ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 23, פרוטוקול מספר 161, 2020-12-20 13:14

מיכאל מלכיאלי: צוהריים טובים לכולם, אנחנו פותחים את הישיבה.

מיכאל מלכיאלי: הצעת חוק הבחירות לכנסת העשרים-וארבע (הוראות מיוחדות), התשפ"א–2020.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו נפתח כמו בדיון הקודם, בברכת רפואה שלמה, איחולי החלמה ליושב-ראש הוועדה הקבוע, הרב יעקב אשר, שהתגלה - - -

אלי אבידר: הוא רק חיובי, הוא לא חולה בעזרת השם.

אלי אבידר: עזוב.

מיכאל מלכיאלי: נכון.

מיכאל מלכיאלי: אני מסכים.

מיכאל מלכיאלי: מקבל את ההערה שלך.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו מאחלים ליושב-ראש - - -

אוסאמה סעדי: לכל הצוות של הוועדה.

מיכאל מלכיאלי: לו ולכל הצוות איחולי רפואה שלמה.

אלי אבידר: בעזרת השם.

שלמה קרעי: גם לדוד ביטן.

מיכאל מלכיאלי: דוד בן מרגלית, נכון.

מיכאל מלכיאלי: שתהיה רפואה שלמה.

מיכאל מלכיאלי: נתחיל את ההקראה ועל פי ההתקדמות אפשר יהיה להעיר הערות.

אלעזר שטרן: עוד לפני ההקראה כמה דברים כלליים.

אלעזר שטרן: דבר ראשון, המסגרת החקיקתית שאנחנו נמצאים בה היא הצעת חוק מטעם הוועדה.

אלעזר שטרן: לפי סעיף 80 לתקנון הכנסת יש הליך שלוועדות מסוימות יש סמכות ליזום חוקים בקריאה ראשונה.

אלעזר שטרן: בדרך כלל חוקים רגילים זה או הצעת חוק פרטית של חבר הכנסת או הצעת חוק ממשלתית מטעם הממשלה.

אלעזר שטרן: יש הליך מסוים שהוא לא נפוץ, הוא לא שכיח, של הצעת חוק מטעם ועדה.

אלעזר שטרן: הסמכות הזאת בתקנון נתונה לוועדת החוקה, לוועדת הכנסת, ובעניינים מסוימים גם לוועדה לענייני ביקורת המדינה, בתחומים מסוימים שכתובים בתקנון, כשאחד מהם זה נושא של בחירות.

אלעזר שטרן: אחרי שיושב-ראש ועדת הבחירות המרכזית פנה לוועדה, אחרי שהנשיאות של ועדת הבחירות ישבו, החליטו מה הם מבקשים להציע לוועדת החוקה לחוקק – תיכף נעבור על הנושאים – אחרי שקיבלנו את ההצעה מהם, יושב-ראש הוועדה ביקש לעשות תיקונים שונים בנוסח, ועכשיו מונח בפני הוועדה נוסח מטעם יושב-ראש הוועדה, שהוא על בסיס טיוטת הנוסח שהעבירה ועדת הבחירות המרכזית.

אלעזר שטרן: אנחנו עכשיו בדיון להכנה לקריאה הראשונה של הצעת חוק מטעם הוועדה.

אלעזר שטרן: קודם כול, זו המסגרת שאנחנו נמצאים בה.

מיכאל מלכיאלי: הצעת החוק הזאת עברה את נשיאות ועדת הבחירות או את מליאת ועדת הבחירות?

דין ליבנה: נשיאות ועדת הבחירות.

מיכאל מלכיאלי: זה חשוב להמשך.

אלעזר שטרן: נקודה שנייה.

אלעזר שטרן: הצעת החוק היא הצעת חוק אקלקטית שכוללת כמה נושאים, כמה קבוצות של נושאים.

אלעזר שטרן: הקבוצה הראשונה זה הוראות שקשורות לקורונה.

אלעזר שטרן: ככל שיהיו בחירות, הבחירות יהיו בצל התפשטות נגיף הקורונה, ויש צורך לתת מענה לבעיות וקשיים ודברים שנוצרו כתוצאה מהתפשטות הנגיף, כדי שמצד אחד יהיה אפשר לקיים את הבחירות כסדרן, ומצד שני כמובן לשמור על בריאות הציבור.

אלעזר שטרן: הוראות שונות קשורות בצורה כזאת או אחרת לנושא של נגיף הקורונה.

אלעזר שטרן: סוג אחר של הוראות שיש פה זה הוראות שוועדת הבחירות צריכה כתוצאה מהעובדה שיש רצף של כמה מערכות בחירות אחת אחרי השנייה בטווח זמנים יחסים קצר.

אלעזר שטרן: בדרך כלל בין בחירות לבחירות יש שלוש-ארבע שנים, פה, ככל שיהיו בחירות, אלה יהיו הבחירות הרביעיות בפרק זמן של כשנתיים, ולכן יש צורך בהוראות שעה שיאפשרו לוועדת הבחירות לעבוד.

אלעזר שטרן: אני רוצה גם לציין שחלק מההוראות שיש בהצעת החוק הזאת זה הוראות שוועדת החוקה כבר חוקקה לקראת הבחירות לכנסת העשרים-ושתיים ולקראת הבחירות לכנסת העשרים-ושלוש, שגם אז היה צורך בהוראות שעה ובהסדרים מיוחדים.

אלעזר שטרן: חלק מההוראות האלה זה חזרה על דברים שהוועדה כבר חוקקה בעבר.

אלעזר שטרן: דבר נוסף זה פרק שלם שנוגע להלוואות של המפלגות.

אלעזר שטרן: ועדת הכנסת קיימה לפני יותר משבוע דיון על חוק הפיזור.

אלעזר שטרן: במסגרת חוק הפיזור היה פרק שנגע להלוואות של המפלגות, ההלוואות שהמפלגות יכולות לקחת בתחילת כל כנסת.

אלעזר שטרן: גם פה רצף הבחירות, אחת אחרי השנייה, יצר מצב שבו יש צורך לגלגל את ההלוואה לכנסת הבאה, למנוע את הניכוי של המקדמות שסיעות מקבלות, - - - הן גם יכולות למנוע את הניכוי של החובות שיש למפלגות כתוצאה מההלוואות האלה.

אלעזר שטרן: לקחנו את אותו פרק כמו שהוא, כמו שוועדת הכנסת אישרה לקריאה הראשונה, ולבקשת יושב-ראש הוועדה הכנסנו אותו פה לנוסח שמונח בפניכם.

אלעזר שטרן: זה העניין השלישי.

אלעזר שטרן: העניין הרביעי.

אלעזר שטרן: יש בסוף כמה הוראות נקודתיות שהן הוראות קבע, שהן תוצאה של הפקת לקחים, דברים קטנים, דברים שהיו כמה זמן בהוראות שעה: הצבעת שוטרים, עניין של גיל של חברי ועדות קלפי וכו' וכו', ונגיע לשם.

אלעזר שטרן: נקודה אחרונה, שחשוב להדגיש, אומנם זה פחות רלוונטי לוועדה, זה יהיה רלוונטי למליאה, אבל כדאי שזה יהיה מונח על השולחן כבר מעכשיו.

אלעזר שטרן: בגלל שלבקשת יושב-ראש הוועדה פרק ההלוואות נכנס לנוסח של הצעת החוק שלפני הוועדה, אנחנו מפרשים שיש צורך כשהצעת החוק הזאת תעלה למליאה – יש צורך ברוב של 61, בגלל שבפרק של ההלוואות, יש בו פגיעה - - -

מיכאל מלכיאלי: זה נושא הפירעון של ההלוואות, שדיברנו עליו.

אלעזר שטרן: הנושא של הגלגול של ההלוואות.

אלעזר שטרן: יש בזה פגיעה בעיקרון השוויון לפי סעיף 4 לחוק-יסוד: הכנסת, ולכן יש צורך ברוב של 61 במליאה.

אלעזר שטרן: זה דבר שאנחנו מניחים בפניכם.

אלעזר שטרן: זה כמובן לא רלוונטי פה לוועדה, אבל זה יהיה רלוונטי כשזה יגיע למליאה.

אלעזר שטרן: אלה הדברים הכלליים.

מיכאל מלכיאלי: תתחיל מהקראה, ומי שיש לו הערות תוך כדי, יוכל להעלות אותן.

אלעזר שטרן: בפניכם מונח נוסח מטעם יושב-ראש הוועדה שהופץ, וליד כל סעיף או שניים יש דברי הסבר, שמסבירים את התוכן.

אלעזר שטרן: אני אקרא את הסעיפים ואסביר אותם.

אלעזר שטרן: הצעת חוק הבחירות לכנסת העשרים וארבע (הוראות מיוחדות), התשפ"א–2020 כל הסעיפים שנמצאים בפרק הזה, פרק א', הם הוראת שעה לקראת הבחירות לכנסת העשרים-וארבע.

אלעזר שטרן: סעיף 2 זה מה שהסברתי קודם, שמדובר על הוראות שעה, הפרק הזה.

אלעזר שטרן: מרבית הצעת החוק זה הוראת שעה, הוראות מיוחדות, הסדרים מיוחדים לקראת הבחירות לכנסת העשרים-וארבע, זה לא תיקונים קבועים.

אלעזר שטרן: סעיף המטרה מסביר את הצורך בתיקונים המיוחדים האלה.

אלעזר שטרן: שוב, בגלל שני רציונלים שמשתלבים פה, גם העניין של הסמיכות של מערכות הבחירות אחת לשנייה, וגם הצורך לתת מענה לאתגרים שהתפשטות נגיף הקורונה מציב בקיום הבחירות.

קארין אלהרר: הנושא של קלפיות בבתי אבות, זה לא הוראת שעה.

קארין אלהרר: נכון?

אלעזר שטרן: הנושא של קלפיות בבתי אבות נראה אותו בהמשך.

אלעזר שטרן: כרגע בנוסח שמונח בפני הוועדה הוא כן הוראת שעה, ואני אסביר כשנגיע לשם.

אלעזר שטרן: בגדול, הוא כן נובע גם מהחשש של הנושא של נגיף הקורונה, מתוך הרצון שהאוכלוסייה שהיא ברמת סיכון גבוהה יותר, בגיל המבוגר, תהיה חשופה כמה שפחות לאנשים שייכנסו לדיור המוגן, בתי האבות, אנשים שייכנסו ויצאו, ולכן ההצעה שלנו לפחות, וזה גם מה שיושב-ראש הוועדה הציע, שבשלב הזה זה יהיה הוראת שעה.

קארין אלהרר: אני לא חושבת.

אלעזר שטרן: עוד נגיע לזה.

מיכאל מלכיאלי: קארין, נגיע לזה בהמשך.

קארין אלהרר: נדבר על זה, בסדר, אבל זה לא אמור להיות הוראת שעה.

איתן גינזבורג: נדבר על זה אחר כך.

בועז טופורובסקי: על הכול אתה רוצה לדבר אחר כך?

מיכאל מלכיאלי: נדבר על זה תוך כדי דיון.

אלעזר שטרן: עוד לא הגענו לסעיף הזה.

איתן גינזבורג: כשנגיע לסעיף הרלוונטי.

מיכאל מלכיאלי: כשנגיע לסעיף הרלוונטי, כן.

בועז טופורובסקי: אם הייתה לי הצעה לסימן א'1?

איתן גינזבורג: תגיד עכשיו.

בועז טופורובסקי: זה לתוספת כתובת לצורכי בחירות.

בועז טופורובסקי: הייתה בזמנו הצעת חוק שלי ב-2014 בנושא הזה, שנעצרה בגלל הבחירות ובגלל שלא המשכתי להיות חבר כנסת.

בועז טופורובסקי: עכשיו כשחזרתי הצעתי את זה, והבנתי שיש הצעה שנדונה גם בוועדת הבחירות.

בועז טופורובסקי: הרעיון הוא שתהיה כתובת שבן אדם יוכל להצהיר במשרד הפנים, והיא כתובת נוספת לנושא הבחירות.

בועז טופורובסקי: זה עוזר לאנשים שיש להם בעיות פיזיות, או לסטודנטים, או לאנשים שלומדים בישיבות – כל מיני אנשים שהמקום שהם נמצאים בו הוא רחוק ממקום המגורים שלהם.

אלעזר שטרן: יש לי הצעה, חבר הכנסת טופורובסקי, הצעת החוק שלפנינו היא ארוכה ומורכבת, ואני מניח שיש הרבה חברי כנסת שיש להם רעיונות להוסיף.

אלעזר שטרן: אני מציע שאולי בסוף, אחרי שנסיים את כל הדברים - - -

מיכאל מלכיאלי: בועז, שווה התייחסות של משרד הפנים לסוגיה הזאת, ואפשר גם להכניס את זה אחרי זה.

מיכאל מלכיאלי: זה יחסוך הרבה בעיות אם יהיה דבר כזה.

שלמה קרעי: יש הצעת חוק נפרדת של הנשיאות, וצריך לברר למה היא נפרדת.

מיכאל מלכיאלי: לא עכשיו.

מיכאל מלכיאלי: מה שבועז מעלה - - -

שלמה קרעי: מה שבועז מעלה זו הצעת חוק נפרדת שנדונה באותה ישיבה בנשיאות, אושרה בנשיאות.

שלמה קרעי: אני התנגדתי, אבל היא אושרה בנשיאות, וצריך לשאול אותם.

אלעזר שטרן: צריך לומר שהיא גם נדונה בוועדת החוקה בכנסות קודמות וגם אושרה פה לקריאה ראשונה, נדמה לי.

בועז טופורובסקי: יש על זה די קונצנזוס.

שלמה קרעי: לא.

שלמה קרעי: אין קונצנזוס, אנחנו מתנגדים.

אורלי עדס: אדוני היושב-ראש - - -

איתן גינזבורג: אני מציע שנקרא כמה סעיפים, נעצור, ונתייחס לאותם סעיפים.

שלמה קרעי: אני מציע שניתן ליושב-ראש לנהל פה את הדיון.

מיכאל מלכיאלי: נמשיך עד סוף הסעיף, ואחרי זה יהיו הערות.

מיכאל מלכיאלי: היועץ המשפטי ימשיך עד סוף הסעיף.

קארין אלהרר: למה הפסקת את יו"ר ועדת הבחירות?

מיכאל מלכיאלי: בסוף הסעיף יהיו התייחסויות של כולם.

קארין אלהרר: מנהלת ועדת הבחירות.

מיכאל מלכיאלי: קארין, שמענו.

מיכאל מלכיאלי: ניתן להשלים, ואז תהיה התייחסות של כל חברי הכנסת כולל הגב' עדס, ודאי.

אלעזר שטרן: אלה סעיפים שהם בבחינת סעיפים על תנאי.

אלעזר שטרן: אלה סעיפים שאני אקרא ואסביר.

אלעזר שטרן: אלה סעיפים שנוספו בפעם הקודמת שתקופת הבחירות קוצרה מ-90 ימים ל-82 ימים.

אלעזר שטרן: ככל שהוועדה תחליט שלא לקצר את תקופת הבחירות – יכול להיות שכרגע חוק הפיזור תקוע ותקופת הבחירות לא תקוצר, ותקופת הבחירות תימשך 90 ימים – אז שתי ההערות שאני עכשיו אדבר עליהן, הן ירדו, הן לא רלוונטיות.

שלמה קרעי: היא מקוצרת באופן אוטומטי אגב, כי יום שני זה היום ה-90, ויום שלישי לפני כן זה 84 ימים, אז זה כן רלוונטי.

אלעזר שטרן: לא הבנתי.

שלמה קרעי: אם הכנסת מתפזרת ביום שלישי בחצות, היום ה-90 הוא ביום שני.

שלמה קרעי: זאת אומרת הבחירות יהיו ביום שלישי שלפני כן לפי חוק-יסוד: הכנסת.

אלעזר שטרן: אני לא בטוח שאתה צודק.

שלמה קרעי: אני בטוח שאני צודק.

שלמה קרעי: תבדוק.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: לא נכון.

שלמה קרעי: לפי מה שהיה ביום רביעי במקור אתה צודק, זה יום שלישי - - -

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: זה לא נכון שלמה, כי היום הקובע הוא יום רביעי.

איתן גינזבורג: יום הפיזור הוא שלישי והיום הקובע הוא יום רביעי.

שלמה קרעי: צריך לבדוק את זה.

שלמה קרעי: יכול להיות שאני טועה.

אלעזר שטרן: אני צריך לבדוק את זה.

איתן גינזבורג: יום ההתפזרות הוא ביום שלישי בלילה, בדקה לחצות, והיום הקובע הופך להיות היום שלאחר יום ההתפזרות.

מיכאל מלכיאלי: 90 יום מיום רביעי.

מיכאל מלכיאלי: זה נושא שייבדק.

דין ליבנה: אנחנו בדקנו את זה נוכח העובדה שבחוק-יסוד המכונה "פשרת האוזר" נקבע שהיום הקובע הוא יום רביעי, נקבע במפורש, לכן 90 יום מיום רביעי זה יוצא יום שלישי, ה-23.

שלמה קרעי: מצוין.

אלעזר שטרן: ואז זה 90 ימים.

אלעזר שטרן: ואז ככל שככה זה יישאר, הסעיפים שאני אקרא ואסביר עכשיו, הם לא רלוונטיים, והסעיפים האלה ירדו.

שלמה קרעי: אני שמח לשמוע.

שלמה קרעי: דאגתי מאוד שזה יקוצר בשבוע.

אלעזר שטרן: אני אקרא ואסביר בקצרה.

אלעזר שטרן: גם פה מדובר על הוראת שעה שנצרכת ככל שתקופת הבחירות תקוצר.

אלעזר שטרן: אלה הוראות שמתקנות את חוק המפלגות באופן שמקצר את לוחות-הזמנים ברישום של מפלגה.

אלעזר שטרן: יש היום בחוק המפלגות הוראות שונות על פרקי זמן של מפלגה שנרשמת, זמן של התנגדויות שאפשר להגיש לרישום המפלגה וכו' וכו', וההצעה פה היא לקצר את התקופות האלה, כדי שמפלגה שרוצה להספיק להתמודד לבחירות הנוכחיות, תצליח לעשות את זה.

אלעזר שטרן: גם התיקון הזה זה תיקון שעשינו אותו לקראת הבחירות לכנסת העשרים-ושלוש, כשתקופת הבחירות קוצרה מ-90 ימים ל-82 ימים.

אלעזר שטרן: העתקנו את אותו הסדר בדיוק שהיה שם גם לפה.

אלעזר שטרן: ושוב, אם תקופת הבחירות לא תקוצר, הסעיף הזה לא נצרך.

מיכאל מלכיאלי: יש הערות?

מיכאל מלכיאלי: – הלאה.

אלעזר שטרן: זו הוראה כללית שמבהירה.

אלעזר שטרן: במקום שנכתוב סעיף הגדרות, שיסביר מה המשמעות של כל הגדרה, אנחנו נסמכים על ההגדרות שיש בחוק הבחירות לכנסת.

אלעזר שטרן: גם פה מדובר על סעיף שהיה בהוראות המיוחדות שהוועדה עשתה לקראת הבחירות לכנסת העשרים-ושתיים והעשרים-ושלוש.

אלעזר שטרן: בגלל הרצף שבין מערכות הבחירות הרבה עובדים מיומנים שוועדת הבחירות מעסיקה אותם במהלך השנים במערכות הבחירות נקלעו לסיטואציה שבה המעסיקים הציבוריים שלהם, רשויות המדינה, לא רוצים לשחרר אותם לבוא לוועדת הבחירות.

אלעזר שטרן: הם אומרים: כבר היית, נעלמת לי פה לשלושה חודשים ופה לשלושה חודשים וכו', אני לא יכול לשחרר אותך.

אלעזר שטרן: נוכח החשיבות והצורך הלאומי שיש בקיום הבחירות, ההצעה היא כמו שעשינו בפעמים הקודמות, לומר לרשות הציבורית: את לא יכולה לסרב לזה שהעובד יבוא לעבוד בתקופת הבחירות בוועדת הבחירות.

אלעזר שטרן: כמובן זה תלוי בהסכמת העובד.

אלעזר שטרן: אי-אפשר להכריח את העובד לבוא לוועדת הבחירות.

אלעזר שטרן: ככל שוועדת הבחירות מבקשת שהוא יבוא, הוא צריך לפנות לממונה עליו, לעדכן אותו, והממונה לא רשאי לסרב.

אלעזר שטרן: כמובן יש פה הוראות שמבה

אלעזר שטרן: ירות שעובד כזה שייענה לבקשה של ועדת הבחירות ויבוא לעבוד, הוא לא ייפגע, אסור לי לפטר אותו, הזכויות שלו לא ייפגעו, רצף העבודה שלו, הוותק וכל הדברים האלה לא ייפגעו.

אלעזר שטרן: במקרים חריגים, סעיפים קטנים (ג) ו-(ד), יש מנגנונים שונים, יש את כלל עובדי המדינה ויש את עובדי הכנסת.

אלעזר שטרן: לכלל עובדי המדינה יש מנגנון שאם הרשות הציבורית חושבת שהדבר לא מוצדק שהעובד ילך לוועדת הבחירות, וזה פוגע יתר על המידה בעבודה שלה, היא יכולה לפנות ליושב-ראש ועדת הבחירות המרכזית, להציג את הטענות שלה, והוא יחליט האם העובד כן יגיע או לא יגיע.

אלעזר שטרן: אצל עובדי הכנסת הדבר הוא טיפה שונה.

אלעזר שטרן: פה יש זכות וטו ליושב-ראש הכנסת שלא לשחרר עובד, וזה בגלל העובדה שהרבה מאוד מעובדי הכנסת עבדו בוועדות הבחירות, וזה עלול לשבש את התפקוד של הכנסת.

אלעזר שטרן: אם יש שאלות, אני חושב שדין יוכל להסביר יותר טוב ממני אם יש קושי.

מיכאל מלכיאלי: יש מישהו שקשה לו עם זה?

מיכאל מלכיאלי: הלאה.

אלעזר שטרן: הסעיף הזה מורכב מפסקאות (1) ו-(3), שזה פסקאות שזהות למה שעשינו במערכות הבחירות הקודמות, שזה לאפשר לוועדת הבחירות מרחב תמרון וגמישות יותר גדולה מהרגיל.

אלעזר שטרן: הפטור מחובת מכרז היום היא, שההתקשרות היא בסכום של עד 50,000 שקלים.

אלעזר שטרן: פה מוצע להעלות את הפטור ל-120,000 שקלים עם מגבלה מסוימת שאם יש התקשרויות נוספות עם אותו ספק, התקרה היא 200,000 שקלים.

אלעזר שטרן: פה מוצע להוסיף סעיף שלא היה במערכות הבחירות הקודמות, שהוא סעיף שייעודי לנושא של רכש לנושא של קורונה, שזה פסקה (2).

אלעזר שטרן: הפסקה הזאת באה ואומרת שככל שיש משרד ממשלתי אחר, שכבר פרסם מכרז לרכש של דברים שקשורים לקורונה, והמכרז התקיים ויש זוכה במכרז, ועדת הבחירות תוכל לרכב על אותו מכרז שנעשה, אם זה באותם תנאים או בתנאים מיטיבים, כדי לחסוך לוועדת הבחירות את הצרכים המעשיים שלהם.

אלעזר שטרן: אני מציע שדין אולי ירחיב פה.

אלעזר שטרן: גם פה יש מגבלה מסוימת.

מיכאל מלכיאלי: איזה רכישות יש ב-2.5 מיליון שקל?

אלעזר שטרן: צריך שוועדת המכרזים תאשר שזה נדרש לצורך ניהול בחירות, ואם מדובר על רכישה בסדר גודל גדול של 2.5 מיליון שקלים - - -

מיכאל מלכיאלי: עד 2.5 מיליון שקלים.

אלעזר שטרן: אפשר יותר מ-2.5 מיליון שקלים, אבל אז צריך עוד אישור של ועדת הפטור, שיש פה טעמים מיוחדים שמצדיקים את זה.

אלעזר שטרן: אולי דין יסביר את הצרכים של הוועדה.

דין ליבנה: הפסקה הזאת נועדה ככל שמשרד מסוים כבר פרסם מכרז לצורך הצטיידות בציוד מיגון לקורונה.

