: תודה.

שחר פרלמוטר: אני רוצה להתייחס למה שנאמר ואני אתחיל מהתחלה.

שחר פרלמוטר: כמו שנאמר, נקודת המוצא שלנו היא שמשעה שהמחוקק קבע ששר הפנים רשאי לקבוע פטור מהמסמכים, כולם או חלקם, אז הסמכות הזו היא של השר.

שחר פרלמוטר: הוא קבע כך ביחס למסמכים הספציפיים האלה.

שחר פרלמוטר: הוא לא קבע כך ביחס למסמכים אחרים, לגבי זה יש למסמכים סמכות והכול על פי חוק.

שחר פרלמוטר: יש את סעיף 6ב על מסמכים אחרים.

שחר פרלמוטר: אם המשרד להגנת הסביבה או משרד הבריאות רוצה לקבוע שלצורך מתן אישור אתה צריך להראות לו אישור של המדביר, אין מניעה משפטית בהקשר הזה.

שחר פרלמוטר: אנחנו התייחסנו מראש לסמכות שר הפנים לפי הסעיף המדובר.

שחר פרלמוטר: לגבי מה שנאמר על מה הסכמתי לכאורה.

שחר פרלמוטר: האמירה שלי הייתה משפטית.

שחר פרלמוטר: האמירה שלי הייתה במישור המשפטי בלבד, ששר הפנים אכן רשאי לקבוע, ככל שהוא רוצה, הוא רשאי לקבוע בתקנות או בצו שסוגי עסקים מסוימים יהיו פטורים ממסמך כזה או אחר.

שחר פרלמוטר: שוב, אנחנו מדברים על שלושה מסמכים אלה.

שחר פרלמוטר: מעבר לכך לא הייתה אמירה שאנחנו מסכימים לקביעה הספציפית.

שחר פרלמוטר: זה במישור המקצועי מה שחוה אמרה ואני לא אחזור עלל כך.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: מה שאתה אומר, אם אני מפרש אותך נכון, זה שלשר יש סמכות לקבוע פטור גורף אם הוא מוצא לנכון.

שחר פרלמוטר: הוא רשאי לקבוע פטור מסוגי עסקים.

איתן גינזבורג: הוא יכול לקבוע שהוא לא מעוניין שהמסמכים האלה יהיו קבועים בתקנות.

איתן גינזבורג: הוא יכול לקבוע את זה?

איתן גינזבורג: השר.

איתן גינזבורג: לא אני.

שחר פרלמוטר: הקביעה היא בתקנות.

איתן גינזבורג: אז הוא יכול לקבוע בתקנות.

שחר פרלמוטר: לא באתר האינטרנט של המשרד.

שחר פרלמוטר: הוא לא רשאי לקבוע באתר האינטרנט של המשרד.

איתן גינזבורג: הוא יכול לקבוע בתקנות שהוא נותן פטור גורף.

שחר פרלמוטר: מה זה גורף?

איתן גינזבורג: פטור.

גל דבוש: לסוגי עסקים מסוימים.

שחר פרלמוטר: איזה סוגי עסקים מסוימים?

שחר פרלמוטר: אם הוא מגיע למסקנה שלכל סוגי העסקים בצו יש טעם מקצועי לפטור, אז אני כנראה אומר שאין בעיה.

שחר פרלמוטר: הכוונה בסוגי עסקים היא שזה לא יהיה פרטני.

שחר פרלמוטר: שזה לא יהיה לקיוסק א' ולמסעדה ב'.

איתן גינזבורג: זה ברור לגמרי.

תומר רוזנר: אני רק רוצה להפנות את תשומת הלב לנוסח החוק.

תומר רוזנר: החוק אומר בסעיף 6ב: "לבקשה לרישיון עסק יצורפו מפה מצבית, תרשים סביבה ותוכנית עסק, כפי שיקבע שר הפנים".

תומר רוזנר: ואם שר הפנים לא היה קובע את החובה לצרף, לא היה צריך לצרף.

שחר פרלמוטר: על יסוד האמור שר הפנים קבע בתקנות את - - -

תומר רוזנר: לא.

תומר רוזנר: המשך לקרוא את הסעיף.

שחר פרלמוטר: אתה קוטע אותי.

שחר פרלמוטר: תן לי להשיב.

תומר רוזנר: לא.

תומר רוזנר: אני רוצה להפנות את תשומת לבך להמשך.

שחר פרלמוטר: אתה הפנית את תשומת לבי.

תומר רוזנר: המשך הסעיף קובע שכאשר הוא יקבע שצריך לצרף את הדברים האלה, הוא גם יקבע את הפרטים.

תומר רוזנר: זאת אומרת, הוא יכול לקבוע שלא מצרפים ולכן לשר יש אפשרות לקבוע שלא מצרפים מלכתחילה.

תומר רוזנר: החובה לצרף היא כפי שיקבע שר הפנים ואם שר הפנים לא היה קובע מלכתחילה את החובה בתקנות, לא היה צריך לצרף.

שחר פרלמוטר: אני לא חולק על כך שכיום יש את החובה.

שחר פרלמוטר: התקנות קובעות את החובה ואין חולק על כך שלשר הפנים יש את הסמכות.

שחר פרלמוטר: הדיון הוא מקצועי.

שחר פרלמוטר: אני חושב שהמחלוקת היא מקצועית.

שחר פרלמוטר: אין לי מה לומר יותר.

איתן גינזבורג: אני אשמח אם מנכ"ל משרד הפנים יעלה על הקו.

איתן גינזבורג: הוא נמצא אתנו?

איתן גינזבורג: הוא אמר שהוא יהיה בהאזנה.

איתן גינזבורג: בסוף יש כאן משהו שהביאו לשר, לכאורה הוא חושב שהוא קבע ושהוא יודע ואני רוצה להבהיר לו את הסוגיה הזאת.

חוה מונדרוביץ: מבחינה מקצועית גם השר רוצה לקבל הסכמה של נותני האישור לפני שהוא קובע דבר כזה.

איתן גינזבורג: אבל הדבר הזה יכול להיקבע באופן פרטני על ידי אנשי מקצוע.

איתן גינזבורג: למה אתם דורשים מכולם?

איתן גינזבורג: זו השאלה.

איתן גינזבורג: בחוק כתוב שצריך לבקש אבל השר יכול לקבוע תנאים לכך.

איתן גינזבורג: אתם לקחתם את החובה הזאת בחוק והטמעתם אותה בתקנות.

איתן גינזבורג: אתם.

איתן גינזבורג: אז תסבירי לי שהשר יגיד שהוא התכוון לזה.

שי עג'מי: אפשר גם לומר שמפרטים שעוד לא נכתבו, אפשר להוסיף את זה.

שי עג'מי: מפרטים שכבר מפורסמים, לפי התקנות צריך לפרסם ל-30 ימים את הדבר הזה ואז להחיל את זה.

שי עג'מי: זו הפרוצדורה.

שי עג'מי: צריך להגיד את רמת הקושי שזה מצריך מהמשרדים כדי לעשות את ההתכווננות לזה.

שי עג'מי: מה שלא נכתב מאוד פשוט ומה שנכתב, 30 ימים לפרסם להערות ציבור.

שי עג'מי: באתר המשרד ולא באתר חקיקה.

חוה מונדרוביץ: אני אמרתי שמבחינה מקצועית יש לנו בעיה שזה ייקבע במפרטים אחידים כי אחר כך יהיה קשה לאיש רישוי עסקים הממוצע לעשות את המיפוי הזה של מה נדרש.

חוה מונדרוביץ: צריך לפתוח את המפרט האחיד.

איתן גינזבורג: יותר קשה לבעלי עסקים לשלם עשרות אלפי שקלים על המסמכים המיותרים האלה.

איתן גינזבורג: הרבה יותר קשה מהיכולת שלכם לחפש בכל מפרט.

איילת וסרמן: קשה ומיותר.

חוה מונדרוביץ: אני רוצה לעשות את המיפוי הזה - - -

איתן גינזבורג: מי צריך את זה?

איתן גינזבורג: ראשי הרשויות אומרים שלא צריך את זה.

תומר רוזנר: גם נציגי המשרדים אמרו את זה.

חוה מונדרוביץ: נכון, אבל זאת העבודה שאנחנו עושים.

חוה מונדרוביץ: אנחנו באמצע העבודה.

איתן גינזבורג: די.

איתן גינזבורג: אי אפשר כך.

איתן גינזבורג: מספיק עם זה.

חוה מונדרוביץ: לדעתי במפרטים זה בעייתי.

תומר רוזנר: אני מציע לאדוני את הפתרון הפשוט הבא, כדי לאלץ את משרדי הממשלה לשנס מותניים ולהגיע לפתרון.

תומר רוזנר: לקבוע בתקנות פטור לתקופה סבירה, שנה וחצי, שנה, כמה שתחליטו, ואם שר הפנים ירצה במהלך השנה וחצי, תסתיים סוף סוף העבודה ויחליטו לאיזה מפרטים כן ולאיזה מפרטים לא, הוא יתקן את התקנות בהתאם, אגב, ללא צורך באישור הוועדה במקרה הספציפי הזה.

תומר רוזנר: אני מציע שהוועדה תציע לשר לקבוע פטור שייכנס לתוקף בעוד תקופה שאתם תקבעו.

תומר רוזנר: אם אתם רוצים שנה, שנה וחצי, שנתיים.

תומר רוזנר: לי נראה ששנה זה בהחלט מספיק אבל ההחלטה היא שלכם.

איילת וסרמן: עם תוכניות עסק?

תומר רוזנר: מה שהוועדה תחליט.

איתן גינזבורג: נתקדם ונראה אם מנכ"ל המשרד יעלה.

איתן גינזבורג: אני הולך לכיוון הזה.

איתן גינזבורג: אנחנו נלך לכיוון הזה.

חוה מונדרוביץ: של מה שאני הצעתי?

איתן גינזבורג: מה שתומר הציע.

חוה מונדרוביץ: לי זה נשמע סביר.

תומר רוזנר: לאיזו תקופה?

חוה מונדרוביץ: לתקופה של שנה וחצי.

שי עג'מי: למה שנה וחצי?

שי עג'מי: למה לא שנה?

חוה מונדרוביץ: כי לאחר מכן אנחנו רוצים לקבוע את זה בתקנות או בצו.

איתן גינזבורג: אתם דשים בזה המון זמן.

איתן גינזבורג: כל המשרדים על זה, יודעים בדיוק מה התקנות, יודעים בדיוק מה המפרטים, היו צריכים לסיים את זה מזמן.

איתן גינזבורג: למה שנה וחצי?

איתן גינזבורג: סתם, כדי שיהיה לכם זמן.

איתן גינזבורג: הבנתי, כדי שיהיה לכם זמן.

איתן גינזבורג: תאמיני לי, חוה, אם נקבע חצי שנה, תסיימו את זה בחצי שנה.

חוה מונדרוביץ: לסיים כן, אבל זה אחר כך לקבוע בתקנות.

איתן גינזבורג: אבל התקנות בלי אישור הוועדה.

חוה מונדרוביץ: זה עוד הליך חקיקה.

איתן גינזבורג: בלי אישור הוועדה.

איתן גינזבורג: בחצי שנה את מסיימת את זה.

איתן גינזבורג: אם תיקחי את כולם ביחד, גם בשלושה חודשים תסיימי את זה.

איתן גינזבורג: זו האמת.

איתן גינזבורג: אפשר לסיים את זה, זה לא כזה מורכב.

איתן גינזבורג: זה עניין של רצון והתגייסות.

איתן גינזבורג: נחכה לראות אם המנכ"ל עולה ואם לא, נכריע בלעדיו.

איתן גינזבורג: נעבור לנושא הבא.

תומר רוזנר: אני חושב שנלך לפי סדר התקנות כדי שלא נפספס משהו.

איתן גינזבורג: את חוק סמכויות הקורונה הגדול, הוא חוק דרמטי בישראל, הביאו ב-מו טיים.

איתן גינזבורג: אי אפשר להגיד שלדברים האלה צריך שנה וחצי.

איתן גינזבורג: תחשבו על זה.

איתן גינזבורג: חבר'ה, פרופורציות של החיים.

איתן גינזבורג: אנשים מחכים לזה בלי נשימה.

איתן גינזבורג: אתם תעזרו להם כל כך הרבה, תעזרו לרשויות, תעזרו גם לעצמכם.

איתן גינזבורג: גם את רשות רישוי.

תומר רוזנר: אני מציע שלירון תעבור לפי סדר הסעיפים כדי שלא נפספס.

תומר רוזנר: נלך לפי הסדר ולאו דווקא לפי סדר החשיבות.

לירון אדלר: תיקון קטן בתקנה 3ט.

איילת וסרמן: יש לי הערה שמתייחסת לכמה סעיפים, למשל ב-3א, הנושא של השלושה ימים.

איילת וסרמן: זה היה שני ימי עבודה ועבר לשלושה ימים.

איילת וסרמן: אם זה ביום חמישי, זה נופל על שישי-שבת כי לצערי החוק סופר אותנו גם על שישי-שבת.

איילת וסרמן: אם כן, או להשאיר יומיים או לעבור לארבעה-חמישה ימים כי אחרת זה בלתי סביר אם השישי-שבת באמצע.

לירון אדלר: בעיקרון בדיון הקודם, בתחילת הדרך, הוועדה אמרה שאלה יהיו חמישה ימים ואחר כך, בעקבות ההערה של חוה שאמרה שבחוק יש משהו עם שלושה ימים, שינינו את זה לאורך כל התקנות לשלושה ימים.

לירון אדלר: מה שקבוע בחוק זה שבהיתר מזורז ב', כשמבקש הבקשה מגיש את התצהיר, הרשות צריכה לשלוח את זה לנותני האישור תוך שלושה ימים.

לירון אדלר: זה לא חייב להיות סותר.

לירון אדלר: זאת אומרת, אפשר להגיד שהרשות תיתן את התשובה תוך חמישה ימים, גם בבקשה וגם בתצהיר, אם היא אישרה קבלה או שהיא דוחה ובמקרה של היתר מזורז ב', לפי החוק, היא צריכה תוך שלושה ימים מהיום שהוא הגיש לה לשלוח לנותני האישור.

לירון אדלר: היא תשלח תוך שלושה ימים לפי החוק.

חוה מונדרוביץ: על אף שהיא לא אישרה קבלה לבעל העסק, היא תשלח את זה לנותן הרישוי?

לירון אדלר: כן.

לירון אדלר: אין כאן בעיה של סתירה לחוק.

לירון אדלר: אפשר גם לקבוע שאלה יהיו ארבעה ימים או חמישה ימים.

איתן גינזבורג: ארבעה ימים.

חוה מונדרוביץ: זאת סתירה להיגיון הסביר.

תומר רוזנר: לא.

תומר רוזנר: אין סתיר.

תומר רוזנר: ה

חוה מונדרוביץ: היא עוד לא אישרה קבלה והיא כבר שולחת לנותני האישור.

חוה מונדרוביץ: זה סוג של אישור.

לירון אדלר: את החוק אנחנו לא נתקן.

לירון אדלר: אנחנו לא רוצים להקשות.

איתן גינזבורג: ארבעה ימים.

תומר רוזנר: ארבעה ימים לכל אורך התקנות ובטפסים.

איתן גינזבורג: כן.

איילת וסרמן: ארבעה ימים בנושא של אישור הקבלה.

תומר רוזנר: אישור קבלה.

איילת וסרמן: אישור קבלת תצהיר ואישור קבלת העסק.

תומר רוזנר: כן.

תומר רוזנר: גם בטפסים.

לירון אדלר: אנחנו חוזרים לסעיף 3ט.

לירון אדלר: בסעיף קטן (א) צריך להוסיף כאן איזושהי הפניה לחוק.

לירון אדלר: זה צריך להיות "מתחום התקופות האמורות בסעיף 6א1(ד) או (ד1) לחוק כפי שהוחלו בסעיף 6א1(ז1(3) לחוק".

לירון אדלר: יש איזשהו תיקון בחוק שמכיל את ההוראות האלה בצורה קצת שונה.

איתן גינזבורג: בסדר.

לירון אדלר: בסעיף קטן (ד) "נותן אישור שמבקש להודיע כאמור בסעיף 6א1(ז1)(6)", הפנינו קודם לסעיף קטן (א) אבל צריך להפנות גם ל-(א) וגם ל-(ב).

איילת וסרמן: ברשותכם, יש לי הערה.

איילת וסרמן: כאן ביקשתי להוסיף את הסעיף 6א1(ז)(9), שאם לא עברה התייחסות במועד האמור, רשות הרישוי תוכל לתת את ההיתר המזורז.

איילת וסרמן: אני חייבת שיהיה ההיקש הזה.

איילת וסרמן: אם נותני האישור לא ענו, אנחנו נותנים את ההיתר המזורז בתום 49 ימים.

איילת וסרמן: חשוב שזה יהיה רשום כאן כי אלה אבני היסוד.

איילת וסרמן: אני יודעת שזה רשום בחוק אבל הסגירה חשובה.

איתן גינזבורג: משרד הפנים, יש בעיה עם זה?

חוה מונדרוביץ: לא.

חוה מונדרוביץ: מקובל עלינו.

איתן גינזבורג: גם עלינו זה מקובל.

שי עג'מי: הערה בהקשר הזה.

שי עג'מי: אם שמים את זה שם, צריך לשים את זה בכל המקומות.

שי עג'מי: אי אפשר לשים את זה במקום אחד.

איילת וסרמן: זה רק במסלול ב'.

איילת וסרמן: אין את זה ב-א' ואין את זה בתצהיר.

איילת וסרמן: זה רק ב-ב' כי אלה 49 ימים.

שי עג'מי: בתקופת הבדיקה?

איילת וסרמן: כן.

איילת וסרמן: כי ב-א' הרשות נותנת את ההיתר המזורז.

איילת וסרמן: עשינו חשיבה על זה.

איילת וסרמן: ב-א' הרשות נותנת את ההיתר המזורז ואני לא תלויה באף אחד, ובתצהיר אני כבר נותנת רישיון.

לירון אדלר: תקנות 9 ו-10.

לירון אדלר: דיברנו על הנושא של השינויים המהותיים.

לירון אדלר: משרד הפנים שלח לנו נוסח מתוקן לסעיפים האלה בעקבות הדברים שעלו כאן.

לירון אדלר: אני אקרא אותו: "בתקנה 9ב לתקנות העיקריות, אחרי המלים "לא ייעשו" יבוא "בלא אישור רשות הרישוי", אחרי "האמורים" יבוא "שינוי בעסק בהשוואה לתנאים שנקבעו לפי סעיף 7 לחוק או שינוי מהותי בנכס שבו מצוי העסק" והמלים "בלא אישור רשות הרישוי" – יימחקו".

לירון אדלר: בתקנה 9ג לתקנות העיקריות, אחרי המילה "יפקע" יבוא "התקיים האמור בסעיף 7ב(ב) לחוק ורשות הרישוי תבטלו" ובמקום המלים "בעסק בהשוואה למסמכים האמורים בתקנת משנה (ב)" יבוא "כאמור בתקנת משנה (ב) בלא אישור רשות הרישוי".

לירון אדלר: בתקנה 10 לתקנות העיקריות:

לירון אדלר: בתקנת משנה (ג), אחרי המילה "שינוים" יבוא "מהותיים" ובמקום "בהשוואה למסמכים האמורים בתקנת משנה (ב)" יבוא "מהמפורט בתקנת משנה (ב) בלא אישור רשות הרישוי".

לירון אדלר: " אלה השינויים.

לירון אדלר: זה בא במקום מה שדיברנו עליו קודם, שינויים מהותיים.

לירון אדלר: בסעיף הנורמטיבי שהוא (ב), גם ב-9ב וגם ב-10ב אומרים לבעל העסק שאסור לעשות בלי אישור של רשות הרישוי שינויים במסמכים שצורפו לרישיון, שינוי בעסק בהשוואה לתנאים שנקבעו לפי סעיף 7 או שינוי מהותי בנכס שבו מצוי העסק.

לירון אדלר: לגבי היתר זמני.

לירון אדלר: זה כתוב בסעיף 7ב(ב) לחוק.

לירון אדלר: אנחנו מפנים את זה לחוק.

לירון אדלר: רשות הרישוי תבטל היתר זמני אם נעשו שינויים כמו שכתוב בתקנה (ב), כל השינויים שמנינו, בלי אישור רשות הרישוי.

לירון אדלר: סעיף 10ב הוא סעיף מקביל שמדבר על רישיון ולא על היתר זמני.

לירון אדלר: שוב, אסור לעשות שינוי במסמכים האמורים בתנאים המפורטים ברישיון שמופיעים במפרט האחיד או שינוי מהותי בנכס בלי אישור רשות הרישוי ורשות הרישוי תבטל אם היא ראתה שנעשו שינויים מהותיים בעסק.

איילת וסרמן: אלה שתי הגדרות שונות.

איילת וסרמן: כאן יש הגדרה שונה מ-38.

תומר רוזנר: נכון.

תומר רוזנר: בדיוק כך.

איילת וסרמן: מה הסיבה?

תומר רוזנר: אני אסביר.

תומר רוזנר: התקנות כאן מדברות על כך שאסור לעשות שינויים במסמכים לעומת התנאים וכולי אבל זה לא אומר שאם עשיתי את השינוי הזה, הרישיון פוקע.

תומר רוזנר: לעומת 38 עליו דיברנו הבוקר, זה מצב שבו אין לאף אחד שיקול דעת.

תומר רוזנר: עשיתי את הדבר הזה, החלפתי עיסוק, זאת אומרת שבמקום מספרה פתחתי כלביה, הרישיון שלי פוקע.

תומר רוזנר: לא רשות הרישוי מחליטה על זה, לא אני מחליט על זה, התקנות אומרות שהרישיון פוקע.

תומר רוזנר: לעומת זאת, כאן אנחנו אומרים שאסור לך לעשות שינויים בלא אישור רשות הרישוי ואם עשית שינויים כאלה ורשות הרישוי חושבת שהם שינויים מהותיים, היא תבטל לך את הרישיון.

תומר רוזנר: זאת אומרת, היא צריכה לעשות פעולה אקטיבית כדי שהרישיון יעבור מן העולם.

תומר רוזנר: זאת לא פקיעה אוטומטית אלא יש לרשות הרישוי שיקול דעת להחליט אם השינוי המדובר הוא שינוי מהותי או לא שינוי מהותי.

תומר רוזנר: זה בדיוק מה שאתם אמרתם, שאתם יודעים אם להוציא שולחן מהמסעדה זה שינוי מהותי או פתח עוד קומה, שזה מבחינתכם מהותי.

תומר רוזנר: אם מבחינת רשות הרישוי מדובר בשינוי מהותי, היא מבטלת את רישיון העסק.

תומר רוזנר: אם היא לא עשתה את זה, לא ביטלה, הרישיון ממשיך לעמוד בתוקף למרות שמדובר בהפרה של החוק.

חוה מונדרוביץ: מקובל עלינו.

איילת וסרמן: אני בכל זאת הייתי שמחה לפירוט לשינוי המהותי.

איילת וסרמן: שינוי בשטח.

לירון אדלר: אנחנו דווקא רוצים שיהיה הבדל בין שתי התקנות כדי שיהיה ברור מתי יש מצב שבו פוקע התוקף ומתי יש מצב שבו הרשות צריכה להיות יותר אקטיבית.

לירון אדלר: זה טוב שיש הבדל כי אחרת יש לך את אותו מקרה שחלים עליו שתי נורמות שונות.

איתן גינזבורג: בסדר.

איתן גינזבורג: ממשיכים.

לירון אדלר: התיקון הבא, תיקון בתקנה 24.

לירון אדלר: יש כאן חיבור בין התקנות לחוק.

לירון אדלר: בתקנת משנה (ה) כתבתי כאן שנוסיף ברישה אחרי "לפי העניין" יבוא "ובהתאם לאמור בסעיף 7ב לחוק".

לירון אדלר: אחרי מחשבה נוספת, נראה לנו שמה שצריך להוסיף זה "מבלי לגרוע מהוראות סעיף 7ב לחוק".

לירון אדלר: התקנה כאן אומרת שעד 15 ימים לפני תום תקופת תוקף של ההיתר הזמני, תחליט רשות הרישוי ותעשה אחד מאלה לפי העניין, או שהיא מאריכה את ההיתר הזמני או שהיא כבר נותנת לו רישיון או שהיא נותנת לו סירוב.

לירון אדלר: אנחנו רק רוצים לקשר את זה גם לסעיף 7ב לחוק שיש בו הסדר מפורט לנושא הזה ואנחנו רוצים להבהיר שהתקנה הזאת היא מבלי לגרוע ממה שכתוב שם.

תומר רוזנר: זאת הבהרה משפטית שבין בה תוספת.

לירון אדלר: תקנה 25.

לירון אדלר: בדיון הקודם נקבע שכאשר יש היתר לשימוש חורג, רשות הרישוי תצטרך ליידע את מבקש הבקשה לגבי המשמעות, מה קורה אם לא מחודש הרישיון.

לירון אדלר: הכנסנו את זה כאן לתקנה.

לירון אדלר: משרד הפנים ביקש לכתוב שזה לא יהיה שהיא תיידע אלא תציין בטופס או תיידע אותו בטופס.

לירון אדלר: הכוונה היא בזה שזה כתוב בטופס.

חוה מונדרוביץ: טופס 7 או 8 לפי העניין.

לירון אדלר: כתבנו "בעת מתן רישיון או היתר זמני לעסק שנמצא במקום שיש לגביו היתר לשימוש חורג, תיידע רשותך הרישוי את מגיש הבקשה להוראות תקנה זאת".

תומר רוזנר: תיידע באמצעות הטופס.

חוה מונדרוביץ: תציין בטופס 7 או 8 לפי העניין.

חוה מונדרוביץ: 7 זה היתר זמני.

איתן גינזבורג: בסדר.

איילת וסרמן: יש לנו הערה לסעיף 26.

איילת וסרמן: יש כאן הבדל בחידוש הרישיונות, בין מסלול רגיל למסלולים מקוצרים.

איילת וסרמן: אנחנו לא מבינים את ההבדל.

איילת וסרמן: כל הרעיון היה שבעל העסק לא יצטרך לרדוף אחרי נותן האישור ובכלל זה אולי גם הרשויות כדי לחדש את רישיונו.

איילת וסרמן: ניתן כאן זמן עם סנקציה של 60 ימים במסלולים המקוצרים שאם נותני האישור וגם הרשויות לא עונים בטווח ה-60 ימים, הרשות יכולה לתת רישיון לבעל העסק.

איילת וסרמן: במסלול הרגיל, ואלה 50 אחוזים מהעסקים במדינת ישראל, הם נשארו עם היתר זמני בלבד.

איילת וסרמן: כלומר, אם אנחנו מדברים על חוסר ודאות של בעל העסק, היתר זמני הוא היתר זמני, זה לא רישיון, והוא ממשיך להתקיים והתהליך שהתקיים עד כה בחידושים ממשיך להיות.

איילת וסרמן: אנחנו מבקשים להתאים את המסלול הרגיל בחידוש למסלולים המקוצרים, בדיוק כמו שנעשה בהעברת בעלות.

איילת וסרמן: העברת בעלות בעסקים שנמצאים במסלול המקוצר, חותמים על תצהיר, במסלול הרגיל חותמים על הצהרה.

איילת וסרמן: אנחנו לא מבינים מדוע אי אפשר לעשות אותו הדבר בחידושים ולהקל סוף סוף על התהליך הזה.

חוה מונדרוביץ: אנחנו כן עשינו הבחנה בחידוש רישיון בין מסלול רגיל למסלולים המקוצרים.

חוה מונדרוביץ: מלכתחילה מה שהיה עד היום, כאשר נותן אישור לא הגיב בזמן, רשות הרישוי הייתה רשאית להוציא היתר זמני.

חוה מונדרוביץ: אחד החידושים הוא שכרגע אנחנו מחייבים אותה.

חוה מונדרוביץ: היא לא רשאית לסרב אם יש כאן מקרה של אי תגובה מצד נותן האישור.

חוה מונדרוביץ: היא חייבת להוציא היתר זמני.

חוה מונדרוביץ: זה כבר לא לשיקול דעתה.

חוה מונדרוביץ: זה דבר אחד שמאוד מועיל לעסקים כי היו לא מעט רשויות שעדיין היססו, אין תגובה של כיבוי אש ואיך אני יכולה להוציא בכל זאת.

תומר רוזנר: צריך לומר שבמציאות זה היה הנוהג ברוב הרשויות.

תומר רוזנר: הן לא היו מוציאות היתר ואומרות שבלי אישור של נותן האישור הן לא מוציאות את היתר.

חוה מונדרוביץ: נכון.

חוה מונדרוביץ: לכן כאן חייבנו אותן.

חוה מונדרוביץ: היא לא תוכל לסרב בשל אי תגובה של נותן אישור.

איילת וסרמן: זה צעד אחד קדימה.

איילת וסרמן: למה לא ללכת עשרה צעדים קדימה?

איילת וסרמן: תיקנו את האנומליה שקיימת היום.

איילת וסרמן: בואו נתקן את הכול.

חוה מונדרוביץ: שאלת ואני רוצה להשיב.

חוה מונדרוביץ: הצעד השני הוא שכן לקחנו את שני שליש מסוגי העסקים במסלולים המקוצרים, כולל רישיון על יסוד תצהיר ו-א' ו-ב' והם במקרה כזה של אי תגובת נותן אישור, לא רק היתר זמני יינתן אלא רישיון.

חוה מונדרוביץ: יינתן ממש רישיון.

חוה מונדרוביץ: חשוב להבין שגם כאשר ניתן היתר זמני, העסק עובד בהיתר והוא עובד כחוק וגם כאן יש איזושהי הבניה.

חוה מונדרוביץ: אחרי שנה, אם עדיין נותן האישור לא השיב, אפשר להאריך את ההיתר הזמני לשנה נוספת ובתום שנתיים אם נותן האישור לא השיב, אפשר לתת רישיון רגיל.

חוה מונדרוביץ: אבל עדיין יש הבדל בין עסקים שהם מאוד מאוד מסוכנים, שהם לא נכללו באף אחד מהמסלולים המקוצרים וגם לא הבינוניים, כמו מפעלים, כמו תחנות כוח, לתת רישיון קבוע בגלל אי תגובת נותן אישור – יש עם זה קצת בעייתיות.

איילת וסרמן: 60 ימים.

איילת וסרמן: זה המון זמן.

איתן גינזבורג: אני מסכים עם כל מה שאמרת, אבל למה לא לחסוך בזמן.

עמיחי פישר: בהחלטת ממשלה לפני שנתיים, הוסכמה בממשלה ההבחנה.

עמיחי פישר: עסקים במסלול מקוצר זה אוטומטי ועסקים במסלול רגיל מקבלים היתר זמני אוטומטי לשנה.

עמיחי פישר: אם בסוף השנה שוב אין תשובה, מקבלים לעוד שנה ואז בתום השנתיים זה הופך לרישיון.

עמיחי פישר: זה היה הסיכום.

עמיחי פישר: האמת היא שאני לא זוכר את הנימוקים ולהתנגדות שהייתה לאחד בין המסלולים כי בסופו של דבר זה על חידוש ואם הוא מצהיר שאין שינויים, אני לא זוכר מה היו הנימוקים.