דין ליבנה: נצטרך לרכוש בזמן מאוד מאוד קצר מאות אלפי מסכות, כפפות, פרספקסים, כמות ציוד שאנחנו אפילו לא יכולים להיערך אליה בכלל, כי עדיין אנחנו נמצאים בסביבה מאוד גדולה של אי-ודאות, ולכן מה שחשבנו שנוכל להצטרף למכרז קיים, שכבר פרסמה רשות ציבורית, למשל פרסמה המשטרה מכרז לציוד מיגון ארצי, אנחנו נוכל להתקשר עם אותו ספק במכרז פומבי, שהוא כבר זכה במכרז פומבי שפרסמה רשות.

דין ליבנה: עם זאת, הגבלנו את עצמנו בתקרה.

דין ליבנה: לפי הצעת הייעוץ המשפטי של ועדת החוקה אמרנו: עד 2.5 מיליון שקלים רק אישור ועדת המכרזים הרגילה, מעל זה אישור ועדת הפטור, שזה אישור יותר מחמיר של ועדה נוספת שתסתכל על זה.

מיכאל מלכיאלי: תודה.

מיכאל מלכיאלי: שקד כסלו ממשרד האוצר, רצתה להתייחס נקודתית לסעיף הזה.

מיכאל מלכיאלי: שקד ממשרד האוצר, בתמצות.

שקד כסלו: אנחנו חושבים שאין מקום לפטור גורף כמו שמוצע כאן בסעיף קטן (2).

שקד כסלו: יש מקרים שנותנים פטור להתקשרות ממכרזים מרכזיים.

שקד כסלו: אם מבקשים ליצור כאן את אותו פטור, אנחנו חושבים שזה צריך להיות מגודר לזה ולא לאפשר כל התקשרות של כל מכרז.

שקד כסלו: זה לא מעיד בהכרח על תנאים יעילים יותר.

שקד כסלו: אנחנו לא רואים את ההצדקה לזה ונציע לצמצם את זה לפטור הקיים.

מיכאל מלכיאלי: נאמר כאן קודם שיש פה רכישות שהם צריכים מהרגע להרגע.

מיכאל מלכיאלי: הוא נימק את זה יפה מאוד.

שקד כסלו: אני מבינה, ולכן אני אומרת שקיים היום פטור להתקשרות עם ספקים ממכרזים מרכזיים.

שקד כסלו: זה פטור שהוא מידתי, הפגיעה שלו בשוויון עם המציעים הפוטנציאליים היא מידתית, זה מבטיח שאכן הספק הממשלתי נותן תנאים מיטיבים, ולכן יש התקשרות דווקא איתו.

שקד כסלו: זה לא דברים שקיימים בהתקשרות עם כל ספק בכל התקשרות ממשלתית, כשיכול להיות שהיום היא התקשרות בסך של 200,000 שקל, ועכשיו אתם רוצים להגדיל אותה עד 2.5 מיליון.

אורלי עדס: האם אפשר להתייחס, אדוני.

אורלי עדס: אני מתנצלת שאני לא נמצאת, גם אני נכנסתי לבידוד.

אורלי עדס: אנחנו מבקשים לתת לנו את מרב מרחב התמרון בהקשר הזה.

אורלי עדס: אנחנו נמצאים בשלב של חוסר ודאות מאוד מאוד גדול לגבי כלל ההתקשרויות שנדרשות, בוודאי לגבי מועד הבחירות, הכמויות, ההיקפים.

אורלי עדס: זה לא רק ציוד מיגון.

אורלי עדס: עדיין לא ברורות לנו כל המשמעויות.

אורלי עדס: לכן אני לא רואה שום בעיה בעובדה שיש לתת את ההיתר הזה.

מיכאל מלכיאלי: בהחלט, מה גם שאתם לא ערוכים - - -

אורלי עדס: זה פשוט מאפשר לנו להיערך כראוי.

אורלי עדס: צריך להבין שרכש של ועדת הבחירות לא מסתכם ב-1,000 מסכות או חמישה פרספקסים.

אורלי עדס: אנחנו מדברים על כמויות עצומות של ציוד, ולא רק ציוד מיגון וחיטוי, כי מדובר ב-11,000 קלפיות, וכפי הנראה הפעם יהיו הרבה הרבה יותר, כ-14,000 קלפיות.

אורלי עדס: מדובר בכמויות עצומות, ייתכן אף שנצטרך לחלק את זה בין מספר ספקים, וגם יש זמן של אספקה שהוא בעייתי.

אורלי עדס: אנחנו נמצאים, להזכירכם, לפני כריסטמס, ראש השנה הסיני, הרבה מהמוצרים הללו מיובאים מסין, לכן אנחנו צריכים כאן מרחב פעולה גדול.

שקד כסלו: אני רק רוצה לציין, וזה נראה לי ברור מאליו, פטורים ממכרז הם לא דבר טריוויאלי.

שקד כסלו: לפטור ממכרז יש משמעויות, זה פוגע בשוויון, במציעים פוטנציאליים, כשלו הם היו יודעים שוועדת הבחירות יכולה להתקשר גם איתם עד 2.5 מיליון, סכום לא מבוטל, יכול להיות שהיו מגישים הצעות אחרות, יכול להיות שיותר מציעים היו ניגשים.

שקד כסלו: זו המסגרת שבה צריך לבחון את זה.

מיכאל מלכיאלי: הגב' כסלו, תודה רבה.

אורלי עדס: צריך לזכור שמדובר בהליכים מאוד מאוד ארוכים, ביורוקרטיים, ולעשות את כל התהליכים האלה כשפרק הזמן שעומד לרשותנו הוא כל כך קצר, ובוודאי של האספקה, יכול להיות שנגיע למועד הבחירות, ואז לא נקבל שום דבר ונישאר ללא ציוד.

מיכאל מלכיאלי: אורלי, תודה רבה.

מיכאל מלכיאלי: אורלי, קיבלנו את הדברים.

אורלי עדס: תודה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, אני תומך בעניין הזה בעמדה של ועדת הבחירות המרכזית.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, הלחצים שיהיו בפנינו בשלושה החודשים הקרובים אם נצא לבחירות, לא צריך להוסיף להם את הנושא של מכרז על כל צעד ושעל, גם ככה לוח-הזמנים מאוד צפוף ואנחנו נמצאים שם.

שלמה קרעי: בשביל זה נציגי ציבור יושבים שם גם בנשיאות וגם במליאה, והם גם עושים עבודה מקצועית בעניין.

מיכאל מלכיאלי: אם שלמה קרעי מגבה, מי אנחנו שנדבר?

בועז טופורובסקי: הצעות מחיר עדיין מחויבים לקחת?

בועז טופורובסקי: יש נהלים ברורים?

דין ליבנה: כמובן, חלות עלינו תקנות חובת המכרזים.

דין ליבנה: בוא נגיד שוועדת הבחירות מחר תצטרך לרכוש 10 מיליון מסכות, בהנחה שלא נספיק לעשות מכרז כדין, או שאני אוכל להצטרף למכרז קיים, שזו ההצעה פה, או שאני אעשה פטור מלא.

דין ליבנה: עדיף כבר ההצעה המידתית יותר שהצענו.

שקד כסלו: הכנתם איזה מכרזים אתם צריכים להיכנס אליהם?

אורלי עדס: לא הכול.

שקד כסלו: יש מכרזים מרכזיים ואתם צריכים להתלבש על מכרז של משרד?

דין ליבנה: למכרז מרכזי גם ככה אני יכול להצטרף, אני לא צריך חוק עכשיו.

שקד כסלו: רק אם אתה נכנס אליו כגוף נלווה מראש.

דין ליבנה: או שמראש אני נמצא בו.

שקד כסלו: אני מציעה לך להצטרף למכרז שלא נכנסת אליו כגוף נלווה מראש.

דין ליבנה: אני לא רואה שום צורך בזה.

דין ליבנה: אין היום מכרז מרכזי לצערנו לציוד למיגון מקורונה.

דין ליבנה: ואם היה, לא הייתי פה.

שקד כסלו: אם תגבילו את עצמכם בהיקפי הרכש של המכרז הממשלתי הקיים?

שקד כסלו: שלא יצא מצב שאתם מתלבשים על מכרז שהוא כסף מאוד מוגבל ובסוף רוכשים ממנו ב-2.5 מיליון.

בועז טופורובסקי: 2.5 מיליון זה הרבה כסף.

שקד כסלו: זה הרבה מאוד כסף, ולכן צריך לתת לזה משמעות.

אורלי עדס: צריך לזכור שוב את מגבלות הזמן.

אורלי עדס: אנחנו מבינים מאוד את העניין הזה.

אורלי עדס: אני גם יכולה להבטיח לכם שאנחנו נוהגים במשורה בכל הפטורים לעניין ההליכים המכרזיים.

אורלי עדס: אי-אפשר לכבול את ידינו.

אורלי עדס: אנחנו מבקשים מאוד לא להביא אותנו למצב שבו ניאלץ לוותר על דברים כאלה ואחרים, שייתכן שחלקם נועדו לשמור על בריאות הציבור, בגלל הטיעון של הגב' כסלו.

אורלי עדס: אנחנו בוודאי ובוודאי ננהג ככל הניתן בהתאם לתקנות ולחוק.

מיכאל מלכיאלי: מצוין.

מיכאל מלכיאלי: דין, תענה לשאלה של חבר הכנסת בועז טופורובסקי.

דין ליבנה: נוכח העובדה שאנחנו לא יודעים עכשיו מה ההיקפים שנצטרך, כי בסוף ייתכן שנצטרך לקנות למשל שתי מסכות לכל בוחר ועוד X מסכות לכל חבר ועדת קלפי – זו דוגמה למסכות – ותחשבו על עשרות אלפי פרספקסים ברחבי הארץ, כפפות וציוד כזה, אנחנו לא יכולים להגביל את עצמנו, אבל בשביל זה עשינו מדרגה.

דין ליבנה: מדרגה ראשונה עד 2.5 מיליון באישור ועדת המכרזים, מדרגה מעל באישור ועדת הפטור.

דין ליבנה: זו אותה ועדה אגב, שהייתה יכולה לאשר פטור מלא ממכרז, זה מה שצריך לזכור.

דין ליבנה: הוועדה הזאת הייתה יכולה להגיד: אני לא מתייחסת למחירים שהציעו למשטרה, אני מתקשר למחירים שאני רוצה.

קארין אלהרר: דין, לפי הסעיף הזה אתם יכולים גם לבקש פטור ממכרז?

מיכאל מלכיאלי: מעל ה-2.5 מיליון כן.

דין ליבנה: אני יכול לעשות פטור ממכרז בלי קשר לחקיקה הזאת, לכן אני אומר שזה הרבה יותר מידתי.

קארין אלהרר: אז על מה הוויכוח?

דין ליבנה: ההצעה הזאת הרבה יותר מידתית.

שקד כסלו: לא.

שקד כסלו: פטור ממכרז צריך להצדיק, כי יש לו הליך מוסדר, וכאן הם למעשה מציעים להתלבש על כל מכרז, שכל משרד ממשלתי עשה, ולא משנה מה היקפי הרכש שלהם.

קארין אלהרר: הוא עדיין נכנס למכרז.

שקד כסלו: זה מכרז שעשה משרד ממשלתי - - -

מיכאל מלכיאלי: הוא מתלבש על מכרז קיים.

קארין אלהרר: יש תנאי מכרז קיימים, הוא לא מתעלם מקיומו של חוק חובת מכרזים.

שקד כסלו: הוא חייב להתנהל בתנאים הקיימים - - -

דין ליבנה: אני חושב שמה שנציגת משרד האוצר שכחה, שוועדת הבחירות המרכזית היא זאת שמשמשת כחשב הכללי למכרזים שלה.

שקד כסלו: כלל לא שכחתי.

דין ליבנה: כלומר, בלי הסעיף הזה הייתי יכול לעשות את הפטור בהליכים הפנימיים שלי.

אורלי עדס: אנחנו דווקא מציעים דרך ביניים, כשהיו כבר הליכים מכרזיים.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו ממשיכים הלאה.

קארין אלהרר: בהבנה שלי ממש מיותר להתווכח על הדבר הזה.

מיכאל מלכיאלי: קיבלנו את הצעתה של חברת הכנסת קארין לא להתווכח.

מיכאל מלכיאלי: הלאה.

אלעזר שטרן: סעיף 7 קובע את עיקרון הריתוק לקלפי.

אלעזר שטרן: והקביעה פה היא תיקון ניסוחי, כתוב שם שכל בוחר צריך להצביע בקלפי שנקבעה לו, יש מצביעים מסוימים שמצביעים לפי פרקים מסוימים בחוק הבחירות, שהם לא מרותקים לקלפי, זאת אומרת, ההצבעות שלהם נעשות באמצעות מעטפות כפולות, ומכיוון שבהמשך הצעת החוק מוצע להוסיף את פרקים י3א ו-י3ב, שמתעסקים בקלפיות בבתי אבות וקלפיות של חולים מבודדים, זה תיקון ניסוחי שנוסיף גם אותם לסעיף הזה.

מיכאל מלכיאלי: מי זה אותם?

מיכאל מלכיאלי: מי זה האנשים האלה?

אלעזר שטרן: הפרקים האלה של י3א ו-י3ב.

אלעזר שטרן: י3א, נראה את זה בהמשך, זה ההסדר המיוחד שמוצע לקבוע לעניין הצבעה בבתי אבות.

אלעזר שטרן: ו-י3ב זה ההסדר המיוחד שמוצע לקבוע לעניין הצבעה בקלפיות של חולים מבודדים.

אלעזר שטרן: ועדת הקלפי מורכבת ממזכיר ועדת הקלפי, שהוא נציג ועדת הבחירות המרכזית בקלפי ומחברי ועדת הקלפי, שהם הנציגים של הסיעות.

אלעזר שטרן: היום לפי החוק כל סיעה יכולה לשלוח את הנציגים שלה לקלפי שנקבעה לה, ולהחליף את הנציגים שלה.

אלעזר שטרן: כך יכול להיות שבקלפי מסוימת נציג של סיעה מסוימת יהיה בבוקר, ויחליף אותו מישהו אחרי הצוהריים, וכיום אין שום מגבלה על מספר החילופים האפשריים ביום הבחירות.

אלעזר שטרן: יש מנגנונים אחרים של חילופים בין סיעות, של חילופים של אנשים שהם לפני יום הבחירות, אנחנו מדברים על חילופים ביום הבחירות עצמו.

אלעזר שטרן: בגלל הנושא של הקורונה, והניסיון לגדר את החשיפה, זאת אומרת, לחשוף כמה שפחות גם את חברי ועדת הקלפי וגם את הבוחרים שמגיעים, מוצע להגביל את האפשרות של הסיעות להחליף את הנציגים שלהם בוועדות הקלפי ללא יותר משתי החלפות.

אלעזר שטרן: מקסימום על כל מקום של סיעה יהיה אפשר שלושה אנשים.

קארין אלהרר: כמה החלפות מתבצעות בממוצע?

מיכאל מלכיאלי: לא נראה לי שיש יותר משלוש.

אורלי עדס: בדרך כלל רוב הסיעות שולחות שתי משמרות, חלק שלוש.

אורלי עדס: כל הסעיף הזה נועד לצמצם את המגעים ככל הניתן.

אורלי עדס: יש סיעות שפשוט מחליפות בכל עת.

אורלי עדס: יש כאלה שהתחלופה לאורך כל היום.

אורלי עדס: יש אנשים שמגיעים לשעתיים-שלוש, מתחלפים, ואנחנו ממש מבקשים פה לגדר את זה.

קארין אלהרר: מה האינטרס?

קארין אלהרר: לא הבנתי.

מיכאל מלכיאלי: ההוא היה חולה, ההוא לא הגיע, ההוא עסוק.

אורלי עדס: זה שיקולים פנימיים.

אורלי עדס: לפעמים רוצים להעביר את הנציג מקלפי מסוימת לאזור אחר מטעמים פוליטיים, עניין פנימי של הסיעה, אבל הכי נכון זה לגדר את זה לכמה שפחות, כדי לא לחשוף אותם עצמם.

מיכאל מלכיאלי: שלוש משמרות זה סביר מאוד.

שלמה קרעי: זה לא כולל אם מישהו לא הגיע.

שלמה קרעי: אם מישהו לא הגיע, הוא לא כלול בשלוש המשמרות.

איתן גינזבורג: כן כלול.

איתן גינזבורג: מותר לך להחליף ביום בחירות שלוש פעמים.

מיכאל מלכיאלי: אם הוא לא הגיע, זה לא נחשב.

אלעזר שטרן: מותר להחליף פעמיים.

אורלי עדס: מותר לבוא בבוקר ולהחליף פעמיים במשך היום.

שלמה קרעי: זה סך הכול שלושה אנשים.

שלמה קרעי: אם אדם לא הגיע, זה לא נחשב שהוא אחד מהפעמיים.

קארין אלהרר: אורלי, אם נציג היה רשום ולא הגיע, אין פה החלפה.

אורלי עדס: אני מוכרחה להודות מבחינתי שהייתי שמחה אפילו אם זה היה פעם אחת.

אורלי עדס: נשיאות ועדת הבחירות לא הסכימה עם זה וחשבה שצריך לשמור את הפעמיים.

מיכאל מלכיאלי: שיהיה מוסכם שאם הוא לא הגיע, זה לא נחשב אחת מהפעימות.

איתן גינזבורג: הוא רשום אצל השופט המחוזי, שהוא פתח קלפי, או באמצע היום, הוא לא הגיע.

דין ליבנה: בסוף הדבר הזה יתורגם להנחיות למזכירי ועדת הקלפי.

איתן גינזבורג: הבן אדם רשום, הם יודעים שהוא לא הגיע במועד, המפלגה שלחה מישהו שיחליף אותו.

מיכאל מלכיאלי: זה שני או ראשון?

מיכאל מלכיאלי: שואל איתן.

דין ליבנה: ואני עונה.

דין ליבנה: זה ראשון, זה לא שני.

דין ליבנה: ואני אסביר גם למה.

דין ליבנה: מזכירי ועדת הקלפי, שהם אלה שיושבים בוועדות הקלפי, אין להם מערכת ממוחשבת שהם יודעים את מי רשמה הסיעה.

דין ליבנה: הם רואים כתבי מינוי ביד, או באמצעי אלקטרוני או בנייר מולם.

דין ליבנה: הם ידעו שמטעם סיעת כחול לבן יכולים להגיע עד שלושה אנשים, גם אם הסיעה רשמה בתשבץ 20.

שלמה קרעי: לא רק זה.

שלמה קרעי: אם יש לך שתי משמרות ושני אנשים בשתי המשמרות מבודדים פתאום, לא תוכל לשים שני אנשים במקומם?

מיכאל מלכיאלי: שלושה אנשים בפועל.

מיכאל מלכיאלי: הלאה.

אלעזר שטרן: בפסקה (3) יש הסדר שלם של קיום של ישיבות - - -

מיכאל מלכיאלי: אגב, מזכירי קלפי מוגבלים במספר?

מיכאל מלכיאלי: זה אחד מההתחלה ועד הסוף?

אורלי עדס: הם בדרך כלל כל היום, אלא אם כן חלילה מישהו לא מרגיש טוב או קרה אירוע במהלך היום ואנחנו סבורים שצריך להוציא אותו, אנחנו מוציאים אותו, ואז בא מישהו שמחליף אותו.

אורלי עדס: יש גם מזכירים רזרביים שמחליפים לפעמים להפסקה.

בועז טופורובסקי: מה שרשום כאן זה לא מה - - -

איתן גינזבורג: אחד הגיע, הוא רשום בקלפי.

איתן גינזבורג: הוא הגיע לקלפי?

בועז טופורובסקי: אם הוא לא הגיע.

איתן גינזבורג: אתה שולח מישהו אחר מטעמך.

בועז טופורובסקי: עדיין זה יהיה החלפה.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: זה לא החלפה.

דין ליבנה: הוא לא צריך לתפוס אותי, כי הוא לא יודע בכלל שזה שלא הגיע היה אמור להגיע.

דין ליבנה: למזכיר ועדת הקלפי יש פרוטוקול נייר.

מיכאל מלכיאלי: אתה אומר פה שההנחיות שלכם יהיו שלושה שבפועל מגיעים.

דין ליבנה: נכון.

דין ליבנה: בסוף זה יהיה התרגום של הסעיף הזה.

מיכאל מלכיאלי: תכתוב לך את זה, זה חשוב מאוד.

דין ליבנה: כתוב.

אורלי עדס: זה חשוב, אדוני היושב-ראש, אני חושבת שזו ההזדמנות לומר לכל הסיעות לעשות ככל הניתן לצמצום ההחלפות הללו במהלך היום, ולעשות מאמץ שהאנשים ימלאו את התפקיד לאורך כל היום - - -

מיכאל מלכיאלי: זה אינטרס שלנו לצמצם, להיות כמה שפחות חשופים לסכנות של הדבקה.

מיכאל מלכיאלי: הלאה.

אלעזר שטרן: פסקה (3) זה הסדר כולל שמדבר על נושא של היוועדות חזותית, של קיום ישיבות של ועדת הבחירות המרכזית בהיוועדות חזותית.

אלעזר שטרן: אני אקרא ואסביר.

מיכאל מלכיאלי: הוא לא יכול לעכב את ההצבעה או משהו?

אלעזר שטרן: - - -

מיכאל מלכיאלי: יהיה רשום בפרוטוקול.

אלעזר שטרן: אני אסביר.

אלעזר שטרן: כמו הסדרים אחרים שהכנסת חוקקה בזמן הקורונה, מוצע לאפשר שוועדת הבחירות המרכזית שצריכה להתכנס מעת לעת, וככל שהבחירות מתקרבות היא צריכה להתכנס יותר ויותר – לאפשר לה בנסיבות מסוימות לקיים ישיבת ועדה שלא בנוכחות פיזית של חברי הוועדה, אלא באמצעות היוועדות חזותית, כשמדובר פה על שני מקרים עיקריים.

אלעזר שטרן: מקרה אחד שאין אפשרות מעשית.

אלעזר שטרן: כשאין אפשרות מעשית זה יכול להיות מכל מיני סיבות, יכול להיות שחלק מחברי הוועדה חולים או מבודדים, יכול להיות מצב שיש מגבלות שונות של חברי ועדה שנמצאים בערים אדומות, יכולות להיות נסיבות שונות שבשל התפשטות נגיף הקורונה, או שנגיד בישיבה צריכה להיות כמות מסוימת של אנשים באותו חדר, ובגלל הוראות התו הסגול שייקבעו לעניין הוועדה, לא ניתן לכנס בהיקפים האלה, ולכן מוצע לאפשר את זה.

אלעזר שטרן: זה תסריט אחד.

אלעזר שטרן: תסריט שני זה שאפשר לקיים את זה בנוכחות פיזית, אבל חברי הוועדה הם עצמם ביקשו שלא, הסכימו שלא.

אלעזר שטרן: יכול להיות שחלק מחברי הוועדה יגידו: אני בקבוצת סיכון, למרות שאני לא בבידוד, אני מעדיף שנעשה את זה מרחוק.

אלעזר שטרן: ההצעה פה רוצה לאפשר לחברי הוועדה, אם כל חברי הוועדה מסכימים לכך – לאפשר להם לעשות את הדיון בהיוועדות חזותית, וגם להסכים שרק חלק מהאנשים יהיו.

אלעזר שטרן: אם חלק מהאנשים יכולים להגיע וחלק מהאנשים רוצים להישאר מרחוק, רוצים לאפשר להם גם את זה.

אלעזר שטרן: כמובן יש צורך בתנאים הבסיסיים, שכל חברי הוועדה יוכלו לראות את הישיבה, לשמוע, להשמיע את עמדתם וכו'.

אלעזר שטרן: יש פה עוד הוראה לעניין מצב שבו הישיבה של הוועדה מתקיימת בהיוועדות חזותית, אבל בכמה חדרים מקבילים.

אלעזר שטרן: זאת אומרת, נניח שיש ישיבת ועדה מאוד משמעותית, סוערת, שהרבה מאוד משתתפים נמצאים בה, גם חברי ועדה וגם מוזמנים נוספים וכו' וכו', וצריכים לכנס 60-50 איש, ברור שאי-אפשר לעשות את זה בחדר אחד, מכנסים בכמה חדרים שונים, ויש פה הוראה שאומרת שבמקרה כזה יש צורך לנסות ולשמור על איזון, על יחס מאוזן באין הסיעות השונות.