נפתלי קאיקוב: תן אפילו 90 ימים אבל בסוף תוציא רישיון.

נפתלי קאיקוב: לא תישאר עם היתר זמני.

נפתלי קאיקוב: צריכה לייצר ודאות.

איילת וסרמן: אגב, זה הפוך.

איילת וסרמן: אני חייבת לומר עוד משהו.

איילת וסרמן: מדובר בעסקים מורכבים, על אחת כמה וכמה אנחנו מצפים שנותני האישור יגיעו בטווח של 60 הימים ולא שיגררו את העסק שנתיים ורק בשנה השנייה, אם לא ענו, נוציא רישיון.

איילת וסרמן: למה שנוציא רישיון על אי תגובה?

איילת וסרמן: זה בדיוק העניין.

איילת וסרמן: יש זמן?

איילת וסרמן: בואו נעמוד כולנו בזמן.

איילת וסרמן: הרשויות עומדות בחמישה ימים, עומדות ב-21 ימים, מה הבעיה לעמוד ב-60 ימים?

איתן גינזבורג: נשאיר את זה כרגע כך.

איתן גינזבורג: אני רוצה לחזור לנושא הקודם כי מנכ"ל משרד הפנים הצטרף אלינו ואני לא רוצה לעכב אותו.

איתן גינזבורג: צוהריים טובים מרדכי.

איתן גינזבורג: תודה שהצטרפת.

איתן גינזבורג: דיברנו כאן על מה שדיברנו הבוקר ואני אבקש מתומר לחדד.

איתן גינזבורג: אני חושב שיש פתרון שאנחנו חושבים שהוא פתרון.

מרדכי כהן: פתרון שלדע

מרדכי כהן: תכם יהיה מקובל על המשרדים או שהם עדיין יתנגדו לו?

איתן גינזבורג: יש כאן סוגיה אחרת.

איתן גינזבורג: תומר יציג את ה.

תומר רוזנר: ההצעה היא בעקבות הצעה של הדרג המקצועי במשרדכם.

תומר רוזנר: ההצעה אומרת שבתום שנה מהיום יינתן פטור ממפה מצבית ומתרשים סביבה לעסקים שהם במסלול תצהיר ובמסלול מקוצר א'.

תומר רוזנר: זאת התקנה שאנחנו נציע.

תומר רוזנר: בשנה הזאת תיעשה עבודה שצריך עוד לעשות בוועדה הבין-משרדית או בכל גורם אחר ואם שר הפנים ימצא לנכון בתום השנה הזאת לתקן את התקנות וכן להחזיר את חובת המסמכים האלה לעסקים מסוגים מסוימים, הוא יוכל לעשות זאת.

איתן גינזבורג: לחלק מהעסקים.

תומר רוזנר: כמובן.

תומר רוזנר: לחלק מהעסקים.

תומר רוזנר: הוא יוכל לעשות זאת ולצורך העניין הזה הוא גם לא צריך את אישור ועדת הפנים של הכנסת.

תומר רוזנר: לכן התקנת התקנות תהיה יחסית קלה בהקשר הזה.

איתן גינזבורג: ולא פוגעים בסמכות השר.

מרדכי כהן: לי זה נראה מתווה שעושה שכל.

מרדכי כהן: אני רק רוצה לשמוע את שחר ואת חוה, מה העמדה של המשרדים כי אני מתאר לעצמי שהם ימשיכו לעבוד אתם.

חוה מונדרוביץ: המשרדים העלו חשש לגבי חלק מהעסקים שנופלים בשני המסלולים האלה שלגביהם כן ירצו מסמך של תרשים סביבה או מפה מצבית.

חוה מונדרוביץ: הם ביקשו להשלים את עבודת המטה ולא לקבוע גורף.

איתן גינזבורג: אדוני המנכ"ל, אם היום אותם משרדים ירצו לבקש מפה שהיא לא מפה מצבית או סביבתית, מפה טופוגרפית כמו שהציג כאן תומר, הם יכולים בלי קשר למה שקבע משרד הפנים.

איתן גינזבורג: הם יכולים לבקש כל מסמך שהוא לפי דרישתם.

איתן גינזבורג: אם הם ימצאו לנכון לדרוש גם מפה מצבית אחרי שניתן הפטור, בגלל סוגיות מקצועיות, זאת סמכותם.

מרדכי כהן: שחר, מה אתה אומר?

שחר פרלמוטר: אני חוזר על מה שחוה אמרה.

שחר פרלמוטר: מבחינה מקצועית כל המשרדים מתנגדים למתווה.

שחר פרלמוטר: אנחנו לא יכולים לעמוד מאחורי מבחינה מקצועית.

שחר פרלמוטר: אני לא יכול לומר אם יש סיכון או אין סיכון או יש סיכון לגבי העסקים האלה או לגבי העסקים האלה אין כל סיכון.

שחר פרלמוטר: אנחנו לא יודעים.

שחר פרלמוטר: זה המצב.

שחר פרלמוטר: אני חושב שגם הוועדה לא יודעת לומר את זה על כל סוג עסק.

שחר פרלמוטר: לא הייתה בחינה שאנחנו עכשיו עושים לגבי כל סוג עסק בצו.

שחר פרלמוטר: זה המצב.

מרדכי כהן: אבל זה בדיוק מה שיקרה בשנה הזאת.

עמיחי פישר: יותר מזה.

עמיחי פישר: גם שני המשרדים שעלו כאן בדיון, היו להם תשובות.

עמיחי פישר: גם המשרד להגנת הסביבה וגם משרד החקלאות עלו כאן ומתוך כל רשימת הפריטים שנמצאים במסלולים מקוצרים העלו פריט אחד או שניים שהם משמעותיים, אפילו במשהו יותר אינטואיטיבי.

עמיחי פישר: ברור שהמסה הגדולה, אם לוקחים את שני המשרדים כמייצגים, היא כזאת שאפשר לפטור וצריך למצוא את אלה שבכל זאת לא רוצים לפטור.

עמיחי פישר: לכן הדיפולט, לפחות בחשיבה, תומך בהיגיון של מה שמוצע כאן.

מרדכי כהן: אנחנו נתקדם עם זה, למרות ההתנגדות של המשרדים.

איתן גינזבורג: תודה רבה אדוני המנכ"ל.

איתן גינזבורג: אני מאוד מאוד מעריך את זה.

איתן גינזבורג: אני חושב שעשיתם דבר גדול לטובת העסקים בישראל.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

מרדכי כהן: אתם ממשיכים בהקראה?

איתן גינזבורג: בר סיימנו את ההקראה.

איתן גינזבורג: אנחנו כבר עושים פיין-טיונינגס אחרונים ונאשר.

מרדכי כהן: תודה.

תומר רוזנר: לפני תקנה 31, למישהו יש משהו?

איילת וסרמן: אני יכולה להציע משהו אחר בעניין של החידושים?

איילת וסרמן: בואו נעשה את זה במקום 60 ימים, היתר מזורז ל-180 ימים ואם לא עונים בתחום ה-180 ימים, יוצא רישיון.

איילת וסרמן: אנחנו חייבים לעשות משהו עם קצת אוויר אחר כי אחרת אנחנו משאירים 50 אחוזים מהעסקים באותה אוכלוסייה, באותה תמונה.

איילת וסרמן: אנחנו לא שינינו שום דבר.

חוה מונדרוביץ: אין הבדל בין היתר מזורז להיתר זמני.

חוה מונדרוביץ: זה היתר.

איילת וסרמן: עדיין זה חוסר ודאות.

איתן גינזבורג: מבקשים את הוודאות.

איתן גינזבורג: השאלה אם יש בעיה.

איתן גינזבורג: חצי שנה לתשובה, נראה לי המון זמן.

חוה מונדרוביץ: אנחנו עשינו תהליך אחד של מתן היתר זמני כשאין תגובה.

איתן גינזבורג: זה ברור.

איתן גינזבורג: עכשיו רוצים את הסגירה הזאת.

חוה מונדרוביץ: לתת את ההזדמנות למשרדים כן להגיב.

חוה מונדרוביץ: אדם שעובד בהיתר זמני, בשונה משינוי בעלות שאין לו ודאות אם המשטרה תאשר או לא תאשר לו, יש לו - - -

איתן גינזבורג: תקשיבי מה את אומרת.

איתן גינזבורג: את מעדיפה היתר זמני לשנתיים, שנה ועוד שנה.

חוה מונדרוביץ: אם אין תגובת נותן אישור.

איתן גינזבורג: תגידי לי, מי הם נותני האישורים האלה?

איתן גינזבורג: מי הגורם?

איתן גינזבורג: הממשלה.

איתן גינזבורג: נראה לך הגיוני שאחרי חצי שנה הממשלה תגיב ותמשיכו שנתיים?

איתן גינזבורג: זה לא סביר.

איתן גינזבורג: תחשבי שאת מבקשת משהו מהממשלה, ברמה הפרטית, ושנתיים לא עונים לך.

חוה מונדרוביץ: אני חושבת שצריך להסתכל על מה קיים היום ומה השינוי.

חוה מונדרוביץ: היום אפשר לתת היתר זמני עד שנה ואחרי זה לא ניתן להאריך את ההיתר הזמני ולא ניתן לתת רישיון קבוע.

חוה מונדרוביץ: אנחנו עשינו כאן שינוי גדול שניתן להאריך את ההיתר הזמני לשנה נוספת אם עדיין אין תגובה ובסופה ניתן לתת רישיון קבוע.

חוה מונדרוביץ: אני שוב אומרת שזה לעסקים המסוכנים ביותר.

שי עג'מי: יש נותן אישור שלא מתייחס תוך חצי שנה?

שי עג'מי: בסוף זה אצלם.

חוה מונדרוביץ: אבל לא לתת גורף היתר מזורז מלכתחילה.

איתן גינזבורג: לא מזורז.

חוה מונדרוביץ: זו הייתה ההצעה.

שי עג'מי: לא.

עמיחי פישר: ההיתר הוא זמני.

עמיחי פישר: במקום לשנה פלוס שנה, היתר זמני לחצי שנה ואז אם לא עונים, רישיון קבוע.

עמיחי פישר: כך אני מבין את מה שמוצע.

נפתלי קאיקוב: היתר זמני לחצי שנה.

נפתלי קאיקוב: לא ענו בזמן, יצא רישיון.

איתן גינזבורג: על איזה עסקים מדובר?

תומר רוזנר: על איזה היקף עסקים מדובר?

תומר רוזנר: אנחנו מדברים עכשיו על מסלול רגיל.

נפתלי קאיקוב: שליש מהעסקים.

איילת וסרמן: יש לנו ויכוח.

איילת וסרמן: חמישה אחוזים.

תומר רוזנר: איזה סוג עסקים?

חוה מונדרוביץ: זה חלק מהמפעלים לייצור מזון, מפעלים לתחמושת ונשק, מפעלים לחומרים מסוכנים, תחנות כוח, תחנות דלק, בתי זיקוק.

איילת וסרמן: אלה לא רק מפעלים.

איילת וסרמן: זאת יכולה להיות גם קונפקציה קטנה, מתפרות קטנות.

חוה מונדרוביץ: לא נכון.

חוה מונדרוביץ: עד 500 מטרים רבועים זה במסלול מקוצר.

איילת וסרמן: אני אומרת שאלה גם מתפרות קטנות וזה לא נמצא במסלולים המקוצרים.

חוה מונדרוביץ: עד 500 מטרים רבועים.

איתן גינזבורג: היא אומרת עד 500 מטרים רבועים.

איתן גינזבורג: זה לא דברים קטנים.

איתן גינזבורג: 500 מטרים רבועים זה עסק מכובד.

איילת וסרמן: עד 500 מטרים רבועים, לנו אין את הקריטריון הזה.

איילת וסרמן: איפה רשום עד 500 מטרים רבועים?

איילת וסרמן: זה לא רשום בכל פריט.

איילת וסרמן: יש פריטים שבכלל לא נמצאים במסלול.

חוה מונדרוביץ: דיברת על מתפרות.

חוה מונדרוביץ: כתוב 10-4 בטקסטיל, דברי הלבשה, גזירה, תפירה – עד 500 מטרים רבועים, רישיון על יסוד תצהיר.

חוה מונדרוביץ: מעל 500 מטרים רבועים, מסלול היתר מזורז ב'.

חוה מונדרוביץ: העסקים, גם הבינוניים וגם הבינוניים פלוס, הם במסלולים המקוצרים.

חוה מונדרוביץ: כל השאר, גם מבחינת השטח שלהם, הם באמת המסוכנים.

איתן גינזבורג: נשאיר את זה כך.

איתן גינזבורג: נתקדם הלאה.

לירון אדלר: תקנה 31, בעמוד 25 בנוסח המשולב.

לירון אדלר: הוספנו כאן את העמוד הראשון והאחרון של חוזה העברת הבעלות, ב-31(א).

לירון אדלר: זה מה שצריך לצרף לבקשה.

לירון אדלר: הוספנו בסוף שהוא מצהיר ש"מתקיימים תנאי הרישיון הקודם וכי הוא לא עשה שינוי בעסק והרשום ברישיון הקודם והמסמכים המצורפים לו או שינוי מהותי בנכס שבו נמצא העסק".

חוה מונדרוביץ: רציתי להעיר.

חוה מונדרוביץ: אנחנו חושבים שלהעביר רק עמוד ראשון ואחרון, זה יכול להיות בעייתי וכן צריך לתת לרשות את החוזה השלם.

חוה מונדרוביץ: שוב, לא מעניין אותה המחירים אבל שהיא לא תיתבע על כך שאולי היה כאן משהו שהוא לא כדין.

חוה מונדרוביץ: שיהיה לה את החוזה השלם לקרוא.

איתן גינזבורג: היחסים שנכרתו בין הצדדים הם עניינה של הרשות?

חוה מונדרוביץ: על סמך זה היא עושה פעולה מסוימת והיא נותנת רישיון לבעל העסק החדש.

איתן גינזבורג: את כרשות רישוי, את לא עוסק בדברים כאלה, אבל היית קוראת כל חוזה שמגיע אליך?

חוה מונדרוביץ: לא.

חוה מונדרוביץ: זה לא אומר שהם אמורים לקרוא את הכול.

איתן גינזבורג: מה זה לא אמורים?

איתן גינזבורג: אמורים או לא אמורים?

תומר רוזנר: עכשיו אני מבין את הבעיה שלהם.

תומר רוזנר: לפי הנוסח של התקנות כרגע, רק בעל העסק החדש מגיש את הבקשה.

תומר רוזנר: בעל העסק הישן בכלל לא בתמונה.

תומר רוזנר: זה לא כמו שאתה עושה העברת נכס בטאבו כאשר שני הצדדים מגישים וחותמים.

תומר רוזנר: כאן משום מה רק בעל העסק החדש מגיש בקשה לרשות המקומית, שזה קצת מוזר, אבל זה המצב.

תומר רוזנר: לכן אולי כן יש חשיבות לחוזה כולו או לבקש חתימה של בעל העסק הקודם שהוא מסכים לדבר הזה.

לירון אדלר: אולי כשמפנים לעמוד הראשון והאחרון, זאת כאילו הפניה מאוד טכנית.

איילת וסרמן: כן, כי זה יכול להיות שלום ובעמוד האחרון להתראות.

איילת וסרמן: אנחנו לא צריכים את כל החוזה.

איילת וסרמן: אנחנו צריכים פרטים ספציפיים שהם פרטי הבעלים, מספר זהות, פרטי המחזיק בנכס, תקופת השכירות וחתימת הצדדים.

איילת וסרמן: מה שרשום באמצע, לא מעניין.

תומר רוזנר: מה זה קשור שכירות?