אלעזר שטרן: זאת אומרת, שלא סיעה אחת תהיה כולה בחדר אחד וסיעה שנייה תהיה כולה בחדר אחר, אלא ליצור איזון בין הסיעות השונות בחדרים השונים.

אלעזר שטרן: זה עיקרי הדברים.

בועז טופורובסקי: יש גם אפשרות להצביע?

מיכאל מלכיאלי: ודאי.

מיכאל מלכיאלי: ודאי.

אלעזר שטרן: בוודאי.

קארין אלהרר: יש חשיבות מסוימת להימצאות של כל החברים בוועדה בתוך החדר.

קארין אלהרר: קיום ישיבה בחדר אחד, בעיניי יש לו חשיבות.

קארין אלהרר: אני תוהה האם אפשר לשקול אופציה או שהכול יתנהל בזום, ואז כולם בזום, או כולם ביחד.

קארין אלהרר: תהיה עם זה בעיה לדעתי.

מיכאל מלכיאלי: צריך לתת אופציה, למשל כשיש מישהו מבודד, אחד מחברי הוועדה.

מיכאל מלכיאלי: נכון להיום החוק לא מאפשר להם.

קארין אלהרר: מישהו אחד מבודד בעיניי זה אחרת מאשר פתאום ארבעה בזום.

קארין אלהרר: יהיה בלגן.

מיכאל מלכיאלי: אגב, זה כמו למשל שאנחנו בוועדות הכנסת, אבל הצבעה פחות.

קארין אלהרר: גם לעניין ההצבעה וגם לעניינים אחרים.

קארין אלהרר: אני היום לא נמצאת בוועדה, אני לא באמת יודעת מה קורה בוועדה, זה רק מה שאני שומעת.

קארין אלהרר: לראות, אני לא רואה מה קורה בחדר.

מיכאל מלכיאלי: משרד המשפטים נמצא כאן בדיוק לענות על השאלה הזאת.

אורלי עדס: חברת הכנסת אלהרר, אני לא רואה אופציה ש-35 מחברי הוועדה יסכימו שלא לכנס את הוועדה בדיון אמיתי אלא דרך הזום.

אורלי עדס: אני לא רואה שזה קורה.

אורלי עדס: נדרשת הסכמה של כל 35 החברים.

מיכאל מלכיאלי: אז למה ביקשתם את זה?

אלעזר שטרן: חברת הכנסת אלהרר, אני רוצה להבהיר.

אלעזר שטרן: הסברתי שיש פה שני תסריטים.

אלעזר שטרן: יש תסריט אחד שפשוט אין אפשרות.

אלעזר שטרן: אם אחד מחברי הוועדה חולה, אין אפשרות לכנס את הוועדה וכו', הדבר לא אפשרי ואז אנחנו רוצים לאפשר את כינוס הוועדה שלא בנוכחות פיזית.

אלעזר שטרן: נוספה פה הוראה שהדבר יהיה אפשרי גם אם עקרונית כן אפשר, אם חברי הוועדה עצמם רוצים.

אלעזר שטרן: הם אומרים: מדובר על דיון, הוא חשוב, אבל הוא לא מספיק חשוב כדי שאני אחשוף את עצמי, אני בקבוצת סיכון וכו'.

אלעזר שטרן: אם חברי הוועדה עצמם רוצים, זה תלוי בהסכמה שלהם – אם הם מסכימים לקיים את הישיבה הזאת, או כי הם חושבים שהישיבה חשובה, אבל היא לא מהישיבות הבוערות, אלא זה דברים יותר שוטפים, יותר עניינים טכניים, או שחלק מחברי הוועדה הם בקבוצות סיכון, והם אומרים: תנו לנו.

אלעזר שטרן: אנחנו מבינים שאנחנו פחות נבין מה קורה בדיון, אבל אנחנו לא רוצים.

אלעזר שטרן: אנחנו לא חולים ולא מבודדים, אבל אנחנו בקבוצת סיכון, אנחנו לא רוצים לחשוף את עצמנו.

אלעזר שטרן: זה תלוי בעצם הבקשה, בהסכמה שלהם, זה לא ייכפה עליהם.

קארין אלהרר: אני חוששת מה יקרה במצבים שבהם אדם מבודד, ויש יותר מאדם אחד מבודד, ותהיה ישיבה בעייתית.

קארין אלהרר: ההסכמה של בן אדם להיות בדיון הזום היא הסכמה כפויה, היא לא הסכמה אמיתית.

מיכאל מלכיאלי: יש ישיבות וצריך לקיים אותן.

מיכאל מלכיאלי: אם אחד מבודד, מה יעשו?

מיכאל מלכיאלי: לא יקיימו ישיבות?

קארין אלהרר: אני מבינה.

קארין אלהרר: למה לא לעשות ישיבה שכולם בזום?

מיכאל מלכיאלי: אם כמה יכולים להיות למה לשלוח אותם לזום?

קארין אלהרר: אני אומרת לך שזאת לא ישיבה שמתנהלת כמו ישיבה שכולם נמצאים בחדר - -

מיכאל מלכיאלי: ברור.

מיכאל מלכיאלי: כולם יודעים.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו רואים את זה עכשיו.

מיכאל מלכיאלי: אם היית פה, היה לנו הרבה נחמד.

קארין אלהרר: - - או שכולם באותה סיטואציה או שלא.

מיכאל מלכיאלי: אין ברירה, קארין.

קארין אלהרר: אני אומרת לכם שזו לא אותה ישיבה.

מיכאל מלכיאלי: אבל אין ברירה, עוד פעם.

בועז טופורובסקי: בכנסת אנחנו לא מאפשרים להם להצביע בזום.

מיכאל מלכיאלי: להצביע לא.

בועז טופורובסקי: פה נאפשר להם.

מיכאל מלכיאלי: בכנסת יש לך ממלא-מקום במפלגה.

בועז טופורובסקי: אם יש 35 חברי ועדה, תמיד יהיו אנשים שיהיו בבידוד, יהיו - - -

מיכאל מלכיאלי: שם אין להם ממלאי מקום.

דין ליבנה: אנחנו מאפשרים להם, אחרת נפגע באיזון הסיעתי אם לא נחוקק את זה.

בועז טופורובסקי: גם להצביע.

מיכאל מלכיאלי: עוד פעם, כי בכנסת יש ממלא מקום לכל חבר כנסת, שם אין.

אלעזר שטרן: מעבר לזה, אנחנו מתייחסים לכנסת בצורה טיפה שונה, כי בסוף הכנסת קובעת נורמות וקובעת חוקים, ויש משמעות יותר עמוקה לנוכחות הפיזית של חבר הכנסת בזמן ההצבעה.

אלעזר שטרן: זה בכל זאת שונה מוועדת הבחירות המרכזית.

אלעזר שטרן: עם הדברים החשובים מאוד שהיא עושה, זה עדיין לא כמו הכנסת שקובעת נורמות, ולכן אנחנו מתייחסים לנוכחות הפיזית של חבר הכנסת בשביל להצביע בצורה שונה.

עמי ברקוביץ: בהמשך למה שנאמר על ידי חברת הכנסת אלהרר, אין חולק על כך שהדיון במסגרת של זום, היוועדות חזותית, הוא פחות אפקטיבי, ואומנם מה שאלעזר אמר הוא בהחלט נכון, אבל יש גם החלטות משמעותיות שמקבלת ועדת הבחירות, כמו למשל ההחלטות בדיונים על פסילת רשימות וכדומה.

עמי ברקוביץ: לכן מה שחשבנו להציע, או לפחות להעלות לדיון, בשים לב לעובדה שניתנת לוועדת הבחירות גם החרגה בסעיף 44 לחוק הסמכויות המיוחדות, ולמשל בנסיבות של סגר חבריה יכולים לבוא לדיונים, שזאת אחת הסיבות לאפשר היוועדות חזותית, אפשר לצמצם את ההסמכה שמוצעת כאן להגבלות שהוטלו לפי חיקוק רק לנסיבות של פקודת בריאות העם ובידוד, שזה להבנתנו לפחות תהיה הנסיבה העיקרית לצורך לקיים ישיבה כוללת של הוועדה בהיוועדות חזותית.

דין ליבנה: אנחנו לא מסכימים לבקשה הזאת - -

עמי ברקוביץ: זו לא בבקשה, זו הצעה.

דין ליבנה: - - להצעת נציג משרד המשפטים, ואני אסביר.

דין ליבנה: ייתכן שיושב-ראש הוועדה יקבע בתוקף סמכויותיו, כשאנחנו מבקשים להסמיך אותו בהמשך, הגבלות מסוימות על התקהלות.

דין ליבנה: אותן הגבלות על התקהלות יהיו הגבלות הנובעות מנגיף הקורונה, ובעקבותיהן נידרש לפצל את הדיון לשני חדרים.

דין ליבנה: זה לא רק בידוד, אלא גם יכולות להיות הגבלות על התקהלות שלא חלות.

דין ליבנה: אנחנו לא נתקן את ההגבלות האלה על התקהלות, בגלל שלא יהיה לנו נוח בחדר.

עמי ברקוביץ: - - - לעשות יותר מאמץ, כי זה לא אילוץ חילוצי, אלא זו קביעה של יושב-ראש הוועדה.

דין ליבנה: ועדיין.

דין ליבנה: זה לא משנה שזו קביעת יושב-ראש הוועדה, לקביעה הזאת יש, כפי שיגידו לנו תיכף משרד הבריאות, ייעוץ רפואי ומחשבות שנועדו למנוע הידבקות.

גאל אזריאל: ועדיין צריך להסביר שיש הבדל בין תפוסה מותרת לבין מגבלה על התקהלות, כך שאם ועדת הבחירות מתארגנת בצורה נכונה וראויה, היא תוכל לשמור על זה שיהיה מרחק או מחיצות בין אנשים ושכל חברי הוועדה יוכלו לשבת ביחד באותו אולם, מה שראוי לעשות.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שלוועדת הבחירות אין עניין להדביק אחד את השני והם ייקחו גם את הדברים האלה בחשבון.

מיכאל מלכיאלי: הרי בסוף המטרה היא לתת להם את מרחב הפעולה, כמה שפחות לסגור אותם באפשרויות, על מנת שבזמן המצומצם הזה, שמוטל עליהם לארגן את הבחירות, הם יעשו את זה בצורה הטובה ביותר.

מיכאל מלכיאלי: הלאה.

אלעזר שטרן: סעיף 70א לחוק הבחירות נותן ליושב-ראש הוועדה המרכזית והסגנים שלו סמכויות מיוחדות במקרה שיש באזור קלפי מסוימת נסיבות שיכולות למנוע או עלולות למנוע את המהלך התקין של ההצבעה, כל מיני דברים בלתי מתוכננים שיכולים לקרות, ויש להם את הסמכות לעכב את ההצבעה, לפתוח אותה מחדש, להעביר את זה למקום אחר וכו' וכו'.

אלעזר שטרן: ההצעה פה היא להוסיף ליושב-ראש הוועדה וסגניו סמכות נוספת, להרחיב את הסמכויות המיוחדות בשל הסיפור של נגיף הקורונה.

אלעזר שטרן: יכול להיות מצב שבו חומרי הבחירות שנמצאים בוועדת הקלפי, כמו רשימת הבוחרים עם מעטפות וכל מיני דברים כאלה, ייחשפו לחולים, למבודדים וכו', ייחשפו בצורה כזאת שלא יהיה אפשר לעשות בהם שימוש.

אלעזר שטרן: נניח שאחד מחברי ועדת הקלפי או המזכיר, מתגלה פתאום שהוא חולה, או שהוא מקבל הודעה שהוא חולה מאומת, הרשימות של הבוחרים שנחשפו אליו, יכול להיות שהן נגועות בנגיף וכו'.

אלעזר שטרן: כרגע אי-אפשר להשתמש ברשימות האלה, צריכים לשים אותן בצד.

אלעזר שטרן: רוצים לאפשר ליושב-ראש הוועדה המרכזית וסגניו לקבוע הוראות שבמקרה כזה, בקלפי הזאת, יהיה אפשר להעביר את הקלפי למקום אחר, ובעיקר להצביע במעטפות כפולות.

אלעזר שטרן: אם אי-אפשר להשתמש כרגע ברשימת הבוחרים, צריך לעבור למעטפות כפולות, ומכיוון שכיום לא קבועה בחוק הסמכות הזאת, אז צריך לכתוב במפורש שהם יכולים לקבוע.

מיכאל מלכיאלי: איך הפרוצדורה?

מיכאל מלכיאלי: המזכירות במקום מקבלת התראה שהיה כאן חולה.

מיכאל מלכיאלי: ממי היא מקבלת את ההתראה הזאת.

דין ליבנה: מזכיר ועדת הקלפי, הסדרן, הוועדה האזורית, מנהל הגוש, אחד מעשרות אלפי בעלי התפקידים שאנחנו מפעילים ביום הבחירות ברחבי הארץ מתריע בפנינו שחולה פלוני הגיע לקלפי וזיהם אותה, בין אם הוא היה חבר ועדת הקלפי, שהיה אחראי על מחיקת האנשים - - -

מיכאל מלכיאלי: או מצביע.

דין ליבנה: אם זה מצביע, זה קל, כי להעביר קלפי מחדר לחדר כבר יש סמכות, היא קיימת.

מיכאל מלכיאלי: הוא בא ועשה אפצ'י על כל הניירת.

דין ליבנה: אם חלילה הוא זיהם את הניירת במקום - - -

אסתי ורהפטיג: כדאי להתייעץ עם גורמי המקצוע, כי אני לא בטוחה שיש בעיה בריאותית להשתמש בדפים שנגע בהם אדם חולה.

אורלי עדס: זה אחד הנושאים שאנחנו אמורים לדון אתכם בהמשך במסגרת הצוות, אבל מאחר - - -

מיכאל מלכיאלי: אם התגלה שיש בעיה, צריך לסגור.

מיכאל מלכיאלי: הם מקבלים עמדה שצריך לסגור פה, מי מקבל את ההחלטה – "חבר'ה, סוגרים, הולכים כעת - - -

דין ליבנה: נשיאות ועדת הבחירות המרכזית, השופט וסגניו ביחד.

מיכאל מלכיאלי: פה אחד?

דין ליבנה: לא פה אחד, בדיון.

מיכאל מלכיאלי: מה זה "דיון"?

מיכאל מלכיאלי: מה פירוש?

מיכאל מלכיאלי: תסביר לי מה זה דיון.

דין ליבנה: כמו דיון בוועדה.

דין ליבנה: יושב-ראש וסגניו.

מיכאל מלכיאלי: חלק טוענים שלא צריך, חלק טוענים שכן צריך.

דין ליבנה: אני יכול להגיד לך שמעולם לא היה לנו ביום הבחירות סוגיה כזאת שהיו בה מחלוקות.

מיכאל מלכיאלי: כי מעולם לא הייתה קורונה.

דין ליבנה: נכון, אבל היו סוגיות יותר חמורות.

מיכאל מלכיאלי: אני מנהל מערכת בחירות כבר כמה פעמים, מטה ירושלים.

מיכאל מלכיאלי: אתה אומר שהולכים לשופט וסגניו, וזה טוב כשאנחנו יושבים פה בחדר.

מיכאל מלכיאלי: ביום הבחירות, כשאנחנו מכירים את הלחץ, בא אליך מזכיר קלפי, קשה להתנהל.

מיכאל מלכיאלי: צריך לפשט את זה יותר.

אורלי עדס: אדוני היושב-ראש, אני אזכיר לך שיש לנו ניסיון גדול, במיוחד בשנתיים האחרונות צברנו המון ניסיון בתחום הבחירות, ניסיון מרוכז.

קארין אלהרר: עזרנו לכם, אורלי.

קארין אלהרר: ..

מיכאל מלכיאלי: אני שואל באופן מעשי.

מיכאל מלכיאלי: הגיעה תלונה שיש חולה - - -

אורלי עדס: אני מבטיחה לך שכאשר אומרים שנשיאות הוועדה מתכנסת ביום הבחירות, השופט וסגניו נכנסים לחדר, מציפים את הבעיה, דנים בה, וכפי שאמר דין, ובכל שנותיי בוועדה, לא קרה מקרה שהתקבלה החלטה ביום הבחירות לגבי קלפי כזאת או אחרת, גם סגירת קלפיות, שלא הייתה בסופו של דבר בהסכמה של כולם.

אורלי עדס: יש דברים שכולם מבינים שהם צריכים להיעשות.

מיכאל מלכיאלי: אני אומר לך מה החשש שלי.

מיכאל מלכיאלי: קודם כול, ברור שאתם צודקים, זה מה שצריך לעשות בסוף, אין ספק, צריך לתת סמכות ולפתוח קלפי נוספת בכפולות.

מיכאל מלכיאלי: החשש שלי שמשעה שמזכיר הקלפי במקום אמר: חבר'ה, אני בבעיה, ועד שניתנה הנחיה לפתוח מעטפות כפולות והייתה התארגנות, לקח כשעתיים, האנשים שעמדו בתור כבר לא שם.

מיכאל מלכיאלי: למה אני מעלה את זה?

מיכאל מלכיאלי: כי בניסיון שלי מול מזכירי הקלפי שהם מקצועיים ולא פוליטיים, לפעמים יש מזכירי קלפי שיש להם סוג של אג'נדות.

מיכאל מלכיאלי: מאיפה אני מכיר את זה?

מיכאל מלכיאלי: בירושלים הגיעו מזכירי קלפי שאני יודע עם מי הם התכתבו, ראיתי אותם, והם סגרו קלפיות בריכוזים מסוימים בירושלים לשעתיים.

דין ליבנה: למזכיר ועדת הקלפי אין סמכות לסגור - - -

מיכאל מלכיאלי: לצערי הרב יש לו סמכות להשהות, הוא יכול, לשעתיים.

דין ליבנה: בבחירות לכנסת היחידה שיש לה סמכות לעצור הצבעה זו נשיאות ועדת הבחירות המרכזית.

מיכאל מלכיאלי: עד שתופסים אותך.

מיכאל מלכיאלי: אתה בממתינה, ידידי.

מיכאל מלכיאלי: המזכיר סוגר קלפי.

מיכאל מלכיאלי: אתה אומר לי "לא"?

מיכאל מלכיאלי: נכון.

מיכאל מלכיאלי: לכן חשוב שאורלי פה לענות על זה.

מיכאל מלכיאלי: בוא לריכוזים החרדיים, ידידי, אני פותח את זה, תבדוק מאיפה הבאתם מזכירי קלפי ולכמה שעות הם סגרו את הקלפיות.

מיכאל מלכיאלי: אני מאוד חושש מהשעות שיש הר של אנשים שהגיע, ומזכיר הקלפי שהגיע ממקום מסוים סגר את הקלפי במקום מסוים.

מיכאל מלכיאלי: איך אנחנו פותרים את זה שגם פה זה לא יקרה?

מיכאל מלכיאלי: יש לי ניסיון מר עם זה.

אורלי עדס: אנחנו נכתוב נוהל מאוד מסודר ומגובש, עם הנחיות מאוד מפורטות למזכירי ועדות הקלפי.

אורלי עדס: אנחנו מבצעים הדרכות לכל המזכירים, וגם לחברי ועדות הקלפי, אם הם מגיעים.

אורלי עדס: אנחנו ננחה אותם כיצד לנהוג, במיוחד במערכת הנוכחית, לאור הבעיות הייחודיות שלה.

אורלי עדס: השאלה היא מה הפתרון בדרך אחרת?

אורלי עדס: אנחנו נעשה כל מה שניתן כדי שאירוע מהסוג שהזכרת - - -

מיכאל מלכיאלי: פה אני מסכים איתך במאה אחוז.

מיכאל מלכיאלי: הפתרון הוא לקיים את הסעיף הזה, אין ספק.

מיכאל מלכיאלי: אני פשוט חושש מהעיכוב, לאור הניסיון שאני מכיר, שיש מזכירי קלפי מקצועיים, לא פוליטיים, שיש להם קשר פוליטי כזה או אחר, וסגרו לנו קלפיות במשך שעות, דבר שצריכים לתת עליו את הדעת, כי פה זה עוד פרצה.

אורלי עדס: ברשותך, אני חושבת שאולי דווקא הפרוצדורה שמוצעת כאן תאפשר לחדש את ההצבעה מהר יותר מאשר במצב דברים רגיל, מכיוון שכבר נעביר את המעטפות, את כל התהליך.

אורלי עדס: ברגע שיש תהליך מובנה מראש אז הקלפי תיפתח הרבה יותר מהר ולא תיעצר ההצבעה לזמן ארוך מדי.

אלעזר שטרן: חוץ מזה, צריך לשים לב, חבר הכנסת מלכיאלי, שלא מסמיכים את המזכיר לעשות - - -

מיכאל מלכיאלי: את הנשיאות.

אלעזר שטרן: ככל שיש מצבים שבהם מזכירים עצמם פועלים שלא לפי חוק, זה משהו אחר.

מיכאל מלכיאלי: מי שמתרה זה המזכיר.

מיכאל מלכיאלי: מי מעלה את הנושא הזה לדיון?

אלעזר שטרן: אתה הצגת מצבים אחרים שהמזכירים פועלים שלא לפי חוק וסוגרים על דעתם קלפי.

אלעזר שטרן: זה משהו אחר.

מיכאל מלכיאלי: זה קורה.

אלעזר שטרן: אנחנו מדברים פה על סמכות של הנשיאות.

מיכאל מלכיאלי: זה קורה בכל מערכת בחירות, דווקא באזורים מסוימים שאני מנהל.

מיכאל מלכיאלי: אני יודע.

דין ליבנה: חבר הכנסת מלכיאלי, יש לנו מוקד ארצי.

דין ליבנה: תדבר איתם, מטפלים בזה מייד.

דין ליבנה: לא יקרה.

אורלי עדס: דבר איתנו ישירות.

מיכאל מלכיאלי: אני יודע מה זה יום בחירות, מגיל 12 אני נמצא - - -

דין ליבנה: אני יכול לספר לך - - -

מיכאל מלכיאלי: בוא נסכם שאני מתקשר אליך.

דין ליבנה: אישית.

מיכאל מלכיאלי: יאללה, המשכנו.

מיכאל מלכיאלי: הרווחנו משהו.

מיכאל מלכיאלי: הלאה.

אלעזר שטרן: היום סעיף 74(ג) קובע שכאשר בוחר מגיע לקלפי, הוא עושה את כל תהליך הזיהוי, מקבל את המעטפה, הוא מצביע, ועדת הקלפי מוחקת את שמו מרשימת הבוחרים שנמצאת אצלה.

אלעזר שטרן: מוצע לקבוע פה שלצד מחיקה של שמו של הבוחר יהיה כתוב בצד את שעת ההצבעה שלו.

מיכאל מלכיאלי: מצוין.

אלעזר שטרן: למה?

אלעזר שטרן: שתי תכליות יש להסדר המוצע.

אלעזר שטרן: תכלית אחת היא תכלית בריאותית, ותכלית שנייה היא תכלית - - -.

אלעזר שטרן: התכלית הבריאותית היא בשל הצורך בקיום חקירות אפידמיולוגיות למצבים שבהם מתגלה בדיעבד שמבודד או מישהו שחולה הסתובב בקלפי, כדי שלא יהיה צורך להכניס את כל מי שעבר באותו היום בוועדת הקלפי לבידוד, אפשר יהיה לדייק בצורה ברורה יותר מתי החולה היה בקלפי, ואז לראות מי מהאנשים צריך - - -

מיכאל מלכיאלי: לא הייתי מכניס את זה בהוראת שעה, אלא בהצעת חוק קבועה.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שזה דבר מבורך.

אלעזר שטרן: אני חושב שכדאי שהדברים האלה, במיוחד שכרגע הדבר נועד לתכלית של קורונה, לדברים שקשורים לחקירות אפידמיולוגיות, אני חושב שנכון דווקא לקבוע את זה כהוראת שעה, במיוחד שיש פה עניינים של פגיעה בפרטיות, רצוי שהדבר הזה יהיה - - - הדבר הנוסף, התכלית השנייה שיש פה, שוועדת הבחירות רשאית למסור את המידע, זה למשטרת ישראל, לשם חקירה פלילית, על עבירה לפי חוק הבחירות.

אלעזר שטרן: לא כל עבירה, אלא עבירה לפי חוק הבחירות, לשם חקירה של עבירות על טוהר הבחירות.

אסתי ורהפטיג: יש לנו שתי הערות לגבי הסעיף.

אסתי ורהפטיג: אנחנו כמובן מסכימים עם התכלית של הסעיף הזה, רק שני דברים קטנים.

אסתי ורהפטיג: דבר אחד, כתוב שיהיה אפשר למסור מידע שהוא חיוני, ואני חושבת שהתיבה "שהוא חיוני", תיבה שגם לא נזכרת בסעיף המידע הכללי שיש בעניין חקירות אפידמיולוגיות בפקודת בריאות העם, הסמכות היא לדרוש מכל אדם מידע וכן רשימת עובדים או רשימת שוהים שיש בהם כדי לסייע באיתור מקום או זמן שבו שהה חולה.

אסתי ורהפטיג: עצם הדרישה הזאת של מידע שהוא חיוני דווקא היא תיבה שאנחנו מתנגדים לה.

אסתי ורהפטיג: יהיה קשה לבדוק מתי זה חיוני, מתי זה לא חיוני.

אסתי ורהפטיג: "מידע שנדרש לצורך חקירה אפידמיולוגית".

אסתי ורהפטיג: אנחנו מבקשים למחוק את המילים "שהוא חיוני".

אסתי ורהפטיג: דבר נוסף, כתוב "נציג משרד הבריאות", כלומר שמסירת המידע תהיה דווקא לנציג של משרד הבריאות.

אסתי ורהפטיג: החקירות האפידמיולוגיות נעשות או על ידי חוקר אפידמיולוגי שהוא באמת עובד של משרד הבריאות לפי פקודת בריאות העם או בפקודה גם הוסדרה אפשרות להסתייע במסייעים, שזה אותם חיילים, פיקוד העורף ואחרים, שמסייעים בחקירות.

אסתי ורהפטיג: אני מבקשת שיהיה כתוב "לחוקר אפידמיולוגי או למסייע כמשמעותם בסעיף 20ח לפקודת בריאות העם".

מיכאל מלכיאלי: לא רק לנציג משרד הבריאות.

מיכאל מלכיאלי: אם יש חוקר מפיקוד העורף, מישהו שגם מתעסק עם זה, שגם הוא יקבל את זה.

ניצן רוזנברג: אפשר לכתוב שזה יימסר למשרד הבריאות?

אסתי ורהפטיג: אני לא יודעת אם זה נחשב נציג.

ניצן רוזנברג: מבחינתנו אפשר לכתוב שזה יימסר למשרד הבריאות.

ניצן רוזנברג: מקובל?

אסתי ורהפטיג: אני שואלת אתכם - -

מיכאל מלכיאלי: פיקוד העורף זה לא משרד הבריאות.

אסתי ורהפטיג: - - אם יש פרשנות שזה כולל את אותם מסייעים, מבחינתנו זה מקובל.

גאל אזריאל: אולי תבהירו את זה בדברי ההסבר?

דין ליבנה: נציג משרד הבריאות לדעתי זה כולל את החוקרים האפידמיולוגים.

איל זנדברג: נכון.

איל זנדברג: הם לא פועלים מטעם עצמם.

מיכאל מלכיאלי: פיקוד העורף הוא נציג משרד הבריאות?

דין ליבנה: כן, הוא משמש כנציג של משרד הבריאות לחקירה אפידמיולוגית.

אסתי ורהפטיג: הם מסייעים למשרד הבריאות, הם לא מוסמכים כהסמכה של המנכ"ל - - -

ניצן רוזנברג: איפה זה מוסדר?

ניצן רוזנברג: נבהיר את זה בנוסח אם יש צורך.

גאל אזריאל: בתיקון לפקודת בריאות העם.

אסתי ורהפטיג: 20ח לפקודת בריאות העם.

ניצן רוזנברג: ברור שהכוונה היא שגם אותם אנשים יוכלו לקבל את המידע מוועדת הבחירות.

איל זנדברג: סליחה, לא ברור.

איל זנדברג: צריך להיות גורם אחד שמקבל.

איל זנדברג: זה מידע רגיש, שאנחנו לא רוצים שיתבזר למרות הקורונה.

איל זנדברג: משרד הבריאות אחראי בסופו של דבר על בריאות הציבור, הוא נעזר לפי דיני הקורונה בכל מיני גורמים במערכות שונות.

איל זנדברג: זה בסדר.

איל זנדברג: משרד הבריאות, לפי הדינים שלו, צריך להבהיר שיוכל להיעזר באחרים בהקשר הזה לצורך חקירה אפידמיולוגית, אבל לא הייתי יוצר מצב שבו פיקוד העורף, לא משנה באיזה תפקיד שלו, שהם חיילים בצבא, פונים לוועדת הבחירות ומקבלים מידע אודות הצבעה של אנשים.

איל זנדברג: נראה לי שעדיף להיות זהיר, שיהיה מסלול אחד מרוכז, שזה משרד הבריאות, מבלי לגרוע מהיכולת של משרד הבריאות להשתמש באחרים.

ניצן רוזנברג: איזה מידע הם מקבלים היום הנציגים האלה?

אסתי ורהפטיג: אותו מידע.

אסתי ורהפטיג: הם מסייעים בחקירות.

אסתי ורהפטיג: יש הבדל בסמכות הדרישה שלהם, אם אדם רוצה לסרב, הוא יכול לבקש שיעבירו את הדף של החוקר האפידמיולוגי.

אסתי ורהפטיג: מבחינת המידע ורגישות המידע זה אותו מידע, אין הגבלה.

אסתי ורהפטיג: הם מסייעים בחקירות.

ניצן רוזנברג: אולי תסביר שוב מה ההבדל שאתה רואה?

איל זנדברג: אני חושב שלא נכון שייאמר בחוק שהמידע עובר לכל מיני גורמים.

איל זנדברג: המידע עובר למשרד הבריאות לצורך חקירה אפידמיולוגית.

איל זנדברג: למשרד הבריאות, לפי הדינים, יש סמכויות להיעזר באחרים.

גאל אזריאל: אולי גם נתייחס להערה הראשונה של משרד הבריאות, לגבי השאלה של החיוניות של המידע לצורך החקירה האפידמיולוגית.

גאל אזריאל: אכן מדובר במידע אגב הימצאותו של אדם במקום מסוים או אחר, כאשר הוא נדבק ורוצים לדעת מי היה בסביבתו באותן שעות, אבל בכל זאת המידע אודות הצבעה של אנשים הוא מידע הרבה יותר רגיש מאשר מידע לגבי האם היית בקניון או האם היית ברחוב או האם היית במכולת בשעה כזאת או אחרת.

אסתי ורהפטיג: חקירות אפידמיולוגיות לא מוגבלות רק למידע לא רגיש, יש גם מידע על טיפולי פוריות, על דברים מאוד רגישים, שגם בהם צריך למסור את המידע - - -

אסתי ורהפטיג: אני לא יודעת מי יחליט מתי המידע הזה חיוני או לא.

אסתי ורהפטיג: החוקר האפידמיולוגי?

איל זנדברג: כן.

איל זנדברג: משרד הבריאות.

איל זנדברג: בעל הסמכות.

איל זנדברג: אתם תחליטו, אבל אתם תצטרכו להשתכנע שהמידע הוא חיוני.

אסתי ורהפטיג: אבל תמיד לוקחים רק מידע חקירתי - - -

גאל אזריאל: אם אתם מבקשים תמיד מידע רפואי, כנראה שאין בעיה עם הדרישות.

קארין אלהרר: אדוני היושב-ראש, לא שומעים כלום.

מיכאל מלכיאלי: קארין לא שומעת, וזה לא טוב.

מיכאל מלכיאלי: דברו אחד-אחד.

ניצן רוזנברג: הכוונה בפועל הייתה שפשוט תצטרכו לצמצם את היקף המידע שאתם מעבירים.

ניצן רוזנברג: אם היו בחירות של עשר שעות ביום, והיה חולה קורונה בשעה מסוימת, אז תצמצמו את מספר השעות שאתם מבקשים בהן את המידע.

ניצן רוזנברג: זו הכוונה בסעיף זה.

ניצן רוזנברג: זה מה שזה אומר, מידע שהוא חיוני לצורך חקירה אפידמיולוגית.

ניצן רוזנברג: זו הכוונה.

אסתי ורהפטיג: התיבה "חיוני" בדרך כלל מחמירה מאוד - - -

ניצן רוזנברג: אין לך פה מידע מכל מיני סוגים, שאת צריכה לחשוב שאת צריכה לאיזה צרכים.

ניצן רוזנברג: בסך הכול יש לך מידע על שעת הצבעה ושאלה של חיוניות לצורך חקירה אפידמיולוגית.

ניצן רוזנברג: המשמעות אולי היא לצמצם - - -

אסתי ורהפטיג: אפשר להגיד "מידע הדרוש לצורך חקירה אפידמיולוגית".

ניצן רוזנברג: המשמעות שלה היא לצמצם את היקף השעות שאת מבקשת שיעבירו את המידע מי נכח במקום הקלפי.

אסתי ורהפטיג: אין לנו בעיה לכתוב את זה.

אסתי ורהפטיג: אם זו המשמעות של הצמצום, אין לנו התנגדות.

אסתי ורהפטיג: אין לנו כוונה לדרוש יותר מידע ממה שצריך.

אסתי ורהפטיג: אפשר להגיד אולי שהוא דרוש לשם חקירה אפידמיולוגית.

אלעזר שטרן: זו המשמעות.

אלעזר שטרן: מה המשמעות של "חיוני"?

אלעזר שטרן: זו בדיוק המשמעות.

איל זנדברג: אם זה לא דרוש, אז אין סמכות בכלל, לא תדרשו.

קארין אלהרר: אני לא מבינה מה הבעיה.

קארין אלהרר: יש מידע.

קארין אלהרר: משרד הבריאות רוצה אותו לצורך חקירה אפידמיולוגית, מותר לוועדת הבחירות לתת אותו.

קארין אלהרר: נגמר.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו נשארים בנוסח, ואתם תדעו להסתדר ביניכם אחר כך.

מיכאל מלכיאלי: הלאה.

אלעזר שטרן: סעיף 90 מתעסק בקלפיות של חיילים בגלל המורכבות והמיוחדות של ההצבעה בקלפיות של חיילים, סעיף 90 קובע היום שיש אפשרות לקבוע מועדי הצבעה בקלפיות של חיילים, שהם לא רק ביום הבחירות, אלא הם יכולים להיות גם אחורה.

אלעזר שטרן: זאת אומרת, שלושה ימים בסך הכול, כשהיום האחרון שלהם הוא יום הבחירות.

אלעזר שטרן: זאת אומרת, יום הבחירות, יום שלפניו ויום שלפניו.

אלעזר שטרן: זה יכול להתפרס עד שלושה ימים.

אלעזר שטרן: זה הדין הקיים היום.

אלעזר שטרן: בשביל – ואני מציע שאולי דין יסביר יותר טוב ממני – להקל על ועדת הבחירות, בגלל שחלק גדול מהמעטפות הכפולות שוועדת הבחירות סופרת והמבצע שיש להם סביב המעטפות הכפולות, חלק גדול מזה מגיע מהצבא, ומכיוון שבהסדר שאנחנו קובעים פה תהיה כמות גדולה יותר של מעטפות כפולות בגלל הקלפיות של חולים מבודדים ובגלל קלפיות שיהיו בבתי אבות וכו', כמות המעטפות הכפולות תגדל, וכדי לאפשר לוועדת הבחירות לרווח את הקליטה של המעטפות הכפולות, מוצע פה לאפשר להרחיב עוד יותר את זמני ההצבעה, את מועדי ההצבעה, של קלפיות של חיילים.

מיכאל מלכיאלי: כולל ספירה?

אלעזר שטרן: לא.

מיכאל מלכיאלי: מה תעזור לנו הכמות?

אלעזר שטרן: תיכף דין יסביר, אני רק אגיד את הפרטים.

אלעזר שטרן: לפי מה שמוצע פה זה מאפשר – אם היום אפשר למתוח אחורה את ההצבעה של קלפיות של חיילים עד 72 שעות לפני מועד סגירת הקלפיות, זאת אומרת, יום הבחירות ועוד יומיים לפני – יהיה אפשר למתוח את זה שבוע אחורה.

אלעזר שטרן: זאת אומרת, יום הבחירות ועוד שישה ימים לפני.

מיכאל מלכיאלי: זה לא שישה ימי עסקים.

קריאה: כולל שבת.

קארין אלהרר: לא הבנתי.

קארין אלהרר: זו הצבעה מוקדמת של חיילים?

אלעזר שטרן: כן.

אלעזר שטרן: הצבעה מוקדמת.

בועז טופורובסקי: הם יוכלו להצביע שישה ימים לפני יום הבחירות.

קארין אלהרר: אתה יודע מה קורה בשישה הימים האחרונים?

אלעזר שטרן: רק חשוב לציין שככל שרוצים לחרוג מהדין הקיים של השלושה ימים, יומיים אחורה, צריך את ההסכמה של יושב-ראש הוועדה וסגניו.

בועז טופורובסקי: כל קלפי צריכה אישור של יושב-ראש הוועדה?

אלעזר שטרן: לא קלפי.

אלעזר שטרן: קובעים כללים לגבי מועדים של הצבעות בקלפיות של חיילים.

אלעזר שטרן: יכול להיות שקלפי מסוימת בבסיס מסוים לא תוצב שישה ימים לפני, אבל עם הקביעה של מועדי ההצבעה, של האפשרות – יכול להיות שהם יראו לאור ההערכות שלהם – שוב, דין יסביר יותר טוב ממני – שצריכים חמישה ימים, אז תהיה אפשרות שקלפיות של חיילים ייפרסו על פני חמישה ימים.

אלעזר שטרן: זאת אומרת, זה משהו שמאפשר להם למתוח אחורה את ההצבעה של החיילים, כאשר אם חורגים מעבר למה שהדין היום, צריך את ההחלטה של היושב-ראש והסכמה של - - -

דין ליבנה: של סגניו.

מיכאל מלכיאלי: אם היום חיילים יכלו להצביע בראשון, שני, שלישי - - -

בועז טופורובסקי: זו מדינת ישראל, זה לא במזרח-התיכון, שמישהו צריך להגיע לקלפי מעירק.

איל זנדברג: "הצבעת ששת הימים" זה יהיה.

איל זנדברג: ..

מיכאל מלכיאלי: אם היום חיילים יכלו להצביע בראשון, שני, שלישי, יהיה מותר גם מחמישי.

מיכאל מלכיאלי: אין כוונה לפתוח את זה, כמו בפיקוח נפש, גם בשישי שבת.

מיכאל מלכיאלי: נכון?

דין ליבנה: חלילה.

דין ליבנה: לא תהיה שום הצבעה בשבת.

אורלי עדס: היום ההצבעה מתחילה בצבא במוצאי שבת.

מיכאל מלכיאלי: עכשיו זה גם מחמישי - - -

אורלי עדס: אני אחדד ברשותכם מה המטרה של הסעיף הזה.

אורלי עדס: כמו שאתם מבינים בבחירות בכלל מרכיב האי-ודאות הוא מאוד מאוד גדול.

אורלי עדס: הוא בא לידי ביטוי כמעט בכל הפרמטרים שמעורבים בבחירות, אבל בבחירות בצל קורונה מרכיב אי-הוודאות הוא הרבה יותר גדול.

אורלי עדס: נכון להיום ודאי שאין לנו יכולת לדעת כמה חולים יהיו, כמה מבודדים.

אורלי עדס: אנחנו עוקבים אחרי המספרים, הם משתנים מהרגע להרגע, מיום ליום, המספרים צומחים וקופצים כלפי מעלה, וכל היערכות שנעשה עשויה להשתנות לקראת יום הבחירות.

אורלי עדס: למעשה המטרה של הסעיף הזה היא שוב, לאפשר לנו מרחב גמישות, היה ויהיה צורך.

אורלי עדס: זה לא אומר שאנחנו נשתמש בכל האמצעים שאנחנו מפרטים כאן בהצעת החוק ומבקשים לתת לנו אפשרות להשתמש בהם, זה פשוט לתת לנו את מרחב הגמישות לעשות בהם שימוש, היה ונזדקק להם, בגלל גידול בחולים וכו'.

מיכאל מלכיאלי: כוונתך להוסיף את יום חמישי?

מיכאל מלכיאלי: נכון?

אורלי עדס: אולי.

אורלי עדס: אני נותנת את זה כרעיון שהוא ייבחן, היה ויהיה צורך.

אורלי עדס: יכול להיות שאם נצפה שיהיו הרבה מעטפות כפולות, ייתכן ותחליט נשיאות הוועדה, השופט יחד עם סגניו, לקיים יום בחירות מוקדם יותר, שבוע לפני, נניח ביום שלישי, בשבוע שלפני, ברוב מחנות צה"ל, ואז להתחיל הצבעה נוספת במוצאי שבת, כפי שמקובל כיום.

אורלי עדס: מה שזה יאפשר לנו שעיקר ההצבעה בצה"ל תתבצע בשבוע שלפני, אז אנחנו נוכל לקיים את כל הבדיקות המקדימות.

אורלי עדס: לפני שסופרים בפועל ופותחים את המעטפות הללו שמגיעות מהצבעות במעטפות כפולות יש הליך מאוד מאוד מורכב של בדיקת המעטפות הללו, של הקלדה של הנתונים וכו', וזה לוקח הרבה זמן.

אורלי עדס: מי שמכיר את הליך ספירת הקולות בכנסת זה הליך מאוד המוני, שכפי הנראה לא יוכל להתבצע במתכונת הזאת בפעם הזאת, ולכן אחד הפתרונות שאנחנו מבקשים הוא, לנסות לבצע חלק מהתהליכים קודם לכן.

אורלי עדס: זה יאפשר לנו לבצע חלק מהתהליך קודם, ולבצע רק את הספירה בסוף.

אורלי עדס: שוב, זה לא אומר שנעשה את זה, זה נותן לנו את האופציה לשקול את האפשרות הזאת.

שלמה קרעי: זה לא רק את הספירה, גם את ההצלבה - - - תוכלי לעשות רק אחרי יום הבחירות.

דין ליבנה: נכון, אבל היא תוכל להקליד.

אורלי עדס: נכון, אבל יש דברים מקדימים שעושים קודם לכן.

שלמה קרעי: בכל מקרה, אני רוצה שיהיה כתוב כאן, אורלי, כמו שדיברנו מזמן, שיהיה כתוב "באישור יושב-ראש הוועדה המרכזית וסגניו פה אחד".

אורלי עדס: כתוב "בהסכמת יושב-ראש הוועדה המרכזית וסגניו".

שלמה קרעי: זה אומר פה אחד?

שלמה קרעי: המשמעות היא פה אחד?

דין ליבנה: המשמעות היא פה אחד.

דין ליבנה: וככל שאתה אומר שזה לא ברור - - -

מיכאל מלכיאלי: בהלכה יודעים שרובו ככולו.

מיכאל מלכיאלי: שואל שלמה, האם אין פה רובו ככולו?

שלמה קרעי: אם זה לא ברור, נוסיף.

דין ליבנה: בהסכמה של היו"ר וכל אחד מסגניו.

דין ליבנה: לא הצבעה של רוב מיעוט.

דין ליבנה: פה אחד, זו הכוונה.

אלעזר שטרן: לדעתי הנוסח הנוכחי אומר את זה.

שלמה קרעי: בסדר.

שלמה קרעי: מקובל.

שלמה קרעי: זה נרשם לפרוטוקול.

אורלי עדס: אין פה מקום לפרשנות.

דין ליבנה: גם אומר את זה וגם זאת תהיה פרשנותנו.

מיכאל מלכיאלי: בסעיף 5, בנושא של כתיבת שעת הצבעה, להפוך את זה להוראה קבועה ולא להוראת שעה, זה נושא שצריך לתת עליו את הדעת.

מיכאל מלכיאלי: יש בקשות מכמה חברים.

אלעזר שטרן: בגלל שזה משהו חדשני, וגם יש בו אלמנט של פגיעה בפרטיות, והוא נעשה כרגע בגלל הסיפור של החקירות האפידמיולוגיות, אני מציע שהוועדה תשקול להשאיר את זה כהוראת שעה.

קארין אלהרר: מה הוא רוצה להפוך לקבוע?

מיכאל מלכיאלי: את הנושא של כתיבת שעת ההצבעה.

שלמה קרעי: רישום שעת ההצבעה במעטפות כפולות.

קארין אלהרר: תגידו, התחרפנתם?

אלעזר שטרן: אנחנו עושים את זה הרבה פעמים – נגיע בסוף ונראה את הנושא של הצבעת שוטרים – עשינו את זה בפעם הקודמת כהוראת שעה, רואים איך זה עובד, ואז הופכים את זה להוראת קבע.

אלעזר שטרן: במיוחד שהדבר הזה נועד כרגע בעיקר לחקירות האפידמיולוגיות.

אלעזר שטרן: אני חושב שנכון יותר שזה יישאר כהוראת שעה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, אין לי בעיה אם הוראת שעה או הוראת קבע, אם זה הוראת שעה שאפשר בהמשך להפוך להוראת קבע זה גם בסדר, אלא אם כן, אתה, אדוני היושב-ראש, תתעקש.

מיכאל מלכיאלי: אני לא מתעקש על כלום.

קארין אלהרר: מה המטרה להפוך את זה להוראת קבע כשאין קורונה?

שלמה קרעי: ברגע שמגלים שיש הצבעה כפולה, שאדם הצביע גם בקלפי שבה הוא נמצא וגם בקלפי של המעטפות הכפולות, אפשר לבצע את הבדיקה.

שלמה קרעי: לא אנחנו עושים את זה, לא הפוליטיקאים.

קארין אלהרר: אתה יכול לפתור את זה בספירת הקולות.

מיכאל מלכיאלי: על פי השעה אתה יכול לדעת מתי הוא הצביע ואיפה הוא הצביע במקום אחר.

מיכאל מלכיאלי: רק על פי השעה.

קארין אלהרר: אתה לא סופר פעמיים אותו קול.

קארין אלהרר: נכון?

אלעזר שטרן: מכיוון שעכשיו יש לך שתי מטרות - - -

מיכאל מלכיאלי: גם קורונה וגם משטרה.

אלעזר שטרן: נכון.

אלעזר שטרן: והמטרה של הקורונה כרגע היא חד-פעמית.

מיכאל מלכיאלי: נקווה.

אלעזר שטרן: מקווים שזה חד-פעמי לעכשיו.

אלעזר שטרן: לכן אנחנו מציעים שזה יהיה כרגע כהוראת שעה, ואפשר לבחון איך זה עובד.

מיכאל מלכיאלי: קארין, את לא רוצה כתיבה של שעה?

קארין אלהרר: לא.

קארין אלהרר: עוד דקה תסמנו אנשים.

מיכאל מלכיאלי: זה דרמה, קארין.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו פה רוצים את השעה ואתם פחות?

קארין אלהרר: עם כל הכבוד, יש כלל שאולי אתם נוטים לשכוח.

קארין אלהרר: הבחירות אמורות להיות חשאיות.

קארין אלהרר: אתם לא אמורים לסמן אנשים שבוחרים.

מיכאל מלכיאלי: בטח שכן.

קארין אלהרר: כשעושים את זה לטובת הקורונה, יש לזה היגיון.

קארין אלהרר: כשאין קורונה, אין היגיון.

שלמה קרעי: קארין, הם מסומנים בטופס 1,000.

מיכאל מלכיאלי: בטח שהם מסומנים.

מיכאל מלכיאלי: כל מי שנכנס, מסמנים אותו.

קארין אלהרר: למה חשובה לך השעה?

מיכאל מלכיאלי: מאותה הסיבה שכתוב פה, פה כתוב גם קורונה וגם לצורך טוהר הבחירות.

קארין אלהרר: אדוני היושב-ראש, בקורונה אני מבינה את השעה.