חוה מונדרוביץ: כל זה מופיע בעמוד הראשון?

איילת וסרמן: לא.

איילת וסרמן: לכן אני אומרת שהעמוד הראשון והאחרון לא רלוונטי.

נפתלי קאיקוב: כן.

נפתלי קאיקוב: זה לא קשור לעמוד הראשון והאחרון.

נפתלי קאיקוב: לכל חוזה יש את הקונסטרוקציה המשפטית שלו.

איילת וסרמן: אנחנו לא צריכים את הסכומים אלא רק לראות שבאמת מישהו עשה כאן חוזה, שלא יהיו כאן דברים אחרים.

נפתלי קאיקוב: והיו מקרים.

תומר רוזנר: אתם לא מבקשים חתימה של בעל העסק היוצא?

איילת וסרמן: זה קורה כשהוא יוצא מהעסק ונכנס בעל העסק החדש.

תומר רוזנר: לא הבנתי את התשובה.

איתן גינזבורג: מי מבקש את שינוי הבעלות?

איילת וסרמן: בעל העסק החדש.

איתן גינזבורג: למה גם הקודם לא חתום על זה?

איתן גינזבורג: צריך להוסיף את זה.

חוה מונדרוביץ: בגלל זה שהוא זה שמבקש רישיון.

איתן גינזבורג: אז מה?

איתן גינזבורג: אבל זה שנותן לו צריך להגיד שהוא מוותר על הרישיון.

חוה מונדרוביץ: הבקשה לרישיון צריכה להיות על ידי מי שמבקש את הרישיון.

איתן גינזבורג: אבל מי שמוותר על הרישיון, צריך להודיע שהוא מוותר עליו.

תומר רוזנר: לדעתי זה חייב להיות.

איתן גינזבורג: באותו טופס יהיה המבקש והמוסר.

איתן גינזבורג: מבקש הרישיון ומעביר הרישיון.

איתן גינזבורג: זה מונח יותר נכון, פשוט מעבירים את הרישיון.

איתן גינזבורג: זה פותר לנו את הסוגיה של החוזה.

איתן גינזבורג: אם יש חתימה של בעל העסק, המקבל והנותן, לא צריך את החוזה.

חוה מונדרוביץ: אבל כל הפרטים האלה שאמרה איילת צריכים להיות על גבי הטופס.

איתן גינזבורג: בכל מקרה הפרטים האלה נמצאים.

תומר רוזנר: איזה פרטים חסרים לך שאינם מופיעים בטופס ואתם צריכים אותם?

חוה מונדרוביץ: היא דיברה על תאריך העברת הבעלות, על כמה דברים אמורים להיות בחוזה העברת בעלות.

תומר רוזנר: תגידו מה.

תומר רוזנר: תאריך העברת בעלות, בסדר.

נפתלי קאיקוב: פלוני א' השכיר לפלוני ב', הוא מציין שם את הגודל שהושכר.

נפתלי קאיקוב: מדברים על הרבה דברים שקורים תוך כדי זה שהם מעבירים את הנכס.

איתן גינזבורג: הכול בסדר אבל למה בחוזה.

איתן גינזבורג: למה אי אפשר לעשות בטופס?

חוה מונדרוביץ: יותר קל שיעבירו את החוזה.

איתן גינזבורג: חוזה זה משהו פרטי ולא צריך להגיע לרשויות.

איילת וסרמן: זה לא רק עם בעל העסק הקודם אלא זה גם עם בעל הנכס.

איילת וסרמן: איך תבטיח שאין כאן משהו אחר?

איילת וסרמן: צריך גם את בעל הכס.

תומר רוזנר: מה זה עניינך היחסים של השוכר עם בעל הנכס?

תומר רוזנר: אני העברתי את העסק שלי למישהו אחר.

איתן גינזבורג: הוא מעביר את העסק.

תומר רוזנר: אם אני מפר את חוזה השכירות, שהבעלים יתבע אותי.

איילת וסרמן: למה רשמת עמוד ראשון ואחרון?

איתן גינזבורג: לא יודע.

תומר רוזנר: אנחנו לא ביקשנו.

איתן גינזבורג: גם אני לא רוצה עמוד ראשון ואחרון.

איתן גינזבורג: זה מה שדובר כאן בעבר.

איתן גינזבורג: אני לא רוצה שהסכמים עסקיים יהיו בידי רשויות השלטון.

איתן גינזבורג: זה כל הרצון שלי ועכשיו תפתרו את זה.

איתן גינזבורג: .

איתן גינזבורג: אני לא חושב שצריכים להיות כאן חוזים.

איתן גינזבורג: אם אפשר לפתור את זה ברמת טופס, לדעתי אפשר להסתפק בזה.

איתן גינזבורג: אין שום מהות ושום משמעות שהחוזה יהיה בידי רשות השלטון.

איתן גינזבורג: תסבירו לי למה צריך את החוזה ואם צריך אותו, מה צריך מתוכו והאם אי אפשר להסתפק בטופס?

חוה מונדרוביץ: החשש הוא שאולי נפספס איזה פרט בטופס ובסוף כן נבקש את החוזה.

איתן גינזבורג: שיהיה טופס בחתימת עורך דין שיאמת את החתימות שלהם.

נפתלי קאיקוב: מה יקרה אם תהיה אי הלימה בין התצהיר שדיברנו עליו, כשהעלית את הרעיון המצוין הזה שתהיה חתימה שבאמת מעבירים מצד א' לצד ב', ובחוזה יהיה משהו אחר?

איתן גינזבורג: זה קשור אליך?

איתן גינזבורג: מה מבקשים ממך?

איתן גינזבורג: להעביר את הרישיון מכאן לכאן.

איתן גינזבורג: העניינים העסקיים ביניהם, זה לא עניינך.

איתן גינזבורג: הרישיון עובר מכאן לכאן.

איתן גינזבורג: חתם המבקש, חתם המקבל, חתמו עורכי הדין באותו טופס.

תומר רוזנר: ושאין שינוי בטופס.

נפתלי קאיקוב: ואין שינוי.

איתן גינזבורג: אין שינוי.

איתן גינזבורג: הוא מצהיר על זה.

נפתלי קאיקוב: זה מספק אותנו.

תומר רוזנר: אם שני הצדדים חותמים באופן אישי מול הרשות, לא צריך חוזה.

חוה מונדרוביץ: יצרת כאן עוד מישהו שצריך לחתום על טופס שהיום לא קיים.

איתן גינזבורג: הטופס קיים.

איילת וסרמן: בטופס 2, בהעברת בעלות.

חוה מונדרוביץ: אתה צריך להחתים את בעל העסק הישן, משהו שהיום לא קיים.

איתן גינזבורג: בסדר.

איתן גינזבורג: אבל זה פותר את נושא החוזה.

איתן גינזבורג: הוא מעביר את הרישיון.

איתן גינזבורג: בזה שהוא חותם, הוא מסכים להעברת הרישיון.

איתן גינזבורג: זה בעצם החוזה שאת רוצה.

איתן גינזבורג: אני יוצר לך חוזה אבל את קבעת אותו בטופס, בלי כל הנתונים העסקים שבתוך החוזה.

תומר רוזנר: בהנחה שמדובר באותו עסק.

איתן גינזבורג: ברור.

איילת וסרמן: אפשר להוסיף משפט האומר שבין הצדדים נחתם חוזה ביום זה וזה, חתימת המוסר וחתימת המקבל.

תומר רוזנר: ותאריך העברה.

חוה מונדרוביץ: אני מקווה שזה יספיק.

תומר רוזנר: מה עוד צריך?

איתן גינזבורג: אם זה יעשה לך בעיות, את בטוח תעשי תקנות חדשות ותתקני את זה.

איתן גינזבורג: אם כן, זה במקום החוזה.

תומר רוזנר: נתקל בטופס.

לירון אדלר: נתקן את הטופס ומוסיפים בו תאריך וחתימת המוסר והמקבל.

איתן גינזבורג: כל הפרטים של העסק.

תומר רוזנר: זה קיים.

חוה מונדרוביץ: זה לא טופס רק של שינוי בעלות.

איתן גינזבורג: יהיה כתוב כאן שינוי הבעלות בעסק ויסומן איקס.

תומר רוזנר: נכתוב כאן שבעל העסק היוצא יחתום שהוא יסכים לוותר על הרישיון שלו ונחתם בינו לבין זה וזה חוזה ביום זה וזה,ף העברת העסק תיעשה ביום זה וזה ומדובר באותו עסק ללא שינוי.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: הוא מצהיר שאין שינוי והכול בסדר.

איתן גינזבורג: מוסיפים כאן עוד פסקה.

תומר רוזנר: וחתימה.

איתן גינזבורג: אגב, כתוב כאן שיש את פרטי הרישיון הקודם שניתן לעסק עם מיופה הכוח.

איתן גינזבורג: תוסיפו ליד זה את הפרטים של מי שמוסר את הרישיון.

איתן גינזבורג: אגב, המונח מוסר רישיון יותר נכון מאשר מקבל רישיון חדש.

תומר רוזנר: אמרתי את זה כל הזמן אבל הם מתעקשים על מקבל רישיון חדש.

איתן גינזבורג: למה אתם מתעקשים על רישיון חדש?

חוה מונדרוביץ: זה לא שלוקחים את הרישיון הקודם ושמים טיפקס על השם ורושמים.

איתן גינזבורג: אני מציע מסירת רישיון.

איתן גינזבורג: שהרישיון נמסר.

תומר רוזנר: העברה.

איתן גינזבורג: העברה.

איתן גינזבורג: מעבירים את הרישיון וכתוב בו שמעכשיו זה האיש.

איתן גינזבורג: הוא לא חדש.

איתן גינזבורג: זה אותו רישיון, אותם כללים, אותו דבר.

חוה מונדרוביץ: אבל השם של בעל הרישיון שונה.

איתן גינזבורג: זהו אבל הרישיון אותו רישיון.

חוה מונדרוביץ: לכן אנחנו מדפיסים רישיון חדש.

איתן גינזבורג: זאת סמנטיקה.

איתן גינזבורג: בסדר.

איתן גינזבורג: זה מה שנקרא להזיז את הגבינה רחוק מדי.

איתן גינזבורג: נמשיך.

לירון אדלר: בעל העסק הקודם אשר על שמו הרישיון, שניהם חותמים.

לירון אדלר: אני אעיר כאן משהו קטן.

לירון אדלר: בפסקה (2), זה שינוי נוסח.

לירון אדלר: כתבנו בסוף " הוראות סעיף 6א(2) לחוק יחולו בשינויים המחויבים על הגשת תצהיר והעברת בעלות לפי פסקה זו".

איתן גינזבורג: מה זה "חלף ההצהרה"?

לירון אדלר: לא, זה לא חלף.

לירון אדלר: אמרנו בנוסף להצהרה.

איתן גינזבורג: כאן כתוב "חלף".

לירון אדלר: דיברנו על זה גם בפעם הקודמת.

לירון אדלר: אמרנו שזה יהיה בנוסף ולא חלף.

לירון אדלר: אנחנו מבהירים כאן שהוראות סעיף 6א(2) יחולו על הגשת תצהיר והעברת בעלות לפי פסקה זו.

לירון אדלר: עצם במסלולים המזורזים מגישים תצהיר לגבי שינוי הבעלות, הסייגים שחלים על הגשת תצהירים גם בהגשה לראשונה, יחולו גם בהעברת הבעלות.

עידן כץ: כבוד היושב ראש, לגבי ההצעה להוספת הליך חליפי לבדיקה מוקדמת של בעל העסק שמבקש להיכנס לנעלי העסק החדש.

עידן כץ: ברור שזה גם מייצר המון התעסקות בזה אבל מעבר לזה, גם כאשר עכשיו תידחה הבקשה ויהיה סירוב לצורך העניין, זה לא אומר שדקה אחר כך הוא לא יכול להגיש עוד פעם בקשה לרשות עצמה ויבקש להעביר שוב את הבעלות על שמו בהליך החליפי.

תומר רוזנר: הוא לא יכול.

עידן כץ: זה לא נאמר.

איתן גינזבורג: אנחנו נדגיש את זה.

עידן כץ: דבר נוסף לעניין האגרות.

עידן כץ: כדי שלא תוגשנה אגרות שווא.

עידן כץ: מעבר לזה, אני גם חושב שבסופו של דבר, כשאנחנו נסרב כבר בהודעה המקדימה זה יוביל למקום של השגות ושל עתירות, וזאת לא הייתה הכוונה כבר בשלב הזה.

עידן כץ: לכן זה מעמיד אותי במקום שאני כמשטרה, אם הוא רוצה לפנות שנייה לאחר מכן בדרך הקונבנציונאלית, אני אמור לומר לרשות הרישוי שהוא נדחה על ידי עוד בהודעה מקדימה.

איתן גינזבורג: מה הקשר בין עתירות והשגות?

איתן גינזבורג: אדוני, אין כפל מבצעים.

איתן גינזבורג: או שמבקשים לפני, ואם הוא לא הגיש לפני, הוא יכול להגיש אחרי.

איתן גינזבורג: הוא לא יכול להגיש גם וגם.

איתן גינזבורג: לא הצלחת להסביר לי.

איתן גינזבורג: אין כפל מבצעים, או שמגישים לפני ומקבלים תשובה מכם, או שמגישים אחרי ואז מקבלים תשובה מכם.

איתן גינזבורג: אי אפשר להגיד לפני, להיות מסורבים ואז להגיש אחרי.

איתן גינזבורג: אם יהיה צורך, נבהיר את זה.

עידן כץ: הכוונה של כבוד היושב ראש היא שבסופו של דבר אותו מתווה בדיוק של 14 ימים שהוא מקבל כבר היתר זמני והוא עדיין לא מתחיל לעבוד?

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: שאין לו מניעה להעביר את העסק, וברגע שהוא חותם על חוזה ומעביר את הבעלות, זהו.

תומר רוזנר: מקבל רישיון.

איתן גינזבורג: מקבל רישיון באופן מיידי.

עידן כץ: אם המשטרה לא מגיבה תוך 14 ימים?

תומר רוזנר: אז הוא יכול לקבל רישיון.

עידן כץ: הכוונה שאין מניעה לקבלת רישיון.

תומר רוזנר: נכון, אלא אם פניתם וביקשתם להאריך את זה.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: הכול בסדר.

עידן כץ: נוכל לקבל נוסח?

תומר רוזנר: לא.

תומר רוזנר: לא תוכל לקבל נוסח.

תומר רוזנר: אין לי.

תומר רוזנר: אמר נציג המשטרה שהוא מבקש נושא של אגרה בעניין הזה.

איתן גינזבורג: אגרה למי?

עידן כץ: אגרה לבקשה שהוא מגיש.

חוה מונדרוביץ: היום לחוות דעת מקדמית יש אגרה.

עידן כץ: אדוני אמר שכשנקבע את החלופה הזאת, נעשה זאת כדי שלא תוגשנה בקשות סרק בהתניה באגרה, כדי שלא יגישו המון אנשים בקשות שאין להן ייעוד, אין להם תכלית לבדיקה ויכולים להיות גם לצרכים אחרים.

עידן כץ: צריך לדעת שלא תוגשנה בקשות סרק בדברים האלה.

תומר רוזנר: בהעברת בעלות יש אגרה?

איתן גינזבורג: אמרתם שיש.

נפתלי קאיקוב: כן.

נפתלי קאיקוב: יש אגרה.

חוה מונדרוביץ: גם לחוות דעת מקדמית יש אגרה.

תומר רוזנר: הבקשה שמוגשת היא בקשה להעברת בעלות.

תומר רוזנר: היא מוגשת 30 ימים מראש והוא משלם את האגרה להעברת בעלות.