קארין אלהרר: לצורך החקירה האפידמיולוגית אתה רוצה לדעת מי היה בחדר.

קארין אלהרר: כשאין קורונה, מספיק שהוא רשום בספר הבוחרים.

קארין אלהרר: למה צריך לדעת באיזה שעה הוא הצביע?

קארין אלהרר: מה זה חשוב לך?

שלמה קרעי: דין, אנחנו מציינים את השעה ליד כל מצביע?

שלמה קרעי: ליד כל מצביע, לא רק אלה שמצביעים במעטפות כפולות.

דין ליבנה: ליד כל מצביע.

שלמה קרעי: במעטפה הכפולה גם מופיעה על המעטפה הכפולה שעת ההצבעה.

קארין אלהרר: הזיה.

דין ליבנה: זה במקום אחר, ולא צריך את זה בחוק.

מיכאל מלכיאלי: הלאה, ממשיכים.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, רציתי להעלות נושא בגלל כל הסיפור של המעטפות הכפולות ושל ריבוי המעטפות שאולי יהיו בגלל הקורונה.

שלמה קרעי: הנושא הזה עלה בנשיאות בזמנו.

שלמה קרעי: אני רוצה להעלות, אני עדיין לא מבקש להכניס, אפשר עוד לדון בזה, אבל להגביל כהוראת שעה.

שלמה קרעי: הרי אנחנו יודעים שהרבה משתמשים בניגוד לחוק אגב בקלפיות הנגישות ומצהירים שהם מוגבלים בניידות מבחינה פיזית, למרות שהם לא מוגבלים בניידות.

שלמה קרעי: האם אנחנו רוצים בגלל תוספת של עשרות או מאות אלפי מעטפות כפולות שיהיו בפעם הזאת בגלל הקורונה, להגביל את הקלפיות הנגישות שיהיו מוגבלות לאיזה אסמכתה?

מיכאל מלכיאלי: מה קארין אומרת?

קארין אלהרר: מה הסיבה?

קארין אלהרר: קרעי, מה אתה אומר לבן אדם שנוצרה לו מוגבלות אתמול בערב?

קארין אלהרר: שבר את הרגל, אושפז – כל הדברים האלה.

קארין אלהרר: איזה מענה אתה נותן לו?

שלמה קרעי: אם זו נכות פיזית שנראית לעין, אפשר.

קארין אלהרר: אם היא לא נראית לעין?

שלמה קרעי: איך נוצרה אתמול נכות שלא נראית לעין?

קארין אלהרר: אתמול התאשפזתי בבית חולים עם דופק גבוה, אני לא יכולה עכשיו לעשות נסיעה ארוכה.

קארין אלהרר: מה אתה עושה עם זה?

שלמה קרעי: זאת שאלה.

שלמה קרעי: הוא יביא אישור רפואי.

קארין אלהרר: שאלה, שתהיה לנו גם תשובה.

שלמה קרעי: שיביא אישור רפואי.

שלמה קרעי: את יודעת שמשתמשים בכלי הזה של ההצהרה של מוגבלות פיזית בניגוד לחוק?

קארין אלהרר: קרעי, יקירי, השתמשו בזה גם מצביעיך, השתמשו בזה גם מצביעים אחרים.

קארין אלהרר: אני אומרת לך - - -

מיכאל מלכיאלי: שלמה הוא גוף מקצועי פה.

מיכאל מלכיאלי: הוא לא דואג עכשיו לליכוד.

קארין אלהרר: חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלויות קובע במפורש שאתה לא יכול לשאול בן אדם לעניין המוגבלות שלו - -

שלמה קרעי: ודאי שכן, כשאת מגיעה לקלפי - - -

קארין אלהרר: - - אתה פוגע פה ביכולת של אדם לשמור על האנונימיות שלו במוגבלות.

שלמה קרעי: כשאת מגיעה לקופה מהירה בסופר, לא דורשים לקופה של מוגבלות תעודה?

קארין אלהרר: לא הייתי בסופר מאז שהתחילה הקורונה.

שלמה קרעי: אני אומר לך שכן דורשים.

קארין אלהרר: ממני לא מבקשים.

אורלי עדס: אם אפשר, חברת הכנסת אלהרר, אני חושבת שאני מסכימה איתך בהיבט העקרוני, וזו סוגיה מורכבת, אבל בהקשר הזה השאלה האם במקרה של הבחירות בצל קורונה, לאור עומס המעטפות הכפולות שצפויות להיות, ששוב אנחנו לא יודעים מה המספר, היו בפעם הקודמת קרוב ל-320,000, והמגבלה של היכולת לקיים את המבצע הזה, כשפרק הזמן אגב הוא ממש מצומצם, ואנחנו מגיעים לקראת ערב פסח.

אורלי עדס: אין לנו מושג כרגע איך נעשה את זה.

אורלי עדס: חקיקה שכזאת כהוראת שעה לפעם הזאת בלבד, בגלל הצורך לצמצם את המעטפות הכפולות באמת למקרים שנדרשים, לא - - - את הפעולה ויאפשר את סיום המבצע.

אורלי עדס: אני מקווה שזה אחד הדברים שיקלו על סיום המבצע בזמן.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו ממשיכים.

בועז טופורובסקי: אורלי, אני מעריך מאוד את הצורך, אבל לא יכול להיות שזה יפגע ביכולת של אנשים להצביע.

קארין אלהרר: אני מאוד מבינה את הצורך - -

בועז טופורובסקי: זה שעדיין אנשים מצביעים רק ליד איפה שהם גרים בתעודת זהות, זאת הבעיה.

קארין אלהרר: - - לעמוד במשימה הזאת.

קארין אלהרר: מצד שני – אתם יודעים, מי שתמיד הכי נפגע זה ציבור האנשים עם מוגבלויות.

מיכאל מלכיאלי: קארין, זאת הייתה הצעה של שלמה, לא נדון על זה עכשיו.

קארין אלהרר: אי-אפשר לפגוע בו גם בעניין הכול כך קריטי הזה, בבחירות.

מיכאל מלכיאלי: קארין, הדיון עכשיו הוא לא על זה.

מיכאל מלכיאלי: שלמה העלה מחשבה לקיים על זה דיון.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו ממשיכים.

קארין אלהרר: מה הדיון?

מיכאל מלכיאלי: שלמה העלה את הנושא - - -

שלמה קרעי: העליתי את זה כהצעה.

מיכאל מלכיאלי: כהצעה.

מיכאל מלכיאלי: נחשוב על זה.

מיכאל מלכיאלי: הלאה.

קארין אלהרר: לא הבנתי מתי אתה רוצה לעשות את כל החשיבה.

בועז טופורובסקי: קרעי כל הזמן יוצא כדי להבין שאין בחירות.

קארין אלהרר: הבנתי שאין בחירות, הן יהיו במאי.

מיכאל מלכיאלי: שלמה מדי פעם יוצא מכאן לגורמים אחרים, מביא מידע, חוזר לפה.

בועז טופורובסקי: אם היו בחירות את לא חושבת שהיו יותר נציגים מיותר מפלגות כאן מסביב לשולחן?

קארין אלהרר: ברור לי שאין בחירות עכשיו.

קארין אלהרר: הן יהיו במאי, צריך להיערך.

מיכאל מלכיאלי: הלאה.

אלעזר שטרן: יש פה פסקה שוועדת הבחירות הציעה, ויושב-ראש ועדת החוקה ביקש שלא להעלות, לעניין קלפיות של דיפלומטים.

אלעזר שטרן: אתם רוצים להעלות את זה?

מיכאל מלכיאלי: אין צורך.

מיכאל מלכיאלי: הלאה.

אלעזר שטרן: סעיף 116 יז1 לחוק העיקרי קובע הוראות לעניין הצבעה של אנשים השוהים במוסד למוגבלים בניידות.

אלעזר שטרן: מוצע פה לבטל את הסעיף הזה ובמקומו לקבוע הסדר מקיף יותר, רחב יותר, שיתייחס להצבעה בבתי אבות, בבתי דיור מוגן ובמוסדות לאנשים המוגבלים בניידות.

אלעזר שטרן: מכיוון שהנושא הזה הוא נושא רחב, הוא נושא מורכב, שדורש מחשבה, ההצעה כרגע היא לקבוע את זה כהוראת שעה, כי הטעם, כרגע לפחות – הטעם המרכזי לקבוע את זה, ושוב חברת הכנסת אלהרר העלתה את זה קודם, זה דבר שאפשר לדון עליו, אבל כרגע התכלית של ההסדר הזה היא למנוע מצב שבו אוכלוסיות ברמת סיכון גבוהה יותר, שזה אנשים מבוגרים בדרך כלל – למנוע מצב שבו אנשים ייכנסו לתוך הדיור המוגן, ייכנסו, ייצאו, תהיה חשיפה גדולה יותר של הדיירים שם, ולכן מוצע כרגע ליצור הסדר ייחודי ולקבוע אותו כהוראת שעה.

אלעזר שטרן: אני אקרא את ההסדר ואסביר.

אלעזר שטרן: חשוב כמובן לציין שאנחנו יוצרים פה הגדרה אחת מתכללת של בית אבות לשלושת סוגי המוסדות האלה מטעמי נוחות.

אלעזר שטרן: ברור שהחלופה השלישית היא לא בהכרח אנשים זקנים שהם בבית אבות, זה פשוט איזה קיצור להקל במקום בכל פעם לומר את אותם דבר.

דין ליבנה: נציין שפסקה (3) זה החוק הקיים.

דין ליבנה: אנחנו מוסיפים את (1) ו-(2).

דין ליבנה: (3) כבר קיים.

אוסאמה סעדי: מה עם המספר 50?

אוסאמה סעדי: למה 50?

דין ליבנה: כי לא נקים קלפי למספר קטן מזה.

אורלי עדס: לא רק בגלל הקמת הקלפי והמורכבות של זה או העלויות, גם מדובר בסוג של חשאיות הצבעה.

אורלי עדס: כשזה פחות מ-50 בוחרים זה יותר בעייתי וזה יותר מזהה את ההצבעה באותו מוסד.

אורלי עדס: צריך לתת על זה את הדעת.

אוסאמה סעדי: מה המספר בבתי אבות בדרך כלל?

מיכאל מלכיאלי: מה המספר פחות או יותר של בתי אבות?

אוסאמה סעדי: מה המספר הממוצע?

מיכאל מלכיאלי: בכמה בתי אבות יש פחות מ-50 דיירים?

מיכאל מלכיאלי: שואל אוסאמה סעדי.

אורלי עדס: קיבלנו איזה רשימה ממשרד הבריאות, שלפיה אנחנו עובדים, שכוללת בערך 350 בתי אבות, למיטב זכרוני.

קארין אלהרר: שהם פחות מ-50?

מיכאל מלכיאלי: מי שיודע לענות על השאלה הזאת זה שלומי בר לב.

אורלי עדס: אני לא זוכרת לומר כמה כאלה יש.

אורלי עדס: לא ראיתי הרבה כאלה.

אורלי עדס: הרוב יותר גדולים, אבל אני לא מתחייבת.

אורלי עדס: אולי יש הרבה יותר בתי אבות, ואולי קיבלנו רשימה לא מדויקת, ואנחנו גם בודקים את זה.

מיכאל מלכיאלי: שלומי בר לב, נמצא איתנו?

קארין אלהרר: אפשר לשאול גם את משרד העבודה והרווחה וגם את משרד הבריאות.

מיכאל מלכיאלי: שלומי בר לב ממונה תחום הדיור הממוגן במשרד הרווחה.

מיכאל מלכיאלי: שאל פה חבר הכנסת אוסאמה סעדי כמה בתי אבות יש בארץ עם פחות מ-50 דיירים?

שלומי בר לב: ראשית, שלום לכולם, אני רוצה בכל זאת לחדד את הצורך, שלנו לפחות, להבחין בין בתי אבות לדיור מוגן.

שלומי בר לב: זה שתי אוכלוסיות שונות לחלוטין.

שלומי בר לב: בסך הכול יש כ-200 מסגרות, של בתי אבות יש כ-110 ודיור מוגן כ-95 בתי דיור מוגן.

שלומי בר לב: סך הכול דיירים, כ-20,000 דיירים בשתי הקטגוריות.

שלומי בר לב: הקולגה שלי איננה כרגע איתנו מטעמים אישיים, ולכן אני אנסה להגיד במילה אחת שדיור מוגן לפחות, אני יכול למנות בין חמישה לעשרה, אולי חמישה, מקסימום עשרה שיש בהם 40 דיירים.

שלומי בר לב: בדרך כלל אנחנו מדברים על מספר של 80 דיירים וצפונה.

אורלי עדס: אתה מדבר על מוסדות רק של משרד הרווחה או גם של משרד - - -

שלומי בר לב: אני מייצג את מינהל אזרחים ותיקים, משרד העבודה והרווחה.

אוסאמה סעדי: אם המינימום הוא 40, למה לא לעשות את זה - - -

שלומי בר לב: אני מרשה לעצמי כרגע לייצג גם את חני, שהיא על בתי אבות, שם יש כ-110 מסגרות, ואצלי יש 95 מסגרות של דיור מוגן, דיירים פרטיים לחלוטין.

מיכאל מלכיאלי: שואל חבר הכנסת אוסאמה, אם אתה אומר שיש עשרה עם 40 – בכמה בתי אבות יש פחות מ-40?

שלומי בר לב: אני יכול לייצג רק את הדיור מוגן, שיש בו בין חמישה בתים לעשרה בתים שיש בהם כ-50 אנשים ומטה.

שלומי בר לב: כל השאר זה ברמה של 80 וצפונה.

קארין אלהרר: זה בדיור המוגן.

שלומי בר לב: זה דיור מוגן.

מיכאל מלכיאלי: מה עם בתי אבות?

שלומי בר לב: אני לא יודע לענות על בתי אבות, משום שאני לא אחראי על תחום בתי אבות.

קארין אלהרר: אתה יכול להשיג לנו את הנתונים?

שלומי בר לב: בוודאי.

שלומי בר לב: אין בעיה.

אורלי עדס: אני רק אציין שהמספר 50 נקבע בהתאמה לבחירות בבתי חולים.

אורלי עדס: היום בקלפיות בבתי חולים ניתן להצביע בבתי חולים שבהם יש 50 מאושפזים ומעלה.

מיכאל מלכיאלי: בכמה בתי חולים יש פחות מ-50 מאושפזים?

אורלי עדס: מעט.

אורלי עדס: מחלקות עם פחות מ-50 מאושפזים, לדעתי לא הרבה.

אורלי עדס: שוב, אני לא רוצה לומר מספרים, כי אין לי.

אורלי עדס: אבל זה החוק הקיים, שמצביעים במחלקות שיש שם 50 ומעלה.

מיכאל מלכיאלי: שלומי, תנסה להביא תשובה לחבר הכנסת אוסאמה סעדי כמה בתי אבות יש עם המספרים האלה.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו נמשיך ונחזור.

קארין אלהרר: אני רוצה לשאול את משרד הבריאות, בכמה בתי אבות יש פחות מ-50?

אוסאמה סעדי: למה עכשיו מכניסים את בתי האבות?

אוסאמה סעדי: בגלל הסיכון המוגבר במקומות האלה, ואני חושב שכולנו רוצים לאפשר להם להצביע.

אוסאמה סעדי: ולכן אם זה בין 50 ל-40, אני חושב שצריך להוריד גם ל-40 ולעשות גם בבתי האבות האלה.

מיכאל מלכיאלי: אתה עושה מעשה אברהם אבינו.

מיכאל מלכיאלי: כתוב שהקדוש ברוך הוא אמר לאברהם להחריב את סדום.

מיכאל מלכיאלי: הוא אומר לו: אם יש 50 צדיקים, אני לא אחריב את סדום.

מיכאל מלכיאלי: הוא אומר לו: אין.

מיכאל מלכיאלי: הוא אמר: אם יש 45?

מיכאל מלכיאלי: אם יש 40?

מיכאל מלכיאלי: אתה עושה מעשה טוב, אנחנו איתך בעניין הזה.

אוסאמה סעדי: קלעתי לדעת גדולים מבלי לדעת.

מיכאל מלכיאלי: "הסכם אברהם".

אוסאמה סעדי: אני עם אברהם אבינו, אבל נגד "הסכם אברהם".

עופר כסיף: בגלל זה אמרו על אברהם שהוא צדיק, ועל נוח רק שהוא צדיק בדורו.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו ממשיכים.

מיכאל מלכיאלי: שלומי בר לב, תביא לנו את הנתונים.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, אני לא חושב שלוועדת הבחירות יש התנגדות לזה.

שלמה קרעי: זה בסך הכול עניין תקציבי.

שלמה קרעי: כל עוד אנחנו נגבה אותם תקציבית - - -

מיכאל מלכיאלי: שלומי בר לב יביא את המספרים, וחבר הכנסת אוסאמה סעדי יראה אם זה מיישב את דעתו.

קארין אלהרר: לגבי המוסדות לאנשים עם מוגבלויות, שהם גם מוגדרים כבית אבות בסעיף 116יז, אני רוצה לדעת מנתוני משרד העבודה כמה כאלה יש עם פחות מ-50.

מיכאל מלכיאלי: קארין, שאלנו ונקבל תשובה עוד מעט.

קארין אלהרר: הוא אחראי על מבוגרים, הוא לא אחראי על אנשים מוגבלות.

מיכאל מלכיאלי: לגבי בתי אבות הוא אומר שהיא לא הייתה יכולה להגיע היום לדיון.

מיכאל מלכיאלי: הוא מכיר אותה - - -

רון אשכנזי: אני ממשרד הרווחה, אני רוצה לענות לחברת הכנסת אלהרר.

רון אשכנזי: אומנם אין לי את הנתונים, אבל אני יודע שהועברה טבלה עם נתונים לוועדה של כל המסגרות לאנשים עם מוגבלות שיש במשרד.

רון אשכנזי: היא הועברה אליי קודם, לא הספקתי לראות, אבל יש שם נתונים.

רון אשכנזי: אני לא יודע אם היא מחולקת לפי סוגי המוגבלויות, כי יש אצלנו כידוע אנשים עם מוגבלות שאין אפשרות בכלל להציב שם קלפיות, לא בגלל גודל המסגרת, אלא בגלל - - -

קארין אלהרר: בגלל סוג המוגבלות.

רון אשכנזי: הכוונה לאוכלוסיות של אנשים עם מוגבלות פיזית ולא עם מוגבלות - - -.

רון אשכנזי: הנתונים לדעתי כן הועברו לוועדה.

רון אשכנזי: אני אוכל לבדוק בהמשך.

קארין אלהרר: אני אשמח אם תוכל לבדוק ולהעביר לנו.

רון אשכנזי: העברנו ביום חמישי הערות לייעוץ המשפטי לוועדה, בעיקר לגבי הגדרות, עצם ההגדרה של בית אבות היא כוללנית, שכוללת בתוכה גם בתי דיור מוגן וגם את המסגרות לאנשים עם מוגבלות.

רון אשכנזי: כמובן אנחנו חושבים שצריך לחשוב על הגדרה קצת אחרת.

רון אשכנזי: מעבר לכך, אנחנו רוצים שכולם יבינו את המשמעויות שנובעות מהצבה של קלפי במצב כיום בבתי אבות ובמסגרות.

רון אשכנזי: צריך להביא בחשבון שהצבה של קלפי מאפשרת לאנשים מחוץ למסגרת להיכנס לתוך המסגרת.

רון אשכנזי: כיום גם במסגרות של אנשים עם מוגבלות וגם במסגרות של אזרחים ותיקים יש איסור על כניסה של אנשים מבחוץ, יש מפגשים עם משפחות במתחמים ייעודיים, בתוך המסגרות, ולכן גם הקלפי תצטרך להיות בהצבה תואמת.

רון אשכנזי: ראינו שאפשרתם בהצעה גם לפקחים ולשוטרים שמוצבים לצורך הבחירות באזור לבוא ולהצביע, גם על כך צריך לתת את הדעת, לראות את המשמעויות של זה.

רון אשכנזי: אומנם אני לא גורם רפואי, אבל אני מייצג את המשרד בהקשר הזה, וצריך להבין שיש לכך השלכות, וצריך לחשוב איך לעשות - - -

מיכאל מלכיאלי: תנסה להעביר מידע של מספרים יותר ברורים.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, הוא אמר על העניין הסמנטי, שלקרוא למוסד של אנשים מוגבלים בניידות בית אבות זה לא מתאים.

שלמה קרעי: אפשר אולי להחליף.

רון אשכנזי: אפשר לקרוא לזה מסגרת.

רון אשכנזי: הסמנטיקה לכאורה היא לא חשובה, אבל היא כן חשובה, בכל זאת אנחנו מדברים על חקיקה ראשית.

מיכאל מלכיאלי: אתה תנסה להביא לנו מידע על השאלה של חבר הכנסת אוסאמה סעדי על המספרים, גם משרד הרווחה שיביא, ואנחנו נבדוק אחרי זה בהתאמה אל מול בתי חולים.

אורלי עדס: התחלנו בעבודת מטה בעניין הזה.

אורלי עדס: יש לנו נציגים שמסיירים בכל בתי האבות.

אורלי עדס: כבר פניתי לכל מנהלי בתי האבות כדי שיעבירו לנו פרטים.

אורלי עדס: לצערי לא היה שיתוף פעולה מלא.

אורלי עדס: קיבלנו מחלקם.

אורלי עדס: במקביל, שלחנו צוות מטעמנו לכל בתי האבות והדיור המוגן במגמה למצוא נציג בבית האבות שמולו הם יעבדו.

אורלי עדס: מולו ייקבע המיקום של הקלפי בבית האבות או במוסד עצמו, גם בהתאם לצרכים של הדיירים, גם לתנאי הנגישות, וגם כמובן כדי שזה יהיה במקום שיחשוף כמה שפחות אנשים אליו.

אורלי עדס: לעניין הדברים שנאמרו כאן לגבי מספר האנשים שייכנסו.

אורלי עדס: אנחנו מודעים לזה, אנחנו מתכוונים קודם כול למגן את כל חברי ועדת הקלפי, מכף רגל ועד ראש, בכל מה שיידרש, לפי התייעצות עם משרד הבריאות.

אורלי עדס: אנחנו נתייעץ איתם מה דרוש.

אורלי עדס: הם גם הראו לנו משקפי מגן, סרבלים, כל מה שצריך.

אורלי עדס: זו אוכלוסייה שכמובן כולנו מבינים - - -

שלומי בר לב: סליחה שאני קוטע אותך.

שלומי בר לב: הבעיה שלנו לא עם הוועדה, אלא עם האנשים שיעמדו בתור להצביע.

אורלי עדס: לגבי מקום ההמתנה, זה בתיאום עם הנציג במוסד.

אורלי עדס: ביקשנו שהמקום שבו יהיה חדר ועדת הקלפי יהיה לצד מקום מספיק מרווח, שיאפשר המתנה מרווחת של האנשים.

אורלי עדס: אגב, אם זה מוסד מסודר, אני חושבת שגם תהיה דרך שהנציג יוציא אותם בקבוצות, איזה סדר מראש, וינחו את הדיירים - - -

מיכאל מלכיאלי: אם כולם יתחסנו עד אז, כמו שחבר הכנסת קרעי מעלה פה, לכאורה ההיערכות צריכה להיות שונה.

מיכאל מלכיאלי: אם בתי האבות מתחסנים מראש.

אסתי ורהפטיג: אני מציעה שפרופ' גרוטו יענה על השאלה.

אסתי ורהפטיג: יש הרבה חוסר ודאות עם המוטציות - - -

אורלי עדס: אנחנו עדיין לא באמת יודעים - - -

קארין אלהרר: גם בלי קשר לקורונה זה הדבר הנכון לעשות.

מיכאל מלכיאלי: נכון.

מיכאל מלכיאלי: כמו שדיברנו.

אורלי עדס: לעניין האנשים שיצביעו בקלפי הזאת, לא יצביעו שם כל השוטרים והמפקחים מהאזור, רק המפקח, השוטר והצוות של אותה קלפי.

אורלי עדס: לא יבואו אנשים מבחוץ.

אורלי עדס: זה רק לצורך אותה קלפי.

שלומי בר לב: אני מבקש להתייחס למספרים שביקשתם לדעת.