תומר רוזנר: הבקשה מועברת למשטרה, המשטרה צריכה להודיע תך1 4 ימים מה שהיא רוצה.

תומר רוזנר: לא הודיעה כלום, רשות הרישוי יכולה להחליף מיד את הרישיון.

תומר רוזנר: אם היא מודיעה, היא יכולה לקבל אורכה.

תומר רוזנר: בסוף ה-30 ימים.

תומר רוזנר: אם המשטרה לא אמרה כלום או אישרה, מנפיקים רישיון.

תומר רוזנר: אם המשטרה סירבה, יכול בעל הרישיון הקודם לומר שהוא רוצה להמשיך ברישיון שלו ולא להעביר את הבעלות והחדש שלא יקבל.

חוה מונדרוביץ: אתה מדבר על אחרי העברת בעלות או לפני העברת בעלות?

תומר רוזנר: זה אותו הדבר.

איתן גינזבורג: הצהרת כוונות.

תומר רוזנר: כמו שבחידוש רישיון מבקשים 120 ימים מראש ולא מחכים עד היום האחרון, גם כאן – מה שאומר היושב ראש – יכול המבקש לבקש מראש.

עידן כץ: אנחנו בכל מקרה נבקש לראות נוסח כדי להתייחס אליו.

תומר רוזנר: לא יהיה נוסח.

איתן גינזבורג: אני צריך להצביע על זה.

איתן גינזבורג: אנחנ ונצביע על זה ותראו את זה אחר כך.

לירון אדלר: שאלת הבהרה.

לירון אדלר: בתקנות של האגרות כתוב ש"בעל בקשה לרישיון עסק, היתר זמני או היתר מזורז, ישלם לרשות הרישוי אגרה" ואז כתוב שבעד רישיון תשולם לרשות הרישוי אגרה.

לירון אדלר: בהעברת בעלות אתם רואים בקשה לרישיון עסק?

חוה מונדרוביץ: כן.

לירון אדלר: ואז הוא משלם אגרה.

עידן כץ: המשטרה מתנגדת להליך החליפי הזה.

עידן כץ: אנחנו מבקשים שבסופו שלד דבר כבוד היושב ראש יבין שכמו שאנחנו מנסים להקל, אנחנו לא אמורים להיכנס לסד זמנים של בדיקות מקדימות כאלו ואחרות על בקשות כאלו ואחרות כאשר בסופו של דבר יש מתווה שהוא די ברור ונותן את המענה.

איתן גינזבורג: אבל זאת בקשה כמו כל בקשה.

עידן כץ: נכון, אבל יחד עם זאת כשיש חוות דעת מקדמית כמו שציין חברי עורך דין רוזנר, בסופו של דבר יש חוות דעת מקדמית שבחוק קבוע בפרק ב'1 שנותנת את האפשרות לנותן האישור לבדוק לא בלחץ של זמנים כאלה ואחרים, להכניס את המשטרה לסד זמנים – לא בטוח שזה משרת את המטרה.

איתן גינזבורג: אבל אנחנו הולכים על מתווה שהצעתם אלא מקדימים אותו ללפני הגשת הבקשה.

עידן כץ: אני אומר שזה לא בדיוק מקדים כי בסופו של דבר זה יביא להמון בקשות.

איתן גינזבורג: אבל תהיה על זה אגרה.

עידן כץ: בסדר, אבל למה עכשיו אנחנו צריכים לקבל יחס אחר במובן הזה שעכשיו, כמו כל נותן אישור שיכול לבדוק כבדיקה מקדמית?

עידן כץ: הרי גם לשיטתו של עורך הדין רוזנר, כאשר מגישים בקשה לחוות דעת מקדמית למשטרה, לפי פרק ב'1 לתקנות יש את הזמן כמו לכל נותן אישור אחר, כמו לרשות הרישוי, לבדוק בצורה מסודרת.

עידן כץ: למה צריכים להגביל אותנו בסד זמנים?

תומר רוזנר: יש לי הפתעה בשבילך.

תומר רוזנר: חוות דעת מקדמית צריכה להינתן תוך 30 ימים.

עידן כץ: נכון, אבל לא תוך 14 ועוד.

עידן כץ: אנחנו מבקשים להישאר במתווה שקיים גם בחוות דעת מקדמית.

תומר רוזנר: אבל כאן זאת לא חוות דעת מקדמית.

עידן כץ: זה מה שאמרת.

תומר רוזנר: אמרתי שאפשר לבקש גם חוות דעת מקדמית.

תומר רוזנר: חוות מקדמית, מצרפים אליה את המפה המצבית ואת כל האקורדיון.

נפתלי קאיקוב: אתה לא רוצה ספורטיאדה שכל אחד יעשה את הבדיקות האלה כדי לראות אם הוא עובר את המשטרה או לא עובר אותה.

נפתלי קאיקוב: שיטת מצליח.

טל בסון: בהיבט של מבקשים שיש לנו בעיה מודיעינית אתם, זה יהיה ניסוי וטעייה.

טל בסון: זה פתח להציע קופים כאלה ואחרים ויעשו בדיקת דופק למשטרה את מי אני מכירה, את מי אני לא מכירה, מי עובר ומי לא עובר.

עידן כץ: גם הסנכרון בין המערכות לא יהיה מיטבי.

איתן גינזבורג: אני לא מבין את ההבדל.

איתן גינזבורג: מה זה משנה אם לפני או אחרי?

עידן כץ: זה גם מראה את הרצינות.

איתן גינזבורג: אתם עכשיו בוחני כליות ולב או אתם רוצים באתם לבדוק את האנשים?

עידן כץ: אני לא בוחן.

עידן כץ: אני רוצה לדעת, כאשר אדם מגיש בקשה להעברת בעלות בעסק.

איתן גינזבורג: הוא מגיש בקשה ומשלם אגרה.

עידן כץ: זה צריך להיות מסונכרן עם הרגולטור.

עידן כץ: זה לא צריך לבדוק דרכי מקדמית.

איתן גינזבורג: העניין הוא שכשהוא מגיש בקשה לשינוי בעלות, עוברים רק דרכך כי העסק ממשיך לפעול.

עידן כץ: אבל בדרך בתיווך של רשות הרישוי.

איתן גינזבורג: גם כאן זה יהיה דרך רשות הרישוי.

קריאה: רק דרך הרשות הרישוי.

קריאה: זה לא מגיע ישר אליך.

איתן גינזבורג: הוא יגיש בקשה לרשות הרישוי, בקשת הצהרת כוונות להעברת בעלות ויהיו לכם 30 מים לבדוק את זה, בדיוק כמוש שהצעתם.

נפתלי קאיקוב: זה בא לפני.

נפתלי קאיקוב: יש לך שני מסלולים.

נפתלי קאיקוב: עדיין הוא פונה אלינו ואנחנו צריכים להעביר את הבקשה.

איתן גינזבורג: בכל מקרה, אליכם אף פעם לא פונים.

עידן כץ: היו בקשות כאלה ואחרות שהפנו מלכתחילה אלינו.

איתן גינזבורג: לא אנחנו, לא בחדר הזה ולא בשעתיים שאני יושב כאן.

עידן כץ: בכל מקרה אני אומר שככל שזה יוגש דרך רשות הרישוי, הרגולטור שבסופו של דבר מתכלל את כל האישורים, אנחנו נוכל לעשות את הבדיקה אותו הדבר – אין לנו שום התנגדות.

איתן גינזבורג: מצוין.

נפתלי קאיקוב: תהיה לזה אגרה.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: תהיה לזה אגרה.

איתן גינזבורג: אם סורב, לא יוכל להמשיך בבקשה.

תומר רוזנר: הוא לא יוכל להגיש בקשה אחרת.

תומר רוזנר: אני רוצה להבהיר, שיהיה ברור לכולם.

תומר רוזנר: הבקשה שמוגשת היא בקשה להעברת בעלות לכל דבר ועניין.

תומר רוזנר: הוא מגיש בקשה, משלם את האגרה, הכול דרך רשות הרישוי.

תומר רוזנר: הוא פשוט אומר שהוא רוצה להעביר את הבעלות בעוד 30 ימים ולא היום.

נפתלי קאיקוב: שזה פריט משטרה.

תומר רוזנר: כן.

נפתלי קאיקוב: לא מדברים על פריטים אחרים.

נפתלי קאיקוב: רק פריט משטרה.

נפתלי קאיקוב: זה מקובל.

נפתלי קאיקוב: אם אפשר לחזור לשיחה החשובה שהייתה לנו בנושא החידושים.

נפתלי קאיקוב: גם התאחדות התעשיינים ביקשה להתייחס, גם דניאל וגם נתנאל.

דניאל פינטו: תודה על רשות הדיבור.

דניאל פינטו: אני רוצה לחזור להצעה של איילת וסרמן שהציעה לגבי הנושא של חידוש רישיון, לתת תקופת בדיקה של חצי שנה שבסופה העסקים לא יצטרכו "להתגלגל" בהיתרים זמנים.

דניאל פינטו: אני חושב שזאת נקודה שכן חשוב להתעכב עליה.

דניאל פינטו: יש לנו כאן הזדמנות להביא לאיזושהי הקלה לסקטור של עסקים מסוכנים, שאגב, תורמים המון לכלכלה, וההתייחסות אליהם לדעתי היא לא מקובלת ואני בטוח שתסכים אתי על כך.

דניאל פינטו: אני לא מצליח להבין למה הם צריכים להתגלגל ברישיון זמני של שנה ועוד שנה.

דניאל פינטו: חצי שנה, זה נראה לי מעל ומעבר כדי שהמשרדים ייקחו את הבקשה ויטפלו בה.

דניאל פינטו: אני לא מבין למה הם צריכים להתעכב עד שנתיים.

תומר רוזנר: כמה נפוצה התופעה הזאת?

דניאל פינטו: נפוצה.

דניאל פינטו: נפוצה מאוד.

איתן גינזבורג: בכמה מפעלים מדובר?

איתן גינזבורג: סוף נאמר שיש החלטת ממשלה שהיא הייתה הבסיס לכל הרפורמה הזאת ואכן צריך גם להתייחס לדבר הזה.

איתן גינזבורג: מדובר כאן על מפעלים גדולים, שונים, מסוכנים כאלה ואחרים.

דניאל פינטו: זה שהם מפעלים גדולים, זה לא אומר שצריך לתגמל אותם בצורה כזאת.

דניאל פינטו: זאת לא אשמתם שהם מפעלים גדולים שמעסיקים מאות עובדים.

דניאל פינטו: זאת ממש לא אשמתם.

דניאל פינטו: היפך, צריך לחבק אותם.

נפתלי קאיקוב: קודם כל, זה חידוש.

נפתלי קאיקוב: העסקים האלה, רובם, אם זה היה כזה דרמטי, רוב העסקים האלה עם רישיונות ארוכי טווח של 10 ו-15 שנים.

נפתלי קאיקוב: אמרנו שבישראל יש 150,000 עסקים שחצי לפחות הם עסקים במסלול רגיל.

נפתלי קאיקוב: אם אנחנו עוזרים לעסקים ומשאירים 50 אחוזים - - -

איתן גינזבורג: הבנתי את העמדה שלכם בהקשר הזה.

קריאה: אולי שווה לשמוע את משרדי הממשלה.

שי עג'מי: יש לכם אישור, אם הוא לא עונה במשך חצי שנה.

חוה מונדרוביץ: אפשר לשמוע את נותני האישור.

חוה מונדרוביץ: אני אומרת שדווקא העסקים האלה, מראש יש להם תוקף ארוך מאוד של בין 10 ל-15 שנים.

חוה מונדרוביץ: זאת אומרת, כשיש חידוש, זה כמעט כמו רישיון חדש.

חוה מונדרוביץ: זאת אומרת, בודקים אותם כי במהלך התקופה הזו מן הסתם היו שינויים בעסק, מן הסתם היו שינויים בהנחיות ובנהלים ולכן כן חשוב לתת את ההזדמנות לנותן האישור לתת את התנאים ואת הדרישות בזמן סביר.

חוה מונדרוביץ: לכן הצמדנו את זה לתהליך של כמו רישיון חדש מבחינת הזמנים, שנה פלוס שנה והוא עדיין עובד בהיתר זמני כחוק.

חוה מונדרוביץ: מה שעשינו שונה ברישיון חדש זה לחייב את הרשות המקומית לתת רישיון.

איתן גינזבורג: אני מצטער דניאל שאני קוטע אותך אבל אנחנו צריכים להמשיך להתקדם.

איתן גינזבורג: דנו בזה גם בפעם הקודמת וגם היום.

איתן גינזבורג: גם אני חושב ששנתיים זה לא סביר עד שנותני האישור ייתנו הודעה.

נפתלי קאיקוב: יגיעו.

נפתלי קאיקוב: אל תשכח שהם מפוקחים כל השנה.

איתן גינזבורג: יחד עם זאת, אני אומר שנחה דעתי מהרגע שיש היתר זמני.

איתן גינזבורג: הוא לא פועל בהפרת חוק או משהו כזה.

איתן גינזבורג: נכון שעדיף שתהיה התעודה שתלויה בכניסה לעסק.

דניאל פינטו: זאת לא תעודה.

דניאל פינטו: זאת ודאות.

דניאל פינטו: נכנסים להשקעות של מאות מיליוני שקלים.

איילת וסרמן: גם הביטוח יכול להיות שהוא אחר.

איתן גינזבורג: אני מצדד בעמדתכם ששנתיים זה יותר מדי זמן ובמפעלים כאלה גדולים, כשרוצים חידוש, זה באמת רישיון חדש כי בודקים את בראשית ברא אלוהים.

איתן גינזבורג: לא ששנה זה בסדר, אבל אני יכול להבין מהיכן מגיעה השנה.

איתן גינזבורג: להתחיל לפתוח את זה עכשיו, אני מפחד לשפוך את התינוק עם המים בהקשר הזה.

איתן גינזבורג: אני חייב להגיד את זה.

איתן גינזבורג: הייתי שמח אם משרדי הממשלה היו מקשיבים לקולות ועושים מאמצים כדי שהדבר הזה ייראה אחרת אבל נדמה לי שקצרה ידי מלהושיע בהקשר הזה ואם אין כאן נכונות של משרדי הממשלה להתגמש בהקשר הזה, חוה.

חוה מונדרוביץ: האמת שלא שמענו אותם.

שי עג'מי: יש לי רעיון שאפשר לחשוב על זה.

איתן גינזבורג: אנחנו לקראת סיום הדיון.

איתן גינזבורג: אם אתם רוצים לקיים עוד דיון ולא להצביע היום, זה גם אפשר.

שי עג'מי: אנחנו מודיעים על חידוש הרישיון לעסקים שמסווגים בהליך הרגיל, 90 ימים לפני חידוש הרישיון.

שי עג'מי: אפשר כביכול לגנוב הרבה זמן לפני שהרישיון מתחדש ואז לתת הודעה לנותני האישור שיש עוד חצי שנה, 240 ימים, הרישיון הה עומד להתחדש, אנא תגובתכם ב-240 הימים האלה.

שי עג'מי: בינתיים העסק הוא מתקופת הרישיון הקודם כך שבעצם נתנו המון זמן.

איתן גינזבורג: כן, אבל אני לא בטוח שזה צריך להיות בחוק.

איתן גינזבורג: זה צריך להיות ברמה של היבט.

איתן גינזבורג: זה מסוג הדברים שלא כותבים בחוק.

איתן גינזבורג: זה מסוג הדברים שנותני השירות צריכים לעשות.

איתן גינזבורג: אם אני הייתי אחראי על רישוי עסקים, הייתי מוציא לכל עסק איקס חודשים מראש התרעה, הרישיון שלך עומד לפוג, אנא תתחילו וכולי וכולי.

איתן גינזבורג: אבל זה לא צריך להיכנס לחוק.

תומר רוזנר: נושא אחרון.

תומר רוזנר: העניין המקוון.

תומר רוזנר: אני חייב לומר שלמרבה הצער אנחנו הצלחנו להגיע למשהו אבל לטעמי הוא לא מספיק.

תומר רוזנר: מהדרישות של משרד המשפטים הצלחנו להסיר מספר דרישות.

תומר רוזנר: אנחנו יכולים להציג את מה שהצלחנו להשיג אבל אני אומר שזה עדיין מעט מסורבל.

לירון אדלר: אני אקריא נוסח שהם שלחו ואנחנו נגיד על זה את התיקונים.

לירון אדלר: אנחנו חושבים שזה צריך להישאר ברמה של דואר אלקטרוני בלבד ולא דברים אחרים.

איתן גינזבורג: מה זה מען דיגיטלי?

לירון אדלר: יש כאן למטה הגדרה, ב-(ד).

לירון אדלר: "מען דיגיטלי – כתובת דואר אלקטרוני, מספר טלפון נייד או אמצעי קשר דיגיטלי אחר שקבעה הרשות שנמסרו על ידי מגיש הבקשה שמתקיימים לגביו התנאים הבאים, ובלבד שלא הודיע מגיש הבקשה לרשות הרישוי כי אינו מעוניין לקבל הודעות למען הדיגיטלי שלו"

תומר רוזנר: אנחנו חושבים שצריך להיות בדיוק הפוך.

תומר רוזנר: הוא צריך להודיע שהוא מעוניין לקבל.

תומר רוזנר: לא שהוא לא מעוניין.

לירון אדלר: שהוא מוכן לקבל ולהתמקד בדואר אלקטרוני ולא במספר טלפוני.

איתן גינזבורג: אני גם לא יודע מה זה אמצעי קשר דיגיטלי אחר.

לירון אדלר: הוסיפו כאן כי הרבה פעמים כאשר מוסיפים דברים מקוונים, כדי לצפות פני עתיד רוצים להכניס כבר לנוסח התקנות איזשהו פתח.

איתן גינזבורג: בסוף יהיה מצב בו תהיה המערכת משלה, תגיד לו תיכנס, תפתח כרטיס ורק דרך זה תקבלו.

תומר רוזנר: אתה רוצה להסיר את העניין של התכתבות ב-SMS?

תומר רוזנר: אני פחות אוהב את זה, אבל מה שאתה רוצה.

איתן גינזבורג: הרשויות יאמרו.

לירון אדלר: הבקשה ממשרד המשפטים ל-SMS הייתה כדי שיהיה גם וגם.

לירון אדלר: זאת אומרת, להבטיח.

לירון אדלר: אם אתה שלחת הודעה במייל, תוכל להבטיח את חזקת המסירה.

תומר רוזנר: לא.

תומר רוזנר: זה צריך להיות או או אבל לא גם וגם.

איתן גינזבורג: אף אחד לא בונה על גם וגם.

איתן גינזבורג: גם לא חובה גם וגם.

תומר רוזנר: ברור.

תומר רוזנר: השאלה אם אתם רוצים לאפשר כאמצעי אלטרנטיבי, אם בעל העסק רוצה את זה, אפשרות להשתמש ב-SMS.

חוה מונדרוביץ: הבעיה היא שלחלק גדול מהרשויות אין את המערכת הזו של שליחת SMS וצריך להתחשב גם בהן.

נפתלי קאיקוב: נכון.

נפתלי קאיקוב: לחלק אין.

איתן גינזבורג: אני אקבע דואר אלקטרוני.

לירון אדלר: (ג) לא אישר הנמען את קבלת ההודעה, יראו אותה כאילו קיבלה הנמען בתום ארבעה ימי עסקים מיום משלוח ההודעה זולת אם הוכיח הנמען שלא קיבל את ההודעה לא בשל סירובו או הימנעותו בהתקיים כל אלה:

תומר רוזנר: אנחנו מציעים ארבעה ימים וארבעה ימי עסקים כי זה מספיק זמן לאנשים שיש להניח שמעיינים בדואר האלקטרוני שלהם פעם בארבעה ימים.

תומר רוזנר: רשות הרישוי ביצעה שני ניסיונות שליחה נוספים לפרטי המען הדיגיטלי.

תומר רוזנר: רשות הרישוי תמתין פרק זמן סביר בין ביצוע ניסיון שליחה אחד למשנהו.

תומר רוזנר: הכוונה היא שארבעת הימים נספרים בסוף שני הניסיונות האלה.

תומר רוזנר: כאן הוסבר לנו שכמו שבדואר רשום, בדרך כלל דואר ישראל עושה את זה, שולחים לך שתי התראות.

תומר רוזנר: התיקון הוא שלא שני נוספים אלא שני ניסיונות.

תומר רוזנר: שני ניסיונות שליחה.

תומר רוזנר: לא נוספים.

לירון אדלר: לא התקבל חיווי על אי הגעת ההודעה למבקש.

איתן גינזבורג: מה זה אומר?

תומר רוזנר: לפעמים אתה מקבל שהכתובת שגויה.

לירון אדלר: היה פרט המען הדיגיטלי פרט שאינו כתובת דואר אלקטרוני, מספר טלפון נייד, ההודעה ניתנת לשמירה ולאחזור.

תומר רוזנר: את זה לא צריך כי אנחנו מדברים רק על דואר אלקטרוני.

לירון אדלר: בדואר האלקטרוני ההנחה היא שאפשר לשמור ולאחזר, שלא צריך לכתוב את זה במפורש בתקנות.

תומר רוזנר: הם כתבו את זה בעצמם.

איתן גינזבורג: זה לא מונע מרשויות מקומיות גם לעשות שימוש בטלפון סלולרי.

תומר רוזנר: לא.

תומר רוזנר: זה לא מונע.

תומר רוזנר: אם אתה רוצה שתהיה חזקת מסירה, אתה צריך להגיד את זה כאן.

תומר רוזנר: אם אתה רוצה שזה ייחשב שהוא קיבל.

איתן גינזבורג: בסדר.

איתן גינזבורג: נשאיר דואר אלקטרוני.

לירון אדלר: את המען הדיגיטלי, אנחנו נתקן בתקנה שזאת כתובת דואר אלקטרוני שמתקיימים לגביו התנאים הבאים ושהוא מסר את כתובת הדואר האלקטרוני שלו.

תומר רוזנר: לאחר שהובהר לו שהמשמעות של מסירת הכתובת, זאת אומרת, הוא יודע שאם הוא מוסר את הכתובת האלקטרונית, הבחירה היא בידיו.

תומר רוזנר: הוא יודע שאם הוא מוסר את הכתובת, הוא מסכים לקבל הודעת באמצעותה.

לירון אדלר: זה מובהק בתוך הטופס.

לירון אדלר: התנאים לגבי המען הדיגיטלי:

תומר רוזנר: במקום "תיידע", גם כאן אנחנו נתקן לפי בקשת משרד הפנים ל"תציין בטופס".

איתן גינזבורג: להודיע בכתב.

תומר רוזנר: נכון.

תומר רוזנר: להודיע בכתב.

לירון אדלר: רשות הרישוי בדבר חובתו לעדכן את מענהו הדיגיטלי במקרה שחל בו שינוי.

תומר רוזנר: לא.

תומר רוזנר: לא רוצה, זו בעיה שלו.

לירון אדלר: זה בעצם נכלל ב-(1).

לירון אדלר: ברגע שאנחנו אומרים שהוא מסכים לקבל, הוא צריך לדעתך שזה המען.

לירון אדלר: ביקשו שהרשות תאמת שהגישה למען הדיגיטלי היא בעצם אליו ולכן אנחנו חושבים להשאיר:

תומר רוזנר: אני מתנגש לכך.

איתן גינזבורג: איך הם ידעו?

איתן גינזבורג: כי הוא יודע כיצד לעשות בו שימוש?

תומר רוזנר: בדיוק כמו מען פיזי שהיום אתה יכול באינטרנט לשנות את המען שלך ואף אחד לא בודק אותך ואף אחד לא שואל אותך אם זה המען שלך.

איתן גינזבורג: כל סעיף (3), אפשר למחוק.

לירון אדלר: משרד הפנים, בשיחה המקדימה, הסכים שרשות הרישוי תאמץ הודעה שנשלחת על המען הדיגיטלי ומתקבלת על ידו.

לירון אדלר: רק לעשות אימות.

תומר רוזנר: לא.

איתן גינזבורג: איך היא תאמת?

איתן גינזבורג: מה זה האימות הזה?

לירון אדלר: משלוח דואר.

לירון אדלר: לפני שאתה שולח איזושהי הודעת ביטול, בתהליך של קבלת הרישיון.

איתן גינזבורג: זה מעין מייל ניסיון, לראות שזה אתה?

תומר רוזנר: איך אתם בודקים מען פיזי של אנשים?

תומר רוזנר: אתם שולחים להם מכתב לראות אם הוא חוזר?

איילת וסרמן: לא.

איילת וסרמן: אנחנו גם לא יכולים לעשות את זה במייל.

איתן גינזבורג: את (3) את יכולה להוריד.

לירון אדלר: גם (ה) לא רלוונטי.

איתן גינזבורג: בכל זאת צמצמתם.

תומר רוזנר: כן.

תומר רוזנר: צמצמנו מעט.

איתן גינזבורג: משרד המשפטים רוצה להתייחס.

רעות אופק: תודה רבה.

רעות אופק: קודם כל, רציתי לומר שלקחנו מאוד ברצינות את ההערות של הוועדה וננסה לפשט את טיוטת החוק עליה אנחנו עובדים בימים אלה שהיא הצעת חוק רוחבית ותחול על כלל הדיוור הממשלתי.

איתן גינזבורג: תעשי מבחן פשוט.

איתן גינזבורג: קחי את טיוטת החוק ותני אותה לקריאה למישהו מבני המשפחה שלך.

איתן גינזבורג: אם הם הבינו את החוק, תריצי אותו.

רעות אופק: אני אשמח להסביר לגבי התנאים שכן השארנו מפני שבעינינו הם מאוד מאוד חשובים.

רעות אופק: לעניין השאלה האחרונה שהעליתם, למה הכוונה שהרשות צריכה לאמת שההודעה שנשלחת אל המען הדיגיטלי מאת הרשות מתקבלת על ידו.

רעות אופק: זה בעצם נועד לסייע למקרים של דואר זבל.

רעות אופק: הרבה פעמים המייל לא מכיר את השרת שהרשות המקומית שולחת והדואר מגיע לדואר הזבל.

רעות אופק: לכן, בפעם הראשונה שבה נאספת כתובת הדואר האלקטרוני, היינו רוצים שתתבצע בדיקה שאכן השרת של העסק מכיר את השרת של השולח.

רעות אופק: כולנו מכירים את זה שאני נרשמת לאתר, אני נרשמת לאיזשהו אתר, שואלים אותי מה המייל שלי ואומרים לי שעכשיו אאמת אותו, שלחו לי מייל, ושאלחץ על הקישור.

רעות אופק: אז אימתו את הקישור.

רעות אופק: זה קורה בפעולות יום יומיות.

רעות אופק: כולנו עושים את זה וזה משהו שלדע

רעות אופק: תנו הוא קריטי שהרשות תבצע בעת ההרשמה של הדואר האלקטרוני.

רעות אופק: אנחנו רוצים להגן כאן על העסקים.

רעות אופק: אין כאן נטל משמעותי ולכן מאוד מאוד חשוב לנו להותיר את התנאי הזה.

עמיחי פישר: האימות הזה ייצור בלגן גדול.

רעות אופק: למה?

רעות אופק: רק לוודא שבאמת בפעם הראשונה קיבלתי את המייל.

איתן גינזבורג: איזה עוד הערות יש לך?

איתן גינזבורג: יש לך עוד הערות?

רעות אופק: כן.

רעות אופק: לעניין האמצעי הנוסף.

רעות אופק: המטרה לאפשר אמצעי נוסף שהוא לא רק SMS או דואר אלקטרוני, הייתה דווקא להקל על העסקים.

רעות אופק: למשל, יכול להיות שבעתיד יהיו כל מיני אמצעים טכנולוגיים שניתן לשלוח דרכם.

איתן גינזבורג: עד אז יהיה חוק שאתם תביאו ובטח יהיו שם מלא דברים והכול יותאם לחוק.

רעות אופק: בדרך כלל בעולם הדיגיטלי שמשתנה במהירות, השאיפה שלנו לייצר מצבים שהם ניטרליים ולאפשר לממשלה לא לרדוף אחרי הטכנולוגיה אלא להתאים את עצמם ולא להישאר מאחור.

רעות אופק: אפילו למשל אם רשות מקומית רוצה לשלוח ב-ווטסאפ, אנחנו יודעים שהיום הרבה אנשים, אם לא רובם, עובדים עם ה-ווטסאפ וזה אמצעי שליחה מאוד מאוד נוח.

רעות אופק: אם זה משהו שיהיה נוח לכולם, נראה לנו שיהיה טוב לאפשר את זה כבר על פי הנוסח הקיים היום.

רעות אופק: נושא נוסף הוא הנושא של שליחה לשני פרטים.

רעות אופק: זה משהו שנראה לנו מאוד מאוד חשוב כדי להגן על העסקים.

רעות אופק: המשמעות של שליחה של הודעה לעסק יכולה להיות משמעות קריטית, אפילו פלילית, אם נגיד משנים את תנאי הרישיון ובעל העסק פועל בחריגה מתנאי הרישיון כך שיכול להיות שאם הוא ימשיך לבצע את הפעילות זו תהיה עבירה פלילית ויצטרכו לאכוף נגדו ולהטיל קנסות.

רעות אופק: לי לפחות הרבה פעמים יצא שהמייל שלי התמלא ולא קיבלתי מיילים חשובים.

רעות אופק: לפעמים לאנשים המייל נחסם כי שכחו את הסיסמה.

רעות אופק: עסק שנניח יושב בפריפריה במקום בלי קליטה טובה, יכול להיות שתהיה לו בעיה באמצעי אחד ולא באמצעי אחר.

רעות אופק: שירות דואר אלקטרוני בתשלום, העסק מפגר אחר התשלום ונחסם לו לכמה ימים.

רעות אופק: יכולות להיות הרבה נסיבות בהן אדם לא יקבל דואר אלקטרוני ולכן מאוד מאוד חשוב לנו לאפשר את השליחה הזאת בשתי דרכים, גם במייל וגם ב-SMS כדי להבטיח שלא ייפגע.

רעות אופק: בסוף אנחנו מדברים על עסקים ויש נטל על רשות מקומית.

רעות אופק: אם רשות מקומית לא יודעת לשלוח SMS, כנראה שהם גם לא תוכל להפעיל את השירות הדיגיטלי.

איתן גינזבורג: בואי לא נגיע לשם.

איתן גינזבורג: אני לא יודע מתי ניהלת לאחרונה רשות מקומית.

איתן גינזבורג: בואי נעצור שם.

איתן גינזבורג: לי לא היה אכפת להוסיף עוד אמצעי של מסרון לבחירת הרשות.

איתן גינזבורג: במידה והרשות רוצה להציע את זה, לא אכפת לי שגם בעל העסק יבחר במה שנוח לרשות.

איתן גינזבורג: אני נותן את זה כשיקול דעת הרשות.

תומר רוזנר: לרשות ולאזרח.

איתן גינזבורג: לרשות, דבר ראשון להציע את השירות, ולאזרח לבחור מבין שתי האופציות.

תומר רוזנר: ואם הוא רוצה את שתיהן, את שתיהן.

איתן גינזבורג: ככל שקיימות.

איתן גינזבורג: ככל שיש.

איתן גינזבורג: תודה.

עמיחי פישר: יש אי הבנה בין חוה לבינינו לגבי הפטור ממסמכים.