שלומי בר לב: יש לנו "נתוני אמת", מה שנקרא - -

אוסאמה סעדי: לא מדגם.

אוסאמה סעדי: ..

שלומי בר לב: - - ב-17 בתי דיור מוגן יש פחות מ-50, ובכ-50 בתי אבות יש פחות מ-50.

מיכאל מלכיאלי: בכמה יש פחות מ-40?

קארין אלהרר: 50 מתוך כמה?

שלומי בר לב: ב-50 מתוך 110 בתי אבות.

מיכאל מלכיאלי: ב-50% מבתי האבות זה פחות מ-50.

מיכאל מלכיאלי: צריך מחשבה נוספת.

שלומי בר לב: אני רק יודע כרגע להגיד שאותם פחות מ-50 צריכים לממש את זכותם כמובן להצביע.

אוסאמה סעדי: מה זה פחות מ-50? 10, 5, 20, 40.

אוסאמה סעדי: כמה?

קארין אלהרר: השאלה אם זה 10 או 40.

שלומי בר לב: אינני יודע.

שלומי בר לב: אם אתה רוצה גם את זה, נעשה פילוח של זה עד הסוף.

מיכאל מלכיאלי: כן.

מיכאל מלכיאלי: תביא לנו.

מיכאל מלכיאלי: זה חשוב לנו.

שלומי בר לב: עוד הערה או הצעה לגב' אורלי עדס.

שלומי בר לב: תשתמשי בנו, אנחנו בקשר מצוין עם בתי האבות ודיור מוגן, ותקבלי את הנתונים די מהר ונתוני אמת.

עופר כסיף: בבתי האבות שאתם סופרים, אני מניח שאתם לא סופרים, אבל אני שואל ליתר ביטחון, לפחות אני מכיר סיפור של בית אבות אחד או שניים שפונו לחלוטין מהדיירים שלהם כדי לשכן שם חולי קורונה, למשל בית אבות מלבן בראשון לציון.

עופר כסיף: הוצאתם אותם מהרשימה?

קארין אלהרר: הם לא פונו בסוף, עופר.

עופר כסיף: מלבן פונה.

קארין אלהרר: מלבן לא פונה.

עופר כסיף: לפי מה שנאמר לי הוא פונה מהקשישים שהיו שם לטובת חולי קורונה.

עופר כסיף: כמה חולי קורונה בסוף שוכנו שם, אני לא יודע.

קארין אלהרר: הם רצו שיקרה ובית משפט עצר את זה.

עופר כסיף: עד כמה שאני יודע דווקא בית משפט לא עצר את זה.

עופר כסיף: אבל אם את אומרת - - -

שלומי בר לב: בכל מקרה יש לחדד בין בתי אבות, דיור מוגן, דיון מוגן לעצמאים, מחלקות סיעודיות ומחלקות אחרות שהן תחת משרד הבריאות.

מיכאל מלכיאלי: מר בר לב, תביא לנו בבקשה נתונים של הפחות מ-50.

מיכאל מלכיאלי: על פי מד נתונים שאתה אומר, שב-50 מבתי האבות זה פחות מ-50 חולים, זה אירוע שצריך להתייחס לזה.

שלמה קרעי: תכתוב X, ונשאיר לוועדת הבחירות לקבוע בסוף.

מיכאל מלכיאלי: תביא לנו את הנתונים.

מיכאל מלכיאלי: נמשיך הלאה, אלעזר.

אלעזר שטרן: הכוונה לא סתם שוטרים ומפקחים, זה רק אלה ששייכים לקלפי הספציפית הזאת.

אלעזר שטרן: גם לגבי הצוות, לא כל מי שעובד שם יוכל להצביע שם, אלא רק עובד צוות שאלמלא ייתנו לו להצביע באותה הקלפי, כנראה שהוא לא יוכל לממש את זכותו להצביע.

מיכאל מלכיאלי: מי מחליט מי נחשב ומי לא?

אלעזר שטרן: מנהל בית האבות.

אלעזר שטרן: הוא מכיר את העבודה.

אורלי עדס: זה כמו בבתי חולים.

אלעזר שטרן: כמו בתי חולים.

אלעזר שטרן: הוא מכיר את העבודה של העובדים והוא יוכל להגיד האם אותו עובד יוכל או לא יוכל לממש את זכותו ואם מוצדק שהוא יצביע באותה קלפי.

דין ליבנה: אלעזר, אפשר להשמיט מפה את המפקחים, כי המפקחים מצביעים לפי הסעיף של עובדי ועדת הבחירות.

דין ליבנה: זה לא נחוץ.

אוסאמה סעדי: זה עכשיו ביקשנו.

אוסאמה סעדי: זה אפילו 100 יום לפני הבחירות.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו ביקשנו כמה חולים יש.

מיכאל מלכיאלי: פה לא כתוב.

מיכאל מלכיאלי: מנהל בית אבות יכול להתנגד לזה?

אלעזר שטרן: להתנגד למה?

מיכאל מלכיאלי: הוא לא רוצה שיעשו קלפי.

אלעזר שטרן: הוא לא יכול.

קארין אלהרר: מה זה "להתנגד"?

מיכאל מלכיאלי: להתנגד זה להגיד "אני לא רוצה".

שלמה קרעי: יש לי הערה לסעיף הזה.

אלעזר שטרן: לפני ההערה חשוב להגיד שההסדר הזה דומה כמעט אחד לאחד להסדר שיש בבתי חולים, שגם שם יש רשימה של בתי חולים, 53 ימים לפני מוסרים ליושב-ראש הוועדה.

אלעזר שטרן: הוא קובע את המיקום של הקלפיות, וכל ההוראות ממש אחד לאחד.

אלעזר שטרן: הקונספט הוא לא קונספט חדש, פשוט האוכלוסייה שעליה מחילים את זה היא אוכלוסייה שבעבר לא החילו את זה עליה.

שלמה קרעי: אני לא יודע מה קורה בבתי חולים, אבל יש לי התנגדות עקרונית לכך שקלפי נעה ממקום למקום ביום הבחירות.

קארין אלהרר: למה?

שלמה קרעי: אני בעד שאם יש צורך, ישימו שתי קלפיות ושקלפי לא תנוע ממקום למקום.

קארין אלהרר: תשים קלפי ל-20 איש?

מיכאל מלכיאלי: דיברנו על 50 לפני רגע?

קארין אלהרר: נגיד שיגידו לנו ש-50% מבתי האבות הם של 20 איש.

קארין אלהרר: תציבו קלפי ל-20 איש?

מיכאל מלכיאלי: קלפי מתגלגלת זה דבר לא טוב.

שלמה קרעי: תמיד אפשר לצאת ולהצביע בקלפי נגישה אחרת שלא בתוך בית האבות.

קארין אלהרר: איך תוציא אותם?

שלמה קרעי: אם יש לך בית אבות עם עשרה אנשים.

שלמה קרעי: הרי את לא שמה להם שם קלפי.

שלמה קרעי: אמרנו כאן רק קלפי עם 50 איש.

קארין אלהרר: הבנתי, אז קלפי נודדת.

שלמה קרעי: לקלפי נודדת אנחנו מתנגדים התנגדות נחרצת.

קארין אלהרר: למה?

קארין אלהרר: למה?

קארין אלהרר: תסביר לי.

מיכאל מלכיאלי: קלפי נודדת זה דבר לא טוב.

קארין אלהרר: תסבירו.

שלמה קרעי: כי זו קלפי שיכולה להיות בלי השגחה, בתוך רכב בנסיעה.

שלמה קרעי: זה דבר שאסור לאפשר.

אלעזר שטרן: זה קיים כבר היום בבתי חולים.

שלמה קרעי: אז נתקן גם בבתי חולים.

מיכאל מלכיאלי: אני גם בבתי חולים הייתי מתקן.

שלמה קרעי: אל תתרץ תקלה בתקלה.

שלמה קרעי: בעיניי זאת תקלה שקלפי נודדת ביום הבחירות ממקום למקום.

שלמה קרעי: אסור לנו לאפשר את זה.

שלמה קרעי: אם צריך, יש לנו תקציב של מאות מיליונים, נוסיף עוד מיליון.

אוסאמה סעדי: אני מסכים עם קרעי לשם שינוי.

אוסאמה סעדי: לא צריך לנייד, עם כל הכבוד.

דין ליבנה: יש פה שתי סוגיות.

דין ליבנה: סוגיה ראשונה, שאני מבין את ההתנגדות של חבר הכנסת קרעי, זה מעבר ממוסד למוסד.

דין ליבנה: סוגיה שנייה היא מעבר באותו מוסד ממחלקה למחלקה, כדי להקל על הבוחרים, כי בסוף אם יש לך כמה מחלקות, אני יכול להגיד על בית האבות של סבתא שלי, זה בית אבות ענק, יש בו מאות דיירים, שלושה מגדלים ענקיים.

דין ליבנה: אם הקלפי תשב כל היום במקום אחד, יהיה מאוד מאוד קשה להביא את הדיירים אליהן.

מיכאל מלכיאלי: שים שתי קלפיות.

אוסאמה סעדי: אם זה מאות דיירים, תשימו שתי קלפיות.

מיכאל מלכיאלי: שים שתיים-שלוש.

מיכאל מלכיאלי: על 50 אתה אומר שאתה שם, על מאות שים שלוש, שים ארבע.

דין ליבנה: עדיין אולי כדאי לאפשר להעביר ממחלקה למחלקה.

אוסאמה סעדי: לא הבנת.

אוסאמה סעדי: למה הסכמתי עם קרעי?

אוסאמה סעדי: הוא אומר שיש תקציבים ונשים עוד קלפיות.

קארין אלהרר: איפה יגייסו את כל האנשים האלה?

מיכאל מלכיאלי: מאות ואלפי אנשים רוצים לעבוד בתפקיד הזה.

שלמה קרעי: - - - 100,000 איש ליום הבחירות.

מיכאל מלכיאלי: צריך קצת להנגיש את תנאי הכניסה ועוד אלפים ירצו להיכנס.

אורלי עדס: אנחנו גם רוצים אנשים שיתאימו לתפקיד המוצע, זה העניין.

בועז טופורובסקי: שלא יקרה מצב שלא תהיה קלפי.

שלמה קרעי: אנחנו נדאג לזה.

שלמה קרעי: אנחנו גם קובעים כאן שחייבים לשים קלפי בחקיקה ראשית.

קארין אלהרר: אם אתה יודע להתחייב שבסוף יהיו קלפיות, תפדל, אבל שלא יהיה מצב שמישהו רוצה להצביע ולא ייתנו לו.

שלמה קרעי: אנחנו נדאג שתהיה קלפי.

שלמה קרעי: קודם כול, בחקיקה הראשית מופיע לך כאן שאם יש 50 דיירים, או אם נקטין את זה ל-40 - - - -

קארין אלהרר: אנחנו נקטין.

קארין אלהרר: זה לא יהיה 50.

שלמה קרעי: נקטין.

שלמה קרעי: אין לי בעיה.

שלמה קרעי: אני בעד שכל אחד יממש את זכות הבחירה שלו, אבל כמה שפחות אפשרויות לאי-סדרים.

שלמה קרעי: בעיניי קלפי צריכה לשבת עם הצוות שלה באותו מקום במהלך היום.

בועז טופורובסקי: בוא נסכים עם העיקרון שבבתי אבות אנחנו לא רוצים שהם יצאו מבית האבות.

מיכאל מלכיאלי: נשאל שאלה הפוכה.

מיכאל מלכיאלי: מה בית האבות הכי קטן שיש?

מיכאל מלכיאלי: התשובה תענה לנו על השאלה הזאת.

מיכאל מלכיאלי: בועז מוטרד ובצדק.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו לא רוצים להוציא את הקשיש ואנחנו לא רוצים שהוא לא יצביע.

מיכאל מלכיאלי: נשמע, נקבל את המספרים, ולפי זה נחליט.

מיכאל מלכיאלי: אסור לנייד קלפיות.

מיכאל מלכיאלי: זו הייתה הסכמת הוועדה.

מיכאל מלכיאלי: זה בסדר.

שלמה קרעי: ודאי שהוא רשאי.

מיכאל מלכיאלי: זה רוצים שיקרה.

אלעזר שטרן: מה שאתה רוצה למחוק זה מהמילה "או שקלפי אחת תוצב במקומות שונים".

אורלי עדס: אני רק אציין כאן שזה אומר שייתכן מאוד שבכל בית אבות גדול מאוד, ייתכן ויהיו אפילו עשרות של קלפיות, היה שמדובר במחלקות מרוחקות.

אורלי עדס: יש כל מיני סוגים של מחלקות בבית האבות.

אורלי עדס: אנחנו לא באמת יודעים כרגע בכל בית אבות את המבנה שלו, את אופי האוכלוסייה וכו', כך שצריך להביא את זה בחשבון, וזה מובא לתשומת ליבכם.

קארין אלהרר: זה מה שקרעי רוצה.

אוסאמה סעדי: ברגע שנראה את הרשימה, אנחנו נחליט.

אוסאמה סעדי: נראה את הרשימה, יש מאות, יש 20 - - -

מיכאל מלכיאלי: נכון.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו מחכים למספרים.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו במחשבה להביא את זה היום להצבעה.

קארין אלהרר: היום?

מיכאל מלכיאלי: למה לא?

קארין אלהרר: בדרך כלל לא מקיימים הצבעות ביום ראשון, זה למה.

דין ליבנה: אם מוחקים את הסיפה, זה אומר שהקלפי צריכה להיות פתוחה כל יום הבחירות - - - מדובר במקום מאוד מאוד קטן, גם אם מציבים קלפי, נסגור אותה בשלב מוקדם.

שלמה קרעי: בכל קלפי אפשר לקבוע הוראות באופן כללי.

אוסאמה סעדי: לא.

אוסאמה סעדי: תשאיר בשעות שייקבעו על ידו.

דין ליבנה: כן.

דין ליבנה: צריך להשאיר את השעות.

קריאות: - - -

קארין אלהרר: מלכיאלי, לא שומעים כלום.

מיכאל מלכיאלי: רבותי, קארין לא שומעת וזה לא טוב.

מיכאל מלכיאלי: חברים, נוציא את הוועדה להפסקה של שלוש-ארבע דקות, כי הצוות צריך להתחלף, הקצרנים, ונפתח מחדש.

מיכאל מלכיאלי: חמש דקות הפסקה.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו ממשיכים את הישיבה.

מעין ספיבק: בסעיף 116יז (א) עד (ד) יש התייחסות לבריאות הציבור, אבל יש גם היבט תקציבי משמעותי שיש לתת עליו את הדעת באופן נפרד בתוך העבודה.

מעין ספיבק: אני מבקשת שהגורם שאיתו יתייעצו בנושא יהיה אגף התקציבים.

קארין אלהרר: מעין, יש עניין כזה ששוויון עולה כסף.

מעין ספיבק: זה ברור, אבל יש כאן שאלות תקציביות שהייתי רוצה להציג לצוות שישאל אותן, יציג את העבודה שהוא עושה לגביהן ויקבל את ההחלטות.

מעין ספיבק: אני לא מתכוונת להתערב בסוגיות בריאותיות, בטח לא בסוגיות של שוויון.

מעין ספיבק: דובר לפני כן בוועדה על שאלת ניידות הקלפיות.

מעין ספיבק: נכון להציג את שאלת הניידות והאם יש פה איזה שהוא סיכון לפגיעה בטוהר הבחירות במקביל לסוגיה של העלות התקציבית.

אוסאמה סעדי: כשקובעים תקציב של בחירות, ועדת הבחירות היא זו שקובעת.

אוסאמה סעדי: אתם רוצים לאשר איפה לשים כל קלפי?

אוסאמה סעדי: זו התערבות בוטה של משרד האוצר בהליכי בחירות.

אוסאמה סעדי: מה קרה לכם, השתגעתם?

מעין ספיבק: אני לא מבקשת שזה יתואם או יוסכם איתי.

מעין ספיבק: הוועדה תקבל את ההחלטות שהיא מקבלת, היא לא תידרש להסכמה שלי, אבל יש שאלות שגורמים כלכליים יודעים לשאול.

עופר כסיף: כמו שאמר חברי אוסאמה, בענייני הבחירות זה לא נהוג, זה לא מקובל ולא ראוי.

אוסאמה סעדי: אגף תקציבים מעולם לא התערב.

מיכאל מלכיאלי: גם הפעם הוא לא יתערב.

אורלי עדס: אתם ממש לא הגורם שיכול להוות כאן משקל.

אורלי עדס: אני מבטיחה לך שוועדת הבחירות שוקלת בשיקולים שלה גם את השיקולים התקציביים, רק היא לא מעדיפה אותם על פני מתן זכות הבחירה.

מעין ספיבק: אין לי כוונות התערבות.

מעין ספיבק: מה שאני מציעה פה זו התייעצות.

מיכאל מלכיאלי: אם יהיו לנו שאלות, נתייעץ.

מעין ספיבק: אני גורם מומחה לסוגיות של תקציב.

אורלי עדס: תקציב, לא בחירות.

מעין ספיבק: אני רוצה להציג מספר שאלות שקשורות למספר בתי האבות, למספר הדיירים בבתי האבות.

אורלי עדס: ואז תעשי חישוב כמה מצביעים בקלפי ותגידי כמה קלפיות את חושבת שכדאי לעשות?

מעין ספיבק: לא.

אורלי עדס: תאמיני לי שוועדת הבחירות יודעת לשקול את השיקולים האלה, היא לא צריכה מומחה בתחום הכספים שיבוא וייעץ בתחום הבחירות.

מיכאל מלכיאלי: מעין, אני חושב שנשאיר לוועדת הבחירות את ההחלטות בנושא הזה, הם עושים את זה טוב מאוד.

מיכאל מלכיאלי: גם להם הוועדה אומרת דברים לעשות.

מעין ספיבק: בסוגיות שעלו פה ללא תקציבים נכון לדון עם תקציבים.

מעין ספיבק: כולנו מבינים שבחירות זה דבר שעולה כסף, והכסף הזה לא בא בחינם.

אורלי עדס: נכון, הוא של כולנו.

מעין ספיבק: נכון לבחון את החלופות השונות שעלו פה אל מול שאלות אחרות של שקיפות וטוהר הבחירות, אל מול מה שגברתי אמרה מקודם לגבי מספר הקלפיות שיוצגו.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, אני מציע שיעבירו לוועדת הבחירות ולנשיאות הוועדה את ההמלצה שלהם במסמך מאוד מסודר.

עופר כסיף: יש פה התערבות בוטה ולא לגיטימית בהתנהלות של ועדה בכנסת על ידי גורם שלא אמור להתערב.

שלמה קרעי: עופר, מותר להם לחוות דעה.

שלמה קרעי: הם יכולים לחוות דעה ולשלוח את זה במסמך מסודר.

מעין ספיבק: אם ההשתתפות שלנו מהווה התערבות בוטה מידי מבחינתכם, לא אכפת לי שיהיה גורם כלכלי אחר שיהיה גורם שמתייעצים איתו.

אוסאמה סעדי: נאשר את תקציב ועדת הבחירות, וועדת הבחירות במסגרת התקציב הזה תעבוד.

אוסאמה סעדי: זה מה שהיה, וזה מה שיהיה.

אורלי עדס: הצעת התקציב של ועדת הבחירות נדונה במסגרת ועדת הכספים של ועדת הבחירות, לאחר מכן בנשיאות ועדת הבחירות ובמליאת ועדת הבחירות בקרב 35 חברים, ורק לאחר מכן היא מגיעה לוועדת הכספים של הכנסת.

אורלי עדס: תהיי סמוכה ובטוחה שזה עובר כל כך הרבה תהליכי אישור ודיון כך ששום דבר לא מאושר כלאחר יד.

אלעזר שטרן: תחולת הוראות 116יז4.

אלעזר שטרן: (א) הוראות סעיפים 116יד עד 116יז יחולו על הצבעה בבתי אבות, בשינויים המחויבים, ואולם הוראות סעיף 21(ו) לא יחולו.

אלעזר שטרן: (ב) לעניין סעיף 75(ב), המלווה יהיה מזכיר ועדת הקלפי.

אלעזר שטרן: הדגם של ההצבעה בבתי אבות בנוי על הדגם של הצבעה בבתי חולים, לכן את ההוראות שחלות על הצבעה בבתי החולים מחילים גם פה.

אלעזר שטרן: מדובר על סעיפים 116יד עד 116יז - הרכב ועדות הקלפי, סדרי ההצבעה, תעמולת בחירות, סמכויות מיוחדות.

מיכאל מלכיאלי: אותם הסדרים כן, כשנושא הניוד עדיין נשאר פתוח.

אלעזר שטרן: ניוד זה משהו אחר.

אלעזר שטרן: יש פה שני שינויים.

אלעזר שטרן: שינוי אחד זה שקובעים שהוראות סעיף 21(ו) לא יחולו.

אלעזר שטרן: סעיף 21(ו), שזה סעיף שעסקנו בו מקודם, זה היכולת של סיעות להחליף את הנציגים שלהם בוועדת הקלפי.

אלעזר שטרן: הוועדה החליטה לקבוע את זה כהוראת שעה לשני חילופים בלבד.

קארין אלהרר: אני מתנגדת שזה יהיה בהוראת שעה.

אלעזר שטרן: מוצע בהקשר הזה של בתי דיור מוגן, בתי אבות וכו', וזה מאותו היגיון של לנסות ולהקטין את החשיפה של הדיירים בבתי האבות - להגביל את האפשרות להחליף את נציגי הסיעות בוועדת הקלפי.

אלעזר שטרן: החרגה שנייה היא סעיף 75(ב).

אלעזר שטרן: סעיף 75(ב) מתעסק בשאלה של מלווים.

אלעזר שטרן: אם יש אדם שיש לו קושי ולא יכול לבצע את פעולת ההצבעה לבדו, מישהו יכול ללוות אותו.

אלעזר שטרן: כדי למנוע מצבים בהם על אנשים שהם קשישים וכו' תהיה השפעה לא הוגנת ולא טובה מבחינת הבחירה שלהם, נקבע פה שהמלווה שלהם יהיה מזכיר ועדת הקלפי, כשהמזכיר הוא הנציג של ועדת הבחירות, הוא גורם א-פוליטי.

קארין אלהרר: אם יש קשיש שצריך עזרה, מישהו אחר במקום המטפל שלו יצביע עבורו?

אלעזר שטרן: לא.

אלעזר שטרן: אם יש לקשיש קושי לעשות את פעולת ההצבעה לבדו, מי שיכנס איתו מאחורי הפרגוד לא יהיה המטפל אלא המזכיר.

קארין אלהרר: למה?

עופר כסיף: זה לא סותר את לשון החוק בדבר הצבעה חשאית?

דין ליבנה: סעיף 75 לחוק הבחירות זה סעיף חריג לכלל החשאיות, הוא מאפשר למי שאין לו את היכולת הפיזית להצביע מאחורי פרגוד - -

עופר כסיף: זה לשון החוק?

דין ליבנה: זה לשון החוק.

דין ליבנה: אין לו את היכולת המעשית להצביע.

מיכאל מלכיאלי: מה אתה עושה בבתי חולים?

דין ליבנה: אותו דבר בדיוק.

מיכאל מלכיאלי: שמה?

דין ליבנה: אדם שאין לו את היכולת המעשית להצביע יכול להביא איתו מלווה.

דין ליבנה: במקומות שהם לא בתי אבות אדם יכול להביא את המלווה שלו.

דין ליבנה: בבית אבות אי אפשר להכניס אף אחד, זה מקום סגור, לכן מי שילווה ויסייע לאדם יהיה מזכיר ועדת הקלפי.

מיכאל מלכיאלי: זה ודאי שלא.

מיכאל מלכיאלי: תעשה אותו דבר כמו שאתה עושה בבית חולים.

מיכאל מלכיאלי: כמו שבבית חולים אפשר מלווה, כך גם בבתי אבות.

מיכאל מלכיאלי: אני לא סומך על מזכיר הקלפי.

עופר כסיף: אסור שיהיה חבר ועדת קלפי.

מיכאל מלכיאלי: אני לא רוצה חבר ולא מזכיר.

מיכאל מלכיאלי: המזכיר הוא לא ניטרלי.

מיכאל מלכיאלי: מה עושה מי שאין לו מלווה בבית חולים?