איתן גינזבורג: רגע.

איתן גינזבורג: נסיים קודם את הנושא הזה.

איתן גינזבורג: ביקשה לדבר תמר מירסקי ממשרד הכלכלה, הסוכנות לעסקים קטנים.

עמיחי פישר: רק לחדד מה בסוף מונח על השולחן.

איתן גינזבורג: נגיע לזה.

איתן גינזבורג: לא נצא מכאן בלי שמשרד ראש הממשלה יהיה שבע רצון.

תמר מירסקי: שלום.

תמר מירסקי: צוהריים טובים.

תמר מירסקי: אני רוצה להתייחס לנקודה של האגרה בבקשה מקדמית למשטרה.

תמר מירסקי: יש כאן אגרה חדשה ואני רוצה להקדיש לזה מחשבה.

תומר רוזנר: אין כאן אגרה חדשה.

איתן גינזבורג: תמר, האגרה היא לא חדשה.

איתן גינזבורג: היא קיימת היום.

תומר רוזנר: זאת העברת בעלות.

איתן גינזבורג: זאת העברת בעלות לכל דבר ועניין.

תומר רוזנר: גם בבקשה מקדמית יש אגרה, אבל לא חשוב.

תמר מירסקי: הבקשה המקדמית, זאת לא אגרה חדשה?

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: היא לא אגרה חדשה.

איתן גינזבורג: משלמים אגרה פעם אחת ולא פעמיים.

שחר פרלמוטר: אני רוצה לחזור לחזקת המסירה ויש לי שתי שאלות.

שחר פרלמוטר: יש התייחסות לפרק זמן סביר שבין שני הניסיונות, האם לא עדיף לקבוע פרק זמן ולא להשאיר את זה שאחר כך ידונו במה זה סביר ומה לא סביר ואחר כך יתבעו את הרשויות כי זה לא היה סביר או כן היה סביר?

שחר פרלמוטר: אפשר לחסוך הרבה שאלות.

שחר פרלמוטר: אפשר יהיה לחסוך לצדדים את השאלה האם זה היה סביר או לא, אם נקבע מהו פרק זמן סביר ונכתוב אותו.

איתן גינזבורג: כמה אתה מציע?

שחר פרלמוטר: אני מפנה למשרד המשפטים שהציע את ההצעה.

איתן גינזבורג: אתה משפטן לא פחות מהם.

שחר פרלמוטר: תודה אבל זה לא תחום המומחיות שלי, חזקות מסירה והגשה מקוונת.

שחר פרלמוטר: כן הייתי שמח לשמוע את רעות, מה היא חושבת בנושא.

איתן גינזבורג: רעות, מהו זמן סביר?

איתן גינזבורג: 24 שעות?

רעות אופק: אנחנו תומכים בכלל, בכל חוק של דיגיטציה וגם כאן כמובן, בכך שהחוקים יהיו כמה שיותר גמישים ויאפשרו שיקול דעת לרשויות להתאים את עצמן לנסיבות המשתנות ולהודעות השונות.

איתן גינזבורג: ובכל זאת, בדיני הדיגיטציה, מהו זמן סביר?

רעות אופק: זה משתנה מנסיבה לנסיבה.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: רק בנסיבות האלו.

רעות אופק: זאת הודעה שיכולה להיות עליה סנקציה פלילית.

רעות אופק: זה סופר קריטי.

איתן גינזבורג: הכי חמור, מה זה סביר?

רעות אופק: הכי חמור, הייתי לוקחת כמה ימים, שבוע זה נראה לי הכי חמור.

רעות אופק: אם זה פחות, גם יומיים יכול להיות בסדר.

איתן גינזבורג: בואו נסגור על 48 שעות.

איתן גינזבורג: נראה סביר 48 שעות לשלוח הודעה פעמיים?

נפתלי קאיקוב: אבל תמיד אתם מדברים על ימים.

תומר רוזנר: יומיים.

רעות אופק: מאחר שאנחנו מחילים את זה על כלל סוגי ההודעות, לרבות הודעות מאוד מאוד דרמטיות עם משמעות פלילית, צריך להיות בין הודעה להודעה מינימום שבעה ימים כי אחרת זה מאוד בעייתי או שנפתח את זה ונשאיר את זה זמן סביר, שזאת ההמלצה שלנו כי באמת יש הבדלים.

שחר פרלמוטר: שבעה ימים זה הרבה מאוד.

רעות אופק: שבעה ימים יכול לעכב במקרים בהם ההודעות זניחות.

רעות אופק: לכן אנחנו מציעים להשאיר את זה זמן סביר.

רעות אופק: זמן סביר יכול להיות יום, יכול להיות יומיים, יכול להיות שבוע.

איתן גינזבורג: זה יכול להיות אבל מה שבטוח זה שזה יגיע לבית משפט.

לירון אדלר: ארבעה וארבעה.

לירון אדלר: ניסיון ראשון, אחרי ארבעה ימים ניסיון שני ואחרי ארבעה ימים יש את חזקת הסבירות.

איתן גינזבורג: יפה מאוד.

איתן גינזבורג: ארבעה וארבעה.

רעות אופק: אם שמעתי נכון, הורדתם ימים רגילים לימי עסקים.

איתן גינזבורג: לא, לא הורדנו.

לירון אדלר: אלה לא ימי עסקים.

לירון אדלר: אלה ימים.

רעות אופק: אם אלה ימים, יכול להיות חג שאורך כמה ימים.

לירון אדלר: זה לא כולל חגים.

לירון אדלר: זה ימים לפי ההגדרה שיש בחוק.

איתן גינזבורג: יש ימים שיוצאים לכנס באילת להשתלמות.

שחר פרלמוטר: הדבר השני.

שחר פרלמוטר: יכול להיות שזה נוסח אבל כן הייתי רוצה שייכתב בצורה מפורשת שהיה ובעל העסק לא עדכן את כתובת הדואר האלקטרוני שלו, כלומר, הוא לא עדכן את הרשות על כך שהוא שינה, פתח מייל חדש, אז יראו את הכתובת הישנה כתובת הדואר האלקטרוני שלו.

איתן גינזבורג: מה ההבדל אם הוא עבר דירה ולא עדכן אותך?

שחר פרלמוטר: לפי הארנונה, שאת זה אני מכיר, אתה מחויב כל עוד אתה לא מודיע לרשות שעזבת את הנכס הישן.

איתן גינזבורג: מה ההבדל?

איתן גינזבורג: אם לא עדכנת ששינית מייל, אז אתה מחויב.

לירון אדלר: הצענו להוריד כאן את החובה.

שחר פרלמוטר: זה כתוב בצורה עקיפה שהרשות צריכה ליידע אותך על כך.

תומר רוזנר: הורדנו את הדבר הזה.

לירון אדלר: הורדנו את החובה של הרשות ליידע אותך על חובה לעדכן את המען.

שחר פרלמוטר: זה קשור לפסקה (1)?

לירון אדלר: אנחנו בעצם משאירים את זה שהרשות תיידע אותו שהמען שלו משמש לשליחת הודעות ושהוא יודע שיכולה להיות חזקת מסירה.

תומר רוזנר: ושהוא לא חייב למסור.

שחר פרלמוטר: אני חושב שצריך להיות שכל עוד הוא לא מודיע לה אחרת, זו כתובת הדואר האלקטרוני שלו.

איתן גינזבורג: זה נראה לי ברור מאליו.

עמיחי פישר: היושב ראש, אמרת קודם שלצד הדואר האלקטרוני, בנוסף יהיה SMS.

תומר רוזנר: לבחירת הרשות.

לירון אדלר: יש עוד שני דברים קטנים.

לירון אדלר: בנושא של הטפסים.

לירון אדלר: בכל טופס, בראשית הטופס, יש הפניה לתקנות המתאימות.

לירון אדלר: אנחנו עברנו על זה והתקנות נראות מתאימות אבל מבקשים את הסמכת הוועדה לעשות את ההתאמות של מספרי התקנות אם יהיה בזה צורך.

תומר רוזנר: וכמובן יש את השינוי שביקש יושב ראש הוועדה, שצריך להכניס את האחדת הפרטים.

לירון אדלר: הערה אחרונה לגבי יום התחילה, ה-16 במארס.

לירון אדלר: בעקבות הערה של שחר בהפסקה, אנחנו כן רוצים לתת את ה-90 ימים במלואם לרשויות להיערך ויש לנו עוד כמה ימים גם שלנו.

תומר רוזנר: מתי נגמר פסח?

לירון אדלר: ב-3 באפריל ומתחיל ב-27 במארס, יום שישי.

שחר פרלמוטר: מה הבעיה לעשות ב-31 במארס או ב-1 באפריל?

תומר רוזנר: כי זה חול המועד פסח.

שחר פרלמוטר: אז מה?

שחר פרלמוטר: זה ייכנס לתוקף בחול המועד.

תומר רוזנר: לי אין בעיה.

איתן גינזבורג: לא אכפת לי.

איתן גינזבורג: 31 במארס.

תומר רוזנר: לא.

תומר רוזנר: ה-1 באפריל.

איתן גינזבורג: יום הצחוק.

לירון אדלר: יחשבו שזאת פיקציה.

שחר פרלמוטר: תעשו 1 באפריל.

איתן גינזבורג: בסדר.

איתן גינזבורג: ה-1 באפריל.

תומר רוזנר: אפשר להצביע.

איתן גינזבורג: הערות אחרונות?

עמיחי פישר: הבהרה לגבי המסמכים.

עמיחי פישר: יש כאן עסקים במסלול מזורז א' ובהיתר מזורז ב' ושלושה סוגים שלש מסמכים.

עמיחי פישר: האם הסידור חל על שלושת סוגי המסמכים, על של שלושת סוגי המסלולים?

תומר רוזנר: לא.

תומר רוזנר: מה שהציע משרד הפנים ומנכ"ל משרד הפנים אימץ, זה חל על מסלול תצהיר ומסלול מזורז א', על מפה מצבית ועל תרשים סביבה.

חוה מונדרוביץ: נכון.

חוה מונדרוביץ: לשנה.

שי עג'מי: רוב העסקים זה מסלול ב'.

שי עג'מי: העסקים במסלולים המקוצרים, הרוב מסלול ב'.

שי עג'מי: למה לתת שנה להתארגן לדבר כזה?

שי עג'מי: אם זאת ההצעה, למה שנה?

איתן גינזבורג: חוה, יש לך התנגדות להכניס את זה גם ל-ב'?

חוה מונדרוביץ: זה בעייתי.

חוה מונדרוביץ: אנחנו עושים עבודה אבל כרגע על הגורף שהכנסנו בלי לבחון.

איתן גינזבורג: יש לכם שנה לבדוק את כולם.

חוה מונדרוביץ: ההצעה שהצעתי הייתה לגבי העסקים ברמת מסוכנות נמוכה או בינונית.

איתן גינזבורג: שנחזור לאולפן הקלטות אודיו?

חוה מונדרוביץ: ההיתר מדורג ב', מדובר כאן על מוסכים, על בתי מרקחת.

איתן גינזבורג: אבל יש לך שנה לעבוד על זה.

חוה מונדרוביץ: הצענו הצעה מסוימת.

חוה מונדרוביץ: על זה התכתבנו עם המשרדים ועל זה התכתבתי עם המנכ"ל ועל זה הוא נתן את הסכמתו.

איתן גינזבורג: אני שואל אותך עכשיו שאלה מקצועית.

איתן גינזבורג: יש לך שנה לעבוד על זה.

חוה מונדרוביץ: יש לי שנה לעבוד אבל הגורף יכול להיות רק על המסלולים האלה ורק על המסמכים האלה.

איתן גינזבורג: את לא מסבירה.

איתן גינזבורג: את חוזרת על עצמך ולא מסבירה למה.

איתן גינזבורג: יש לך שנה לעבוד על ב'.

איתן גינזבורג: מה הבעיה?

חוה מונדרוביץ: לא רק על ב'.

חוה מונדרוביץ: בדיוק כמו שאמרנו כאן.

חוה מונדרוביץ: יש כאן הרבה מאוד סוגי עסקים שהם ברמת המורכבות בינונית פלוס ואני צריכה את הזמן להיערך מול.

איתן גינזבורג: שנה.

איתן גינזבורג: 365 ימים.

איתן גינזבורג: מה-1 באפריל.

חוה מונדרוביץ: זאת בחינה מול כלל אחד מהמשרדים.

חוה מונדרוביץ: זה לקבוע את הפטור לפי כל הפרמטרים של כל אחד מהמשרדים שנותן לנו ולצאת בהליך חקיקה.

חוה מונדרוביץ: אני רוצה שזה יהיה לפי ההצעה שקבענו מראש מול המשרדים ומול המנכ"ל לגבי שני המסלולים המקוצרים ביותר.

איתן גינזבורג: לא הסברת למה לא.

איתן גינזבורג: אמרת הכול אבל לא הסברת למה לא.

חוה מונדרוביץ: אמרתי שמדובר בעסקים ברמה בינונית פלוס שהם עסקים שהם מורכבים יותר ויש אתם בעייתיות יותר ואותה אני לא רוצה לכלול כרגע בהצעה.

איתן גינזבורג: למה לא?

חוה מונדרוביץ: אמרתי, אלה בתי מרקחת, אלה מוסכים.

איתן גינזבורג: וגם אולפן הקלטות אודיו.

חוה מונדרוביץ: לא.

חוה מונדרוביץ: הייתה כאן הבטחה שזה ירד.

איתן גינזבורג: הוא ב-ב'.

איתן גינזבורג: אני עוד לא ראיתי שהוא ירד.

איתן גינזבורג: הוא עדיין ב-ב'.

שי עג'מי: צריך להגיד שרוב העסקים מקוצרים בהיתר מזורז ב' ואני חייב לומר שלתת שנה להתארגן לתצהיר בהיתר מזורז א', זה לא רציני.

חוה מונדרוביץ: כולל הליך חקיקה.

חוה מונדרוביץ: זה כולל הליך חקיקה.

שי עג'מי: לפני שנתיים הייתה החלטת ממשלה ולפני שלוש שנים הייתה החלטת ממשלה.

איילת וסרמן: אבל אלה מסעדות עם מעל 150-100 מטרים רבועים.

איילת וסרמן: איזה תרשים סביבה ומפה מצבית צריך בשביל מסעדה?

שי עג'מי: אני לא שואל את השאלה המהותית

איילת וסרמן: אם זה לא כולל את תוכניות העסק, כמעט לא עשינו כלום.

שי עג'מי: אנחנו כממשלה לפני שלוש שנים העברנו החלטת ממשלה.

שי עג'מי: עכשיו נותנים עוד שנה ועוד שנה וחצי.

שי עג'מי: לעשות חמש שנות עבודה האם צריך מפה מצבית, על 40 מפרטים, אנחנו לא יכולים לעשות?

שי עג'מי: אני באמת אומר.

שי עג'מי: אנחנו לא נחזור שוב לוועדה.

שי עג'מי: כל מה שצריך לשים כאן על השולחן באמצע, לא יקרה שום דבר עוד פעם.

חוה מונדרוביץ: אני אומרת שאלה יהיו שני המסלולים המקוצרים ביותר.

איתן גינזבורג: למה?

חוה מונדרוביץ: כי במסלול היתר מזורז ב', אלה עסקים ברמת סיכון בינונית פלוס ויש אתם בעייתיות ואנחנו נצטרך לבחון אחד אחד.

איתן גינזבורג: את לא עונה לי.

איתן גינזבורג: את מתעקשת לחזור על אותה מנטרה.

איתן גינזבורג: יש לך שנה לבדוק.

איתן גינזבורג: את צריכה שנה וחצי?

איתן גינזבורג: את צריכה שנתיים?

חוה מונדרוביץ: לא.

איתן גינזבורג: את צריכה חמש שנים?

חוה מונדרוביץ: לא.

איתן גינזבורג: כמה זמן את צריכה לבדוק כדי להגיד לי שיש פטור מזה או לא?

איתן גינזבורג: כי את יכולה להגיד שלא יהיה פטור.

איתן גינזבורג: כמה זמן?

איתן גינזבורג: תני לי זמן.

חוה מונדרוביץ: אני רוצה רק שנה כי במסלולים המקוצרים ביותר אני יכולה להגיד - - -

איתן גינזבורג: די.

איתן גינזבורג: המקוצרים ביותר הבנו.

חוה מונדרוביץ: ברובם הגורף של המסלולים המקוצרים אני יודעת שנוכל לעשות את הפטור הזה.

חוה מונדרוביץ: ברובם הגורף של המסלולים בהיתר מזורז ב', אני יודעת שלא נוכל לעשות את הפטור הגורף הזה.

איתן גינזבורג: אז תחריגי.

איתן גינזבורג: את יכולה בתקנות של השר לקבוע שבאותם עסקים מסוכנים במסלול ב' יהיו מספר פריטים או סוגי עסקים שאתם תקבעו בתקנות בלי לחזור לאנשים הרעים שיושבים כאן סביב השולחן.

איתן גינזבורג: החלטה של השר בתקנה.

איתן גינזבורג: אתם תחליטו מי כן ומי לא.

איתן גינזבורג: מה ההבדל?

חוה מונדרוביץ: ההבדל הוא שכאן אנחנו קובעים פטור גורף ולאחר מכן נראה אם צריך משהו לעשות.

איתן גינזבורג: לא גברתי.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: לא.

חוה מונדרוביץ: בהיתר מזורז ב', זה הפוך.

איתן גינזבורג: התשובה היא לא.

איתן גינזבורג: יהיה פטור גורף אחרי שתבדקו בשנה הזאת.

איתן גינזבורג: תהיה לך שנה לעבוד על כל העסקים ואחרי שנה, אם לא ציינת אחרת בתקנות, יהיה פטור גורף.

חוה מונדרוביץ: אני שוב אומרת שלגבי היתר מזורז ב', זה בעייתי כי הדיפולט הוא הפוך.

חוה מונדרוביץ: הוא לא פטור גורף למעט כמה בודדים.

איתן גינזבורג: שמעת את סעיף 6 לחוק, נכון?

איתן גינזבורג: כפי שיקבע שר הפנים.

איתן גינזבורג: אנחנו מבקשים משר הפנים לקבוע.

חוה מונדרוביץ: כבוד היושב ראש, כבר התחלנו לעשות עבודה מקדמית.

איתן גינזבורג: תראי מה את אומרת לי.

איתן גינזבורג: התחלתם לעשות עבודה, אתם אפילו לקראת סיום העבודה, נותנים לכם שנה לעבוד על זה ואת עדיין לא מוכנה לתת את הדבר הזה.

חוה מונדרוביץ: אני יודעת לאן זה הולך.

איתן גינזבורג: לאן זה הולך?

חוה מונדרוביץ: בשני המסלולים המקוצרים, ברובם הגדול, יהיה את הפטור הזה.

חוה מונדרוביץ: בהיתר מזורז ב', ברובם הגדול לא יהיה את הפטור הזה.

איתן גינזבורג: מי שלא יהיה, לא יהיה, אבל לפחות מי שיהיה, תנו לו אותה.

חוה מונדרוביץ: אנחנו כאן הופכים את הדיפולט.

חוה מונדרוביץ: אומרים שניתן פטור גורף למעט אלו שלא, ואני יודעת מראש שברובם הגדול לא יהיה.

איתן גינזבורג: אז תני.

איתן גינזבורג: אני מזכיר לך שהתחלנו את הדיון הזה בזה שאתם מסרבים בכלל לתת פטור.

חוה מונדרוביץ: לא.

חוה מונדרוביץ: ממש לא.

איתן גינזבורג: גם להצהרתי וגם ל-א'.

חוה מונדרוביץ: לא.

חוה מונדרוביץ: ממש לא.

איתן גינזבורג: בסוף התרציתם לגבי ההצהרתי ועל א'.

איתן גינזבורג: אני אומר לך שגם ב-ב' תמצאו את אלה שיכול להיות שיהיו פטורים מהדבר הזה.

חוה מונדרוביץ: יהיו, אבל הם לא הרוב הגדול.

איתן גינזבורג: אז מה אם הם לא הרוב?

איתן גינזבורג: אני נותן לך עכשיו את מלוא הטנא.

איתן גינזבורג: קחי את מלוא הטנא ותוציאי את מי שאת רוצה.

חוה מונדרוביץ: כאן התהליך הוא הפוך.

חוה מונדרוביץ: אני לא לוקחת את מלוא הטנא ופוטרת.

חוה מונדרוביץ: אני רוצה לפטור את אלה אחרי שאנחנו עשינו על זה עבודה.

איתן גינזבורג: את לא נותנת לי נימוק מקצועי.

איתן גינזבורג: את לא מסבירה לי למה את לא מוכנה בשנה הקרובה להחריג את אלה שחייבים לתת פטור, גם אם במסלול ב' יהיו הרוב.

איתן גינזבורג: למה?

איתן גינזבורג: את לא מסבירה לי את זה.

איתן גינזבורג: את יודעת מה?

איתן גינזבורג: אם נעלה את המנכ"ל, גם הוא לא יבין למה לא.

חוה מונדרוביץ: אני הסברתי.

חוה מונדרוביץ: במסלול היתר מזורז ב', הפטור יינתן ל-20 אחוזים ולא ל-80 אחוזים וכאן אנחנו עושים איזושהי פעולה שפוטרים את הכול ואחר כך בוא - - -

איתן גינזבורג: זה לא נכון.

איתן גינזבורג: את עושה היפוך היוצרות.

איתן גינזבורג: אני לא פוטר את הכול.

איתן גינזבורג: הפטור יהיה רק בעוד שנה.

איתן גינזבורג: כרגע הם לא פטורים.

איתן גינזבורג: יש לך שנה לעבוד על זה.

איתן גינזבורג: שנה.

איתן גינזבורג: חוה, את כבר באמצע העבודה.

חוה מונדרוביץ: התחלתי לעבוד ואני יודעת שלא יהיה את הפטור הגורף.

איתן גינזבורג: אז תחריגי אותם.

חוה מונדרוביץ: אם אני יודעת מראש, למה לפעול הפוך?

איתן גינזבורג: כי הדיפולט שלך כמשרד פנים צריך להיות שהדבר הזה לא נדרש אלא למי שנדרש ולא הפוך.

איתן גינזבורג: כולם צריכים אלא אם אני פוטר וזה הדיפולט שצריך להיות.

איתן גינזבורג: הם מסוכנים, אני אטיל עליהם מגבלה.

איתן גינזבורג: את יודעת מה?

איתן גינזבורג: זאת תפיסת העולם שצריכה להיות לך.

איתן גינזבורג: קודם כל להקל, ואת מי שצריך כי הוא מסוכן, כי הוא מוסך, כי אני לא יודע מה – נחריג אותו.

חוה מונדרוביץ: זאת בדיוק הייתה ההצעה שלי.

חוה מונדרוביץ: ההצעה שלי שבמסלולים המקוצרים אנחנו נותנים את הפטור הגורף ובמסלול שאני יודעת כבר היום, אחרי העבודה שעשיתי, שכנראה יהיו מעט פריטים - - -

איתן גינזבורג: אני לא מסתכל על זה כך.

איתן גינזבורג: אני לוקח את כל הפריטים של המסלולים המקוצרים, מהתצהיר ועד סוף ב', לכולם אני נותן פטור.

חוה מונדרוביץ: זו לא הייתה ההצעה שהייתה מול המשרדים ולא מול המנכ"ל.

איתן גינזבורג: המשרדים גם כך מתנגדים.

שי עג'מי: גם אם יהיה פטור, הם יכולים לבקש את זה במשרד.

שי עג'מי: עדיין לא תספיקו את העבודה שלכם?

שי עג'מי: גם אם תוך שנה לא יסתיים תהליך הבדיקה אלא ייקח יותר זמן, עדיין כל משרד לכשעצמו יכול לבקש את זה.

שי עג'מי: אני לא רואה איך משהו בטוב הציבורי נפגע.

חוה מונדרוביץ: יש רמת סיכון מסוימת שאנחנו לוקחים על עצמנו.

איתן גינזבורג: את מדברת אתי כל הזמן – אני מצטער שאני אומר לך את זה – בסיסמאות.

איתן גינזבורג: את לא נותנת דברים קונקרטיים, את לא מסבירה לי למה הדיפולט לא צריך להיות פטור ולהחריג את מי שאת חושבת שצריך להיות מפורט בתקנות ללא אישור הוועדה אלא על ידי החלטה של השר, למה אם את רוצה לקבוע שרוב אלה שנמצאים בקבוצה ב' יחויבו במסמכים האלו, למה את לא קובעת את זה פוזיטיבית, למה את רוצה שזה יהיה באופן דיפולטיבי.

איתן גינזבורג: אני רוצה לקבוע.

איתן גינזבורג: נעשה הפסקה של כמה דקות, נתקשר למרדכי בטלפון, דברי אתו בטלפון, נדבר על זה ונסכם, נצביע ונלך הביתה.

איתן גינזבורג: חמש דקות הפסקה.

איתן גינזבורג: אנחנו מחדשים את הדיון.

איתן גינזבורג: אנחנו נישאר במתווה כפי שסיכמנו אותו מלכתחילה.

איתן גינזבורג: אני מודה שניסיונותיי מול משרד הפנים כשלו.

איתן גינזבורג: נכשלתי כישלון חרוץ בנושא הזה.

איתן גינזבורג: אני מקווה שבכל זאת המשרד יעשה עבודה מהימנה ומהירה בכל הנוגע למסלול קיצור ב' וגם היתרים רגילים ביחס למתן הפטור מהתפריטים השונים.

איתן גינזבורג: אנחנו כן נדרוש דיווח לוועדה בעוד שישה חודשים לגבי אילו עסקים קיבלו את הפטור או לא.

לירון אדלר: גם במסלולים הרגילים.

איתן גינזבורג: בכל המסלולים.

תומר רוזנר: כל שישה חודשים.

תומר רוזנר: לא פעם אחת.

איתן גינזבורג: כל חצי שנה דיווח לוועדה כדי שנוכל לעמוד גם על קצב עבודת המשרד וגם ביחס למתן הפטורים ויהיה לנו פירוט אילו עסקים יהיו פטורים מהצגת אותם תסריטים.

שחר פרלמוטר: ברשותכם, שאלה.

שחר פרלמוטר: הדבר הזה לא ייקבע בתקנות, מה שאתה עכשיו הצעת.

איתן גינזבורג: ברור שכן.

איתן גינזבורג: בוודאי שכן.

שחר פרלמוטר: אני לא חושב שאפשר לקבוע את זה.

שחר פרלמוטר: אנחנו לא בחוק.

שחר פרלמוטר: יכולים במכתב הנלווה שלכם.

תומר רוזנר: לא.

תומר רוזנר: ממש לא.

תומר רוזנר: השר יקבע שהמנהל הכללי של משרד הפנים ידווח.

שחר פרלמוטר: אנחנו צריכים לפנות למנכ"ל.

שחר פרלמוטר: אנחנו לא יכולים להסכים לזה.

איתן גינזבורג: למה אתה לא יכול להסכים לזה?

איתן גינזבורג: מה הבעיה?

שחר פרלמוטר: כל דבר שקשור להטלת חובה על השר או על המנכ"ל בהקשר לוועדה, אין לנו את המנדט, מעבר לזה שלא ראיתי דבר כזה בתקנות.

שחר פרלמוטר: יש את הדיווח השנתי לוועדה.

שחר פרלמוטר: אגב, חוה, עד לסוף השנה כמדומני המשרד ידווח לוועדה, אין שום מניעה לכלול את זה שם.

שחר פרלמוטר: אנחנו נשאל את המנכ"ל אם זה בסדר שלפרוטוקול נגיד שבעוד כמה חודשים יימסר דיווח אבל זה לא דבר שכותבים בתקנות.

איתן גינזבורג: תודה על ההערה.

איתן גינזבורג: אנחנו נצביע על הנוסח איך שהוא.

תומר רוזנר: כולל חובת דיווח בתקנות?

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: במידת הצורך נעשה תיקון במהלך ימי הכנסת.

תומר רוזנר: זאת אומרת, חובת הדיווח תיקבע בתקנות, מדי חצי שנה.

תומר רוזנר: המנהל הכללי ידווח.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: אני מצביע על התקנות.

תומר רוזנר: על כל השינויים והתיקונים שעשתה הוועדה.

איתן גינזבורג: לרבות בטפסים וכל השינויים עליהם דיברנו.

איתן גינזבורג: לפני שאני מצביע, זאת הזדמנות להודות לכל השותפים ממשרדי הממשלה ובראשם משרד הפנים, משרד ראש הממשלה, הגנת הסביבה, חקלאות, כלכלה, משפטים, ביטחון פנים, כל המשרדים שהיו שותפים לתקנות ולדיונים בוועדה, לרשויות המקומיות, על העזרה הרבה, לבעלי העסקים, לצוות המקצועי של הוועדה ולכל הצוות שתמך בנו, לרבות צוות תקשורת, הדיגיטל והדוברות.

תומר רוזנר: ברשותך, אני רוצה לשבח ולומר מילה מיוחדת לשחר פרלמוטר ולחוה מונדרוביץ שהיו אתנו בעבודה הזאת, היו קשובים מאוד להערות שהבאנו בפניהם ושיתפו פעולה בצורה יוצאת דופן מזו שאנחנו רגילים במשרדי ממשלה בדרך כלל.

תומר רוזנר: לכן הם ראויים לכל שבח.

איתן גינזבורג: בהחלט.

איתן גינזבורג: אני מצטרף למלים ולדברים.

איתן גינזבורג: אני חושב שבסופו של יום תבוא כאן בשורה לבעלי העסקים בישראל.

איתן גינזבורג: נראה לי שזה משמעותי מאוד.

איתן גינזבורג: זה האופן שבו פותחים עסקים ומתנהלים מול רשויות השלטון לעניין קבלת רישיון עסק ואני מברך את כולם על העשייה הטובה.

שחר פרלמוטר: לפני ההצבעה.

שחר פרלמוטר: לפני כל השבחים שחוה ואני קיבלתי, אני אהיה חייב להרוס אבל בכל זאת, כיוון שאין לנו כרגע זמן לבדוק את מה שהוועדה ביקשה שהשר יקבע בתקנות שמנכ"ל משרד הפנים יהיה חייב לדווח לוועדה, אני כן רוצה לוודא האם אתם התכוונתם לעדכון אחד בעוד חצי שנה?

איתן גינזבורג: כל חצי שנה.

שחר פרלמוטר: אני לומר בהקשר הזה, כיוון שאין לנו זמן כרגע לבדוק את זה ואנחנו לא נעכב את ההצבעה, אני חושב שמאחר שכמו שנאמר בהקשר אחר, זאת סמכות הוועדה לגבי המועדים, הואיל והעניין הזה הוא לא עניין שהוא בסמכות הוועדה, יתכן וזה לא יהיה בנוסח הסופי שהשר יתקין אלא יהיה לפי שיקול דעתו.

איתן גינזבורג: מי בעד אישור התקנות?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: מי נמנע?

איתן גינזבורג: בעד – פה אחד

איתן גינזבורג: אין מתנגדים ואין נמנעים.

איתן גינזבורג: התקנות אושרו פה אחד תרתי משמע.

איתן גינזבורג: תודה רבה לכולם וחג שמח.