דין ליבנה: יכול להיות שהוא לא מצביע.

דין ליבנה: אנחנו לא רוצים לאפשר את זה.

מיכאל מלכיאלי: אני גם לא רוצה לאפשר שרק מזכיר ילווה.

דין ליבנה: זה סעיף שקיים במוסדות האלה.

מיכאל מלכיאלי: איך קיים?

עופר כסיף: מה לשון החוק אומרת לגבי בתי חולים?

מיכאל מלכיאלי: תעתיקו מבתי חולים, לא ממוגבלים.

אלעזר שטרן: לפי סעיף 75(ב) המלווה במוסדות האלה הוא מזכיר ועדת הקלפי.

מיכאל מלכיאלי: בבתי חולים זה מלווה.

מיכאל מלכיאלי: השאלה אם בבתי אבות המצב יהיה כמו שציינת עכשיו או כמו בבתי חולים.

מיכאל מלכיאלי: הוועדה רוצה שהמצב בבתי אבות יהיה כמו בבתי חולים.

דין ליבנה: אבל אז ייתכן שיהיו בוחרים שלא יהיה מי שמלווה אותם.

שלמה קרעי: או מזכיר.

עופר כסיף: הדבר הכי חשוב בחוק, גם אם זה לא מופיע באופן מובהק, זה שהמצביע סומך על המלווה.

עופר כסיף: מי מצביע עבורו?

עופר כסיף: מישהו שהוא סומך עליו.

עופר כסיף: הוא לא יכול לסמוך על מישהו זר, לא משנה אם זה מזכיר קלפי או מישהו אחר.

שלמה קרעי: הוא יבחר אותו.

עופר כסיף: אסור שתהיה לאדם המוגבל ברירת מחדל של מזכיר קלפי.

קארין אלהרר: הסיפור של מלווה הוא קריטי.

קארין אלהרר: אם יש אופציה למלווה מתוך בית האבות שמכיר את האיש - -

מיכאל מלכיאלי: אין דבר כזה.

מיכאל מלכיאלי: הוא יחליט מי המלווה.

עופר כסיף: זה פתוח לסחטנות.

דין ליבנה: החוק היום אוסר על עובד במוסד שבו הוא מאושפז ללוות אותו.

מיכאל מלכיאלי: המלווה יכול להיות בן משפחה או מישהו שהוא מבקש.

קארין אלהרר: מישהו שהוא מבקש.

קארין אלהרר: האם בעידן קורונה יתנו למישהו חיצוני להיכנס?

מיכאל מלכיאלי: האם בעידן הקורונה בן יכול לבקר את אבא שלו בבית אבות?

אורלי עדס: גם בעיה.

דין ליבנה: אני למעלה מחצי שנה לא יכול לראות את סבתא שלי כי אוסרים עלי להיכנס לבית האבות.

מיכאל מלכיאלי: אבא שלך יכול?

דין ליבנה: לא.

דין ליבנה: היחידה שיכולה לראות אותה זו הבת שלה, אבל לא בבית האבות, רק במקום שבו יש מחיצה באמצע.

דין ליבנה: יש שם ממש הפרדה פיזית.

דין ליבנה: זה קורע לב, אבל זאת המציאות בכל בתי האבות.

דין ליבנה: זה גם מה שאמר מקודם רון אשכנזי, נציג משרד הרווחה, שהם לא נותנים לאנשים חיצוניים להיכנס.

אוסאמה סעדי: אם אפשר מלווה, אז מלווה, ואם לא - המזכיר.

מיכאל מלכיאלי: מזכיר הוא גם נציג של מפלגה.

אורלי עדס: ממש לא.

אייל זנדברג: מזכיר קלפי הוא לא נציג של מפלגה.

מיכאל מלכיאלי: כך אתה חושב.

אייל זנדברג: באיזה מובן?

מיכאל מלכיאלי: מזכירי הקלפי שהגיעו לריכוזים החרדים דיברו בצורה הכי פוליטית שיש.

שלמה קרעי: ברוב הקלפיות יהיו שני מזכירים.

עופר כסיף: אני מציע שיהיה מלווה לפי בחירתו של המצביע.

עופר כסיף: אלה שעובדים בקלפי, אם זה מזכיר קלפי וכן הלאה, באים מבחוץ.

עופר כסיף: אם הם יכולים להיכנס, גם יכולים להכניס מלווה.

קארין אלהרר: כל אחד יכניס את המלווה שלו?

עופר כסיף: צריך שהמלווה יהיה ממוגן.

אורלי עדס: ממש לא.

אוסאמה סעדי: אל תגזים.

עופר כסיף: ההגינות של הבחירות זה ערך עליון.

עופר כסיף: אנחנו גם לא מדברים על אלפי אנשים.

עופר כסיף: אם אין אפשרות של בן משפחה, אותו בן אדם יכול לבחור מישהו שהוא לא בן משפחה, אפילו עורך דין שהוא סומך עליו ונותן לו ייפוי כוח.

קארין אלהרר: איך הוא יביא אותו?

עופר כסיף: זה רעיון כללי, אפשר לשחק איתו.

אורלי עדס: אני חושבת שבהצעה הזאת אנחנו מפספסים את כל המטרה של הצעת החוק.

אורלי עדס: כל המטרה שלנו היא אחת – לשמור על האנשים שנמצאים בדיור המוגן ובבתי האבות.

אורלי עדס: אם כל אחד יתחיל להביא מלווה מבחוץ שילווה אותו לצורך ההצבעה, ונניח שיש בבית האבות 500 איש, אז 500 מלווים ייכנסו לבית האבות, שזאת בדיוק המטרה ההפוכה ממה שרוצים להשיג.

אורלי עדס: אין בזה שום טעם.

עופר כסיף: את צודקת.

עופר כסיף: זה מצד אחד, אבל מצד שני יש את הדילמה של איך אנחנו ממקסמים את ההגינות של הבחירות.

אורלי עדס: אני חושבת שההצעה של מזכיר היא בהחלט הצעה הגונה.

שלמה קרעי: בקלפיות האלו יהיו שני מזכירים.

שלמה קרעי: אני חושב שאם שני אנשים ילכו עם האדם, זה דבר שיפתור את רוב הבעיות של הזיופים.

אורלי עדס: אני חושבת שההצעה של המזכיר היא ההצעה הכי מאוזנת במצב הנוכחי.

אורלי עדס: לאפשר למישהו מבית האבות ללוות זו בעיה, כי זה יכול להיות אמצעי לחץ.

אורלי עדס: תזכרו שמדובר באנשים מבוגרים שבאיזה שהוא מקום מפתחים תלות במטפלים שלהם בבית האבות או בדיור המוגן.

אורלי עדס: יכול להיות מצב שאותו אדם שילווה מקרב בית האבות יפעיל לחץ על אותו אדם כשהוא נכנס איתו מאחורי הפרגוד.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שהאדם צריך להחליט אם הוא רוצה את מזכיר הקלפי או מישהו מתוך אנשי הצוות.

אוסאמה סעדי: אנחנו רוצים לאפשר לאנשים האלה שנמצאים בבתי האבות להצביע מבלי לסכן אותם.

אוסאמה סעדי: בגלל הבחירות נביא מלווים מבחוץ?

אוסאמה סעדי: יש גבול.

אוסאמה סעדי: אם אפשר מבחינה רפואית שמישהו יתלווה אליהם, אפשר, ואם אי אפשר - רק מזכיר.

מיכאל מלכיאלי: בתי אבות מכניסים מחלימים?

דין ליבנה: זה עוד לא ידוע, כי לא הגיעו למסקנות.

מיכאל מלכיאלי: צריך לקחת בחשבון את העניין של מחלימים.

אורלי עדס: לא צריך לקחת שום סיכון לגבי האוכלוסייה הזאת.

מיכאל מלכיאלי: אולי שיהיה מזכיר, שאורלי טוענת שהוא מקצועי, יחד עם יושב-ראש קיים.

אורלי עדס: יושב-ראש הוא נציג פוליטי.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שמזכירים הם גוף פוליטי.

אורלי עדס: המזכירים הם עובדי ועדת הבחירות, הם כולם חותמים על הצהרה.

מיכאל מלכיאלי: אם הם חתומים זה משהו אחר.

דין ליבנה: אנחנו לא יודעים עכשיו מה יהיה המצב בבוא הבחירות, לכן מה שאני מציע זה שנעשה את המדרג הבא: מלווה, ככל שניתן להכניס מבחינה רפואית, וככל שלא ניתן להכניס אדם חיצוני אחר לבחירת הדייר, זה יהיה דייר אחר שמסוגל לבצע.

דין ליבנה: אם אין לו אף אחד, כלומר הגענו למדרגה השלישית, אז מזכיר ועדה.

מיכאל מלכיאלי: שני מזכירים.

שלמה קרעי: ואם אין שני מזכירים, אז מזכיר אחד.

דין ליבנה: אם הדייר יבקש שניים, זה יהיה שניים.

דין ליבנה: נאפשר לדייר לבחור.

אורלי עדס: אני הייתי מוותרת על זכותי להצביע אם הייתם אומרים לי שאני צריכה להיכנס עם שני אנשים.

עופר כסיף: זה לא נשמע טוב שני אנשים.

אורלי עדס: או המזכיר או דייר אחר.

מיכאל מלכיאלי: הרעיון של דייר יכול להיות רעיון טוב.

מיכאל מלכיאלי: אם אין דייר, אולי מזכיר עם עוד מישהו.

קארין אלהרר: או הדייר או המזכיר.

מיכאל מלכיאלי: מה אם בשלושת החודשים הקרובים משרד הבריאות יגיד שמחלים או מחוסן זה בסדר?

עופר כסיף: זה לא יקרה.

אורלי עדס: תסלחו לי, אבל הבחירות יהיו כפי הנראה בעוד שלושה חודשים, לא בעוד שלוש שנים.

אורלי עדס: כנראה שבשלושה חודשים לא יהיה כזה מהפך גדול בחיינו.

מיכאל מלכיאלי: ואם כן?

מיכאל מלכיאלי: אני לא רוצה להגביל את האפשרויות.

אורלי עדס: אל תתנו לנו לסכן את האוכלוסייה היקרה הזאת.

מיכאל מלכיאלי: נלך לנוסח של מלווה, ואם לא מלווה - דייר.

מיכאל מלכיאלי: אם לא שניהם, נחשוב.

אלי אבידר: מה עם המזכיר?

אלי אבידר: למה הורדת את המזכיר?

אורלי עדס: העניין של המלווה יעמיד את בתי האבות בלחצים נוראיים.

מיכאל מלכיאלי: עדיף מאשר שהמזכיר יהיה מעורב.

רון אשכנזי: קחו בחשבון שמה שאורלי אמרה קורה בפועל.

רון אשכנזי: כמו שאמרתי, אין כניסה של זרים אלא אם אין ברירה.

קארין אלהרר: מה הבעיה לעשות משאל בכל בית אבות כדי לדעת כמה אנשים חושבים שהם צריכים עזרה בקלפי?

קארין אלהרר: למה זה כזה מסובך?

דין ליבנה: זה לא לשיקול דעת הדייר.

רון אשכנזי: זה תהליך.

רון אשכנזי: אני אצטרך לפנות לכל בתי האבות בשביל זה, וכל בית אבות יצטרך להוציא את הנתונים האלה.

רון אשכנזי: רוב בתי האבות הם משולבים, יש בהם מחלקה סיעודית בפיקוח משרד הבריאות שאנחנו לא יודעים כמה אנשים מאושפזים שם.

רון אשכנזי: יכול להיות בית אבות שיש בו 20 דיירים תשושים שהם בפיקוח שלנו וגם יש בו מחלקה סיעודית עם עוד 25 אנשים.

קארין אלהרר: התשושים לא מצביעים.

רון אשכנזי: תשושים מצביעים.

רון אשכנזי: תשושים הם לקראת היותם סיעודיים.

רון אשכנזי: הם לא תשושי נפש.

רון אשכנזי: זה לא אומר כלום לגבי היכולת שלהם להצביע או לא להצביע.

דין ליבנה: במחלקות סיעודיות כבר יש הצבעה היום וזו נחשבת הצבעה כמו בבתי חולים.

רון אשכנזי: במחלקות סיעודיות יש בדרך כלל פחות מ-50 אנשים.

דין ליבנה: במחלקות סיעודיות, גם אם הן נמצאות בבתי אבות, אנחנו מקימים קלפיות של בתי חולים.

מיכאל מלכיאלי: לעת עתה אנחנו משאירים את העניין הזה של המלווה, אם יהיה אפשר מלווה שכמובן לא יסכן.

אורלי עדס: הוא יסכן בהכרח.

רון אשכנזי: כניסה של גורם שכיום חל איסור על הכנסתו.

אוסאמה סעדי: כל עוד יש איסור אין כניסה ואין מלווה.

אוסאמה סעדי: אם משרד הבריאות יחליט בעוד חודש שבגלל החיסונים אפשר מלווה, אז אפשר, אבל אם משרד הבריאות אומר שאי אפשר, לא נסכן.

אורלי עדס: אני חושבת שאתם משחקים פה בחיים של האנשים.

ניצן רוזנברג: אתם רוצים להכניס עכשיו הוראה בחוק שאומרת שאדם יכול לבקש שיבוא מלווה.

אוסאמה סעדי: במסגרת ההוראות של משרד הבריאות.

אורלי עדס: זו סוגיה מאוד רגישה.

אורלי עדס: אני מוכנה אפילו לוותר על הקלפיות האלו.

מיכאל מלכיאלי: למה לוותר?

אורלי עדס: להכניס אנשים מבחוץ לבית האבות ובכך לסכן את האוכלוסייה הזאת - -

עופר כסיף: אנחנו מדברים על כך שזה ייעשה על פי ההנחיות הבריאותיות.

אורלי עדס: אז איזה טעם יש בקלפיות האלו?

אורלי עדס: בואו נשלח אותם לקלפי הסמוכה באותו רחוב כדי שיצביעו עם עוד 300 מצביעים אחרים, בשביל למה להביא להם את כל המשפחות של כל הדיירים.

קארין אלהרר: הגשתי הצעת חוק בעניין הקלפיות.

קארין אלהרר: אני חושבת שבנסיבות הקיימות של הקורונה אין מקום להכניס אנשים מבחוץ.

מיכאל מלכיאלי: אם זה מסכן את צודקת במיליון אחוז.

קארין אלהרר: גם אם כל אוכלוסיית בתי האבות תתחסן, זה עדיין רק המנה הראשונה.

אוסאמה סעדי: אנחנו מדברים על עוד ארבעה חודשים.

קארין אלהרר: יש סכנה אמיתית לחיים של השוהים בבתי האבות.

קארין אלהרר: לתת אפשרות בחירה בין המזכיר לאיש הצוות, זה כמו לא לתת בחירה, הם בוודאות יעדיפו את אנשי הצוות.

קארין אלהרר: בסוף יש להם יחסים של מטפל–מטופל.

עופר כסיף: לא מדובר באיש צוות.

קארין אלהרר: אני חושבת שצריך לתת למזכיר.

קארין אלהרר: הוא אמור להיות איש ניטרלי.

מיכאל מלכיאלי: אמור להיות.

קארין אלהרר: כל החלופות הן חלופות לא טובות.

קארין אלהרר: השאלה עד כמה החלופה של המזכיר היא גרועה.

קארין אלהרר: אני חושבת שבנסיבות העניין לא טוב להכניס אנשים מבחוץ.

שלמה קרעי: הרבה פעמים אותו אחד צריך את איש הצוות שהוא רגיל אליו, כדי שיוליך אותו, כדי שהוא יוכל להישען עליו, כדי שהוא יוכל להיתמך בו.

שלמה קרעי: מה, אותו מבוגר ייתמך במזכיר?

שלמה קרעי: המזכיר הוא זה שיוליך אותו?

אורלי עדס: עדיף שהוא ייתמך באותו איש צוות שמטפל בו בבית האבות או בדיור המוגן שיפעיל עליו לחץ?

אלי אבידר: אין ספק שמזכיר הקלפי לא יוכל לתת מענה פיזי לאותו נתמך.

אלי אבידר: יכול להיות שצריך שיהיה שם איש הצוות ומזכיר הקלפי.

עופר כסיף: דובר קודם שגם אחד זה יותר מידי.

אייל זנדברג: מזכיר קלפי מגיע לשם באופן אקראי, הוא לא מכיר את אותו אדם.

אייל זנדברג: איש צוות לאנשים מאושפזים, לאנשים שחיים שם, זה עולם ומלואו.

אורלי עדס: זה ממש לעשות להם עוול.

מיכאל מלכיאלי: עוול זה הדבר האחרון שאנחנו רוצים.

אורלי עדס: זה מה שאתם עושים במחשבה הזאת.

שלמה קרעי: אם יש שני מזכירים, ייכנסו שניהם.

אורלי עדס: אם אתם לא מאמינים ב-11,000 או ב-20,000 מזכירים שאנחנו מעסיקים, אז סליחה, בואו לא נקיים את יום הבחירות.

אורלי עדס: הם מנהלים את יום הבחירות בפועל.

אורלי עדס: איך אתם אומרים שאתם לא מאמינים בהם?

עופר כסיף: אני מציע שנקבל את המתווה שהציע דין – שהעדפה הראשונה תהיה מלווה, בתנאי שמשרד הבריאות מאשר, ואם לא - דייר, ואם לא דייר - מזכיר.

אלעזר שטרן: "אם לא" זה סדר היררכי, זה אומר שיש עדיפות.

אלעזר שטרן: אתם מדברים על לפי בחירת הדייר, שזה לא אותו דבר.

איתמר גרוטו: אנחנו נעשה מאמץ לתעדף את החיסונים לכל מי שיעבוד שם.

איתמר גרוטו: אני חושב שאין מקום להכניס מלווים, כל מלווה נוסף רק יגביר את הסיכון.

מיכאל מלכיאלי: פרופ' גרוטו, אתה מכיר את החיסונים, אתה מבין את המשמעות.

מיכאל מלכיאלי: האם בעוד שלושה חודשים תוכלו להגיד שאדם שהתחסן לא יכול להידבק וגם לא להדביק אחרים?

איתמר גרוטו: כרגע אנחנו עוד לא יודעים להגיד.

איתמר גרוטו: אנחנו יודעים שזה מגן על האדם, אבל אנחנו עוד לא יודעים אם האדם לא יכול להדביק אחרים.

איתמר גרוטו: אני מניח שבעוד שלושה חודשים נדע יותר טוב.

מיכאל מלכיאלי: האם מבחינתך, פרופסור גרוטו, יש בעיה אם נכניס לחוק שבמידה ומשרד הבריאות יאמר שאין בעיה עם מי שהתחסן אותו אדם שהתחסן יכול להיות מלווה?

מיכאל מלכיאלי: יש לך בעיה עם הנוסח הזה?

אורלי עדס: זה הימור.

איתמר גרוטו: כרגע אני לא יודע להגיד את זה.

איתמר גרוטו: אני לא רוצה שיהיו כל מיני לחצים על להגיד ככה, להגיד ככה.

איתמר גרוטו: צריך להתייחס לכל המצבים.

איתמר גרוטו: יש עכשיו את המוטציה, יש כל מיני דברים.

איתמר גרוטו: זה עוד מוקדם מידי להתחיל לדבר על החיסונים כאיזה שהוא משהו.

איתמר גרוטו: כנראה שבעוד שלושה חודשים נהיה במצב אחר.

מיכאל מלכיאלי: אז למה להגביל את החוק?

אוסאמה סעדי: אנחנו לא עושים את הבחירות מחר, אנחנו עושים את הבחירות בעוד 100 ימים מינימום.

אוסאמה סעדי: אנחנו נותנים את האפשרות הזאת לוועדת הבחירות.

שלמה קרעי: ועדת הבחירות לא רוצה שמשרד הבריאות יתערב בתהליכים.

אורלי עדס: גם בהיבט של חשאיות ההצבעה יש משמעות גדולה לעובדה שהמזכיר ילווה את האדם.

אורלי עדס: הוא לא רואה אותו, הוא לא חי איתו, והוא גם לא דייר אחר.

מיכאל מלכיאלי: אורלי, האם את מבינה את החשש של חברי הוועדה, או שכולנו מדמיינים פה?

אורלי עדס: אני מאוד מבינה, אבל מה שצריך להנחות את כולנו זה אך ורק העניין של לא לסכן את בריאותם של האנשים האלה.

מיכאל מלכיאלי: ההצעה שמתגבשת כאן זה שזה יהיה על פי סדר יורד.

שלמה קרעי: לא צריך סדר יורד, זה צריך להיות לפי בחירת הדייר.

מיכאל מלכיאלי: או מלווה, או דייר, או מזכיר.

אוסאמה סעדי: מלווה עם - -

מיכאל מלכיאלי: רק בכפוף להנחיית משרד הבריאות.

שלמה קרעי: לא בכפוף למשרד הבריאות, בכפוף להחלטת יושב-ראש ועדת הבחירות, בהתייעצות עם משרד הבריאות.

קארין אלהרר: אתם רוצים להפיל את זה על יו"ר ועדת הבחירות?

קארין אלהרר: לא נהיה עד אז מחוסנים.

אוסאמה סעדי: זה עוד 100 ימים מינימום.

אוסאמה סעדי: אנחנו לא עושים את הבחירות מחר, ריבונו של עולם.

אוסאמה סעדי: מכיוון שאנחנו לא רוצים לסכן את הדיירים האלה, אנחנו נותנים אפשרות ליו"ר ועדת הבחירות, בהתייעצות עם שר הבריאות.

אוסאמה סעדי: מה הבעיה עם עוד 100 ימים?

אוסאמה סעדי: למה אתם פוסלים את זה אפריורית?

איתמר גרוטו: אני חושב שזה צריך להיות בהסכמת משרד הבריאות, לא בהתייעצות.

שלמה קרעי: אנחנו מתנגדים.

אוסאמה סעדי: הכל בהתייעצות.

שלמה קרעי: לוועדת הבחירות המרכזית יש את הפררוגטיבה.

שלמה קרעי: יושב-ראש ועדת הבחירות הוא שופט, הוא לא ייקח אחריות אם יהיה כאן סיכון.

שלמה קרעי: לא צריך כאן הסכמה.

מיכאל מלכיאלי: איך פותרים את בעיית הניוד של הקלפיות?

שלמה קרעי: לא מניידים קלפיות.

מיכאל מלכיאלי: עושים קלפי ל-12 אנשים?

אוסאמה סעדי: אני מציע קלפי למקום שיש בו 30 אנשים.

מיכאל מלכיאלי: מה יהיה עם בתי אבות שיש בהם פחות מ-30 אנשים?

בועז טופורובסקי: שם אפשר ניידות.

מיכאל מלכיאלי: אולי במקומות שיש מעט מאוד מצביעים תגבילו את זה לשעות, בלי ניוד.

שלמה קרעי: שים קלפי לשעתיים.

מיכאל מלכיאלי: יו"ר ועדת הבחירות ינחה בכל בית אבות כמה שעות יפעל הקלפי.

מיכאל מלכיאלי: אותו צוות מפעיל שלוש שעות, אחרי זה שם במחסן - מה רע בזה?

אורלי עדס: ואם הצוות יתנייד ולא הקלפי עצמה?

מיכאל מלכיאלי: לא איכפת לי.

מיכאל מלכיאלי: הקלפי הולכת עם ברינקס לוועדת הבחירות.

שלמה קרעי: הקלפי לא הולכת עם ברינקס, היא הולכת עם היושב-ראש ועם המזכיר.

מיכאל מלכיאלי: זאת יכולה להיות הצעה טובה – שאת הקלפי לא מניידים, הקלפי תהיה סגורה - -

איתן גינזבורג: מה הבעיה, אם סיימו להצביע בבית אבות מסוים, לשים פלומבה על הקלפי ולנייד אותה עם אותו צוות למקום אחר ושם לפתוח אותה?

מיכאל מלכיאלי: אתה לא פותח, אתה שם את זה במחסנים.

איתן גינזבורג: אין דבר כזה.

איתן גינזבורג: אתה לא תגמור עם זה.

איתן גינזבורג: כמה בתי אבות יש לך עם מספר מצומצם של אנשים?

איתן גינזבורג: מה שאני מציע זה שהקלפי, שתהיה מנוידת כשהיא אטומה, תיפתח בנוכחות אותו צוות בבית אבות חדש.

אוסאמה סעדי: מה אתם עושים אם יש בית אבות אחד בבאר שבע עם 12 דיירים ובסמוך אליו יש בית אבות אחר עם 16 דיירים?

קארין אלהרר: מה הבעיה שתהיה קלפי ניידת בין בתי האבות?

מיכאל מלכיאלי: קלפי ניידת זה דבר שהוא לא טוב.

שלמה קרעי: אנחנו לא מוכנים לאשר קלפי ניידת.

קארין אלהרר: למה?

מיכאל מלכיאלי: זה תקדים לא טוב.

אוסאמה סעדי: אפשר רק בבתי אבות.

אורלי עדס: אני אתן לכם דוגמה למה זה יכול להיות בעייתי.

אורלי עדס: יכולים להיות אזורים גיאוגרפיים שבהם הוועדה האזורית שאליה מביאים את חומרי ההצבעה היא רחוקה.

מיכאל מלכיאלי: כמה רחוקה?

אורלי עדס: יש ועדה אזורית צפת שחולשת על כל האזור של קרית שמונה ועשרות ישובים סביבה.

אורלי עדס: כמה זמן זה כל צד?

אורלי עדס: הוועדה עצמה יושבת בצפת.

אורלי עדס: אם מדובר בקלפי כזאת שתתנייד באזור קרית שמונה והישובים ליד, כל הצוות יהיה צריך לחזור לקרית שמונה עם החומר, עם קלפי חדשה.

מיכאל מלכיאלי: רק יושב-ראש ומזכיר, לא כל הצוות.

קארין אלהרר: אני לא מבינה מה הטריק, זו אותה ניידות.

אורלי עדס: זה בדיוק אותו דבר.

אורלי עדס: ניתן להתנייד בין מחלקה בבית אבות אחד למחלקה אחרת בבית אבות אחר עם מנעול.

אורלי עדס: לקלפיות האלו יש פלומבות צבעוניות שאפשר לזהות.

אורלי עדס: ניתן לרשום בפרוטוקול איזה צבע של פלומבה ננעלה ברגע שהיא יצאה מהמחלקה, ואז מגיעים עם זה למקום הבא.

אורלי עדס: אם הקלפי תתנייד מאגף לאגף וממקום למקום, יתלווה אליה מפקח טוהר הבחירות עם מצלמה.

אורלי עדס: אם לא יהיו מצלמות, יהיה המזכיר, יהיו חברי ועדת הקלפי שהם נציגי המפלגות ושומרים על האינטרסים הפוליטיים, ויהיה המפקח על טוהר הבחירות.

אוסאמה סעדי: אני חושב שקלפיות נייחות יכולות להיות במקום שבו יש יותר מ-30 אנשים.

אוסאמה סעדי: במקומות בהם יש פחות מ-30 אנשים אפשר שהקלפי תנויד עם מפקח טוהר בחירות וועדת הבחירות.

אורלי עדס: כל העניין של הצבעה בבתי אבות זה משהו חדש לגמרי.

אורלי עדס: אל תסרבלו תהליכים, אל תסבכו אותם בהחרגות, אל תקבעו שעל קלפיות כאלה וכאלה בבתי אבות יהיו הוראות ספציפיות, זה משהו מורכב גם כך.

שלמה קרעי: אין לי בעיה להוריד את הרף כמו שאוסאמה מבקש ל-30 או ל-40.

קארין אלהרר: ומה עם היתר?

שלמה קרעי: את אלה שעם פחות אנשים נשאיר לאישור יושב-ראש ועדת הבחירות.

מיכאל מלכיאלי: על צורת הניידות.

שלמה קרעי: אני באופן עקרוני נגד ניידות.

שלמה קרעי: לפי דעתי בעוד שלושה חודשים הם יוכלו לצאת ולהצביע.

שלמה קרעי: משהו נקודתי תשאירו להחלטת הנשיאות.

אלעזר שטרן: מה כמות הדיירים שצריכה להיות במקום כדי לפתוח קלפי?

אוסאמה סעדי: 30.

אלעזר שטרן: יש את הניוד של הקלפיות, ויש את איפה אתה שם את הקלפי מלכתחילה.

אלעזר שטרן: אם יש לך שני מקומות שיש בהם 30, אתה יכול, אם אתה מאפשר את התמהיל הזה, לפתוח במקום אחד בבוקר, במקום שני בצהריים.

אלעזר שטרן: אם במקום השני יש לך רק 12 אנשים, הניוד לא יעזור לך.

שלמה קרעי: במקום שיש בו 30 או 40 אנשים פותחים קלפי.

אוסאמה סעדי: בפחות מ-30 נותנים את הסמכות ליושב-ראש ועדת הבחירות, בהתייעצות עם הסגנים.

אורלי עדס: חבר הכנסת קרעי, להתחיל לדון בנשיאות בכל קלפי - -

קארין אלהרר: זה לא סביר.

מיכאל מלכיאלי: לא בכל קלפי.

אורלי עדס: אתם רוצים על כל דבר דיונים?

שלמה קרעי: אני לא רוצה דיונים.

שלמה קרעי: אם רוצים להשאיר פתח למקרה חריג, למשהו שיש בו צורך סמוך לבחירות, אפשר לעשות את זה, אבל אני מתנגד לניוד.

קארין אלהרר: למה?

דין ליבנה: נראה לי שברור לכולם שהכלל צריך להיות כלל אחיד, ברור ושוויוני, שלא יהיה מצב שלבית אבות הזה כן, לבית האבות הזה לא.

מיכאל מלכיאלי: אמרנו 30.

דין ליבנה: אם קובעים רצפה, קובעים רצפה, אבל אני לא חושב שנכון להשאיר לשיקול דעת שבית האבות הזה כן, בית האבות הזה לא.

אוסאמה סעדי: האם אנחנו רוצים למנוע את זכות הבחירה מהאנשים במקומות האלה?

אוסאמה סעדי: דין, אתה מדבר על זכות שוויונית, אבל מה עם הזכות החוקתית?

שלמה קרעי: יש הרבה אנשים שמרותקים למיטה בבית הפרטי שלהם, ואז מה תעשה?

אוסאמה סעדי: אפשר להביא אותם באמבולנס.

שלמה קרעי: הם יוכלו לצאת באמבולנס ולהצביע בקלפי נגישה.

עמי ברקוביץ: הם יוכלו לצאת להצביע בקלפי שבה הם מצביעים.

שלמה קרעי: הם יוכלו להצביע בקלפי נגישה.

אוסאמה סעדי: הדיירים יכולים לצאת?

עמי ברקוביץ: למה לא?

אוסאמה סעדי: אי אפשר לצאת.

שלמה קרעי: למה אי אפשר?

אייל זנדברג: אין איסור משפטי.

אוסאמה סעדי: אני מדבר מבחינה בריאותית.

אוסאמה סעדי: האם הדיירים האלה יכולים לצאת לפי הוראות משרד הבריאות?

אוסאמה סעדי: אסור.

שלמה קרעי: אוסאמה, מי שיתחסן בחודש הקרוב יוכל לצאת.

אייל זנדברג: זה לא עניין של איסור.

אייל זנדברג: משרד הבריאות לא יכול לאסור על אנשים לצאת מבית אבות.

אוסאמה סעדי: מה הבעיה לתת סמכות לוועדת הבחירות לגבי בתי אבות שיש בהם פחות מ-30 אנשים?

שלמה קרעי: אנחנו לא רוצים.

שלמה קרעי: תשנה ל-30 וגמרנו.

מיכאל מלכיאלי: ומה לגבי בתי אבות שיש בהם פחות מ-30 אנשים?

שלמה קרעי: כמו כל אחד בבית שיכול לצאת החוצה ולהצביע.

אוסאמה סעדי: מה אם זה יהיה פחות מ-50?

דין ליבנה: 50 זו הנורמה הקיימת בכל הקלפיות המיוחדות.

אוסאמה סעדי: פחות מ-50 אין?

דין ליבנה: כן.

אוסאמה סעדי: אז אנחנו מורידים ל-30.

דין ליבנה: עם זה אין לנו בעיה.

דין ליבנה: הבעיה שהייתה לנו זה לתת שיקול דעת מתחת ל-30, שאז יש פה פתח לכל מיני טענות.

קארין אלהרר: אני לא מוכנה לתת שיקול דעת.

דין ליבנה: אני חושב שזה שגוי.

אורלי עדס: צריך להיות כלל אחיד לגבי כולם.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו לא נצליח לקבל החלטה פה על הכל.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו נוריד את הרף ל-30, כשמתחת ל-30 ועדת הבחירות - -

קארין אלהרר: 35 או 40.

מיכאל מלכיאלי: יכול להיות שוועדת הבחירות תגיד לעשות ניוד בדרך כזאת או אחרת.

דין ליבנה: אבל אז זה צריך להיות כלל רוחבי על הכל, לא בית אבות אחד כן, בית אבות אחד לא.

מיכאל מלכיאלי: בוודאי, הכל יהיה שוויוני.

מיכאל מלכיאלי: בכל בתי האבות שיש בהם מעל ל-30 אנשים יש קלפי.

מיכאל מלכיאלי: לגבי בתי אבות שיש בהם מתחת ל-30 אנשים, תשב ועדת הבחירות עם הסגנים ותקבל החלטה איך מניידים, מי מפקח, איזה מצלמות.

מיכאל מלכיאלי: מה הבעיה בזה?

קארין אלהרר: למה?

קארין אלהרר: זה לא צריך להיות ככה בחוק.

אלעזר שטרן: השאלה אם במקומות כאלה צריך בכלל להציב קלפי.

דין ליבנה: היושב-ראש יוצא מנקודת הנחה שכן?

מיכאל מלכיאלי: כן.

מיכאל מלכיאלי: לכל אדם צריך לתת להצביע, ככה אני חושב.

אלעזר שטרן: אז אל תכתבו 30.

דין ליבנה: זה אומר שאני צרך להקים קלפי נייד.

מיכאל מלכיאלי: להקים קלפי זה כשיש 30 אנשים ומעלה.

אלעזר שטרן: תקבע שבמקום שיש בו 12 אנשים הקלפי תהיה במשך שלוש שעות.

אלעזר שטרן: לבוא ולהשאיר שיקול דעת האם כן או לא - -

מיכאל מלכיאלי: אין מצב להגיד לא.

דין ליבנה: זה סותר את מה שאמר חבר הכנסת קרעי.

מיכאל מלכיאלי: מ-30 ומעלה יש קלפי במקום.

מיכאל מלכיאלי: מתחת ל-30 ועדת הבחירות תחליט איזו צורת ניוד היא רוצה לעשות.

שלמה קרעי: או שלא יהיה בכלל.

אייל זנדברג: זו קביעה נורמטיבית שהוועדה צריכה לקבוע אותה, לא ועדת הבחירות המרכזית.

אייל זנדברג: זו הזכות לבחור, עם כל הכבוד.

שלמה קרעי: יש הרבה מקומות שבהם אנשים צריכים ללכת לקלפי נגישה.

שלמה קרעי: יש קלפיות נגישות בכל שכונה, בכל עיר, בכל ישוב.

שלמה קרעי: בכל מקום יש קלפי נגישה לטובת אנשים עם מוגבלות.

שלמה קרעי: אי אפשר לפתוח עוד קלפי כזאת בכל מקום שבו יש חמישה אנשים או 10 אנשים.

מיכאל מלכיאלי: למה לא בניוד?

שלמה קרעי: לניוד אנחנו לא מוכנים.

מיכאל מלכיאלי: בפיקוח שלכם.

שלמה קרעי: אי אפשר לפקח על כל הארץ.

שלמה קרעי: ניוד זה דבר מסוכן.

שלמה קרעי: אנחנו רוצים לסמוך את ידנו על התוצאות בלי שיהיה סיכוי לאי סדרים.

מיכאל מלכיאלי: מפחיד אותי להשאיר אדם בבית אבות בלי אפשרות להצביע.

שלמה קרעי: הוא יכול להצביע בקלפי נגישה.

מיכאל מלכיאלי: אבל אתה לא רוצה להוציא אותו.

שלמה קרעי: למה לא?

מיכאל מלכיאלי: בגלל הקורונה אתה לא רוצה להוציא אותו.

קארין אלהרר: הוא לא יכול לצאת.

עופר כסיף: בגלל כל הנסיבות של הקורונה אנחנו נמצאים באוסף בלתי נדלה של דילמות.

עופר כסיף: אני מסכים עם קרעי באופן עקרוני לגבי הבעייתיות בקלפיות ניידות.

עופר כסיף: אם אנחנו מחליטים שיש קלפי בכל בית אבות שיש בו למעלה מ-30 אנשים, ואם אנחנו מחליטים שקלפי ניידת תהיה רק בבתי אבות שיש בהם פחות מ-30 אנשים, אנחנו מצמצמים את זה למינימום האפשרי.

עופר כסיף: כמה כאלה כבר יהיו?

שלמה קרעי: יש קלפי ליד כל בית אבות.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו לא רוצים להוציא אותם.

שלמה קרעי: למה לא רוצים להוציא?

שלמה קרעי: מה הבעיה?

שלמה קרעי: הם כולם מקבלים חיסון בחודש הקרוב.

מיכאל מלכיאלי: אם הם מקבלים, על מה כל הדיון?

שלמה קרעי: עדיין צריכה להיות בבתי אבות קלפי, וזה בלי קשר לקורונה.

שלמה קרעי: במקור רצו לשים את הפרק הזה לא כהוראת שעה, אבל משום מה החליטו בוועדה להכניס את זה כהוראת שעה.

עופר כסיף: אני לא רוצה שייווצר מצב שלאדם אחד שרוצה להצביע לא תהיה אפשרות.

שלמה קרעי: יש הרבה אחרים בבית שלא יוצאים בגלל שהם מבוגרים.

שלמה קרעי: גם להם אתה רוצה לשים קלפי?

אייל זנדברג: אולי כדאי שהוועדה תקבל נתונים כמה בתי אבות יש עם מתחת ל-30 אנשים.

שלמה קרעי: יש 18.

עופר כסיף: עוד יותר טוב.

שלמה קרעי: שישימו עוד 18 קלפיות.

עופר כסיף: ואז לא צריך הגבלה מספרית.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו כותבים שהנושא הזה נמצא בחוסר הסכמה.

אלעזר שטרן: כללים להצבעה בבתי אבות 116יז5.

אלעזר שטרן: יושב ראש הוועדה המרכזית, בהתייעצות עם שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, יקבע הוראות בדבר סדרי הפעלתן ועבודתן של קלפיות בבית אבות, ובכלל זה שעות ההצבעה בקלפיות בכלל או בקלפי מסוימת, הנפקת אישורי הצבעה והעברת רשימת בתי האבות לפי סעיף 116יז3(ב) ו-(ג), וכן הוראות בדבר דרך הפרסום בבתי האבות של שעות ההצבעה ושל מקום הקלפי בבית האבות.

אלעזר שטרן: "

מיכאל מלכיאלי: אנחנו מחדשים את הדיון.

ניצן רוזנברג: הגענו לסעיפים המרכזיים של איך עושים בחירות בקורונה.

ניצן רוזנברג: יש לנו כאן שני הסדרים.

ניצן רוזנברג: ההסדר הראשון מדבר על הצבעה של חייבים בבידוד, שזה כולל מבודדים מטעמים שונים וחולים, וההסדר השני מדבר על איך עושים בחירות בקורונה בכל קלפי אחרת, לא של מבודדים וחולים.

פרק י3ב: הצבעת חייבים בבידוד בשל נגיף הקורונה 116יז6.

פרק י3ב: (א) בפרק זה – "חייב בבידוד" – אדם שחלה עליו חובת בידוד לפי הוראות סעיף 20 לפקודת בריאות העם, 1940 , לעניין נגיף הקורונה, לרבות חולה כמשמעותו לפי הוראות הסעיף האמור; משרד הבריאות רוצה לתת לנו איזו שהיא סקירה על סוגי המבודדים שיש.

אסתי ורהפטיג: כמו שאתם יודעים, יש חובת בידוד לאדם שהיה במגע קרוב עם חולה, לאדם שחוזר ממדינה אדומה, לאדם שיש לו חום, לאדם שמגלה תסמינים ועושה בדיקת קורונה בשל חשש להידבקות, ולאדם חולה.

ניצן רוזנברג: כל סוגי החייבים האלה בבידוד מוסדרים ביחד בהצעה הזאת, למרות שיכול להיות שבהוראות ההצבעה הפרטניות שלהם כן יהיו הבדלים בכל מיני שאלות כי לא הרי חולה כאדם שנמצא בבידוד ואין לו תסמינים.

ניצן רוזנברג: "נגיף הקורונה" – נגיף הקורונה החדש 2019 (Novel Coronavirus 2019–nCoV); "קלפי ייעודית" – קלפי המיועדת להצבעה של בוחרים שהם חולים או שהם חייבים בבידוד.

ניצן רוזנברג: (ב) בוחר שהוא חייב בבידוד רשאי להצביע בבחירות בקלפי ייעודית, והוא רשאי לצאת ממקום הבידוד, לצורך ההצבעה בלבד, בדרך ובתנאים שייקבעו בהוראות לפי סעיף 116יז8.

ניצן רוזנברג: ההצעה כרגע היא לא לכתוב במפורש את התנאים הספציפיים של ההצבעה, אלא להשאיר את הסמכות ליושב-ראש ועדת הבחירות, בהתייעצות עם סגנו ושר הבריאות.

שלמה קרעי: יכולנו לכתוב בפרק הקודם שהרף המינימאלי להצבת קלפי ייקבע על ידי יושב-ראש הוועדה.

ניצן רוזנברג: למרות שיש הבדל בין לקבוע איזה שהוא רף שמעליו או מתחתיו יחולו כללים מסוימים, לבין הקביעה של הכללים הספציפיים.

ניצן רוזנברג: כן יש איזה מקום שבו הוועדה או המחוקק אומרים איזה שהוא רף נורמטיבי שאומר שמעל ומתחת לזה הם קובעים.

שלמה קרעי: מכיוון שאנחנו כל כך רחוקים מיום הבחירות ולא יודעים מה יהיו השיקולים הבריאותיים, אפשר גם את זה להשאיר.

קארין אלהרר: כמה אנחנו רחוקים?

שלמה קרעי: לפחות חודשיים מלהבין מה יהיה ביום הבחירות, האם אנחנו בגל שלישי, בסגר, או אחרי העניין הזה.

ניצן רוזנברג: הסעיף הזה מעלה מספר סוגיות משמעותיות שכדאי שהוועדה תידרש אליהן.

ניצן רוזנברג: הסעיף קובע את החובה לאפשר לכל בוחר לצאת, גם אם הוא מבודד, ממקום הבידוד.

ניצן רוזנברג: זה משהו שהוא לא מובן מאליו.

ניצן רוזנברג: אפשר לחשוב על כל מיני הסדרים של הצבעה בטלפון, הצבעה אלקטרונית, או כל מיני דברים אחרים.

ניצן רוזנברג: יש כאן הוראה שעושה איזה שהוא איזון משמעותי בין צורכי הבריאות - -

קארין אלהרר: מי אמר שהם לא יצאו ויחזרו מיד הביתה?

מיכאל מלכיאלי: האופציה השנייה היא שהם לא ילכו להצביע.

דין ליבנה: מי אמר שהוא יישאר בבית בבידוד?

דין ליבנה: זה אותו דבר, זו אותה אכיפה.

אסתי ורהפטיג: בעינינו זה לא אותו דבר.

מיכאל מלכיאלי: קארין, ברור שיש חשש.

ניצן רוזנברג: יש כאן איזה שהוא איזון עקרוני שאומר שבוחר רשאי לצאת ממקום הבידוד שלו על-מנת להצביע, כשאת הדרך ואת התנאים של איך זה ייעשה משאירים להוראות.

ניצן רוזנברג: אחת השאלות המרכזיות שאנחנו יודעים שיש עליה מחלוקת בין ועדת הבחירות לבין משרד הבריאות, זו השאלה של אופן ההגעה לקלפי והחזרה ממנה, בדגש על מי שמוגדרים כחולים ומי שהם חייבים בבידוד עם תסמינים, שזו האוכלוסייה המסוכנת ביותר מבחינת החשש להדבקה.

ניצן רוזנברג: משרד הבריאות היה רוצה לצמצם את סכנת ההדבקה מאותם אנשים ככל האפשר, לכן הוא הציע שדבר כזה ייעשה באמצעות ארגון של הסעות ייעודיות.

אייל זנדברג: רק חולים.

ניצן רוזנברג: נכון, רק חולים.

ניצן רוזנברג: לגבי האוכלוסייה של המבודדים עם תסמינים, יש הצעה לעשות איזה שהוא הסדר אחר שיאפשר להם ללכת להיבדק בבדיקת קורונה באותו היום כדי שיוכלו ללכת להצביע.

שלמה קרעי: חולים, גם אם יהיו כמה אלפים או 10,000, יוכלו להגיע עם הרכב שלהם.

מיכאל מלכיאלי: ומי שאין לו רכב?

שלמה קרעי: מי שאין לו רכב יעשה איזה שהוא סידור עם מד"א על מנת שייקחו אותו.

מיכאל מלכיאלי: ניתן למד"א לתעדף?

שלמה קרעי: מה תעשה?

שלמה קרעי: ועדת הבחירות תנהל מערך הסעות של 10,000 או 15,000 איש ביום הבחירות?

שלמה קרעי: אי אפשר, לא צריך להגזים עם העניין.

שלמה קרעי: תשאירו את זה להחלטה של ועדת הבחירות.

קארין אלהרר: מי מחליט בוועדת הבחירות?

שלמה קרעי: יש את יושב-ראש ועדת הבחירות, יש את סגניו, ויש את מליאת ועדת הבחירות.

שלמה קרעי: יש נציגים מכל המפלגות במליאה.

שלמה קרעי: גם לכם יש סגן שם.

אוסאמה סעדי: יש הצעה לרשום לא רק שהאדם הצביע, אלא גם את שעת ההצבעה.

אוסאמה סעדי: אם מבודד הצביע בשעה 10:00 בבוקר והמשיך להסתובב - -

קארין אלהרר: לא יאכפו את זה.

אוסאמה סעדי: גם ככה לא אוכפים.

אוסאמה סעדי: את רוצה שלא יצביעו?

אוסאמה סעדי: מה ההצעה שלך?

קארין אלהרר: אני בעד קלפי ניידת.

מיכאל מלכיאלי: לכל המבודדים?

קארין אלהרר: כן.

צבי האוזר: התקיימו כבר בחירות מוניציפאליות.

שלמה קרעי: עם חמישה אנשים.

אוסאמה סעדי: בתל-מונד.

צבי האוזר: לא בתל-מונד, בצרפת או בחו"ל.

צבי האוזר: אם אנשים בריאים ידעו שאנשים חולים באים להצביע - -

מיכאל מלכיאלי: אלו שתי קלפיות שונות, שני בניינים שונים.

שלמה קרעי: גם על זה יש לנו ויכוח.

שלמה קרעי: אני לא חושב שבכל ישוב צריך להציב שתי קלפיות, זה מוגזם.

שלמה קרעי: אני חושב שצריך להפריד שעות.

אורלי עדס: העיקרון המנחה מבחינת ועדת הבחירות, הקו המנחה בכל חשיבה ובכל שלב של קבלת החלטות, הוא לקיים את הבחירות כהלכה, לפי כל העקרונות של שיטת הבחירות במדינת ישראל, שמירה עליהם ועל בריאות הציבור, וכל זה לצד מתן אפשרות לתת זכות בחירה לכל אזרח בעל זכות בחירה.

סוגי קלפיות: לעניין אופן ההגעה – עלתה הצעה שוועדת הבחירות תסיע את החולים.

סוגי קלפיות: היום יש 24,000 חולים, לפני שבוע היו 17,000 חולים.

סוגי קלפיות: אנחנו לא יכולים לדעת מראש איפה יהיו חולים, איפה יהיו מבודדים.

סוגי קלפיות: אנחנו נדע 10 ימים לפני, אבל גם הנתון הזה לא יהיה ודאי, משום שהוא משתנה מיום ליום.

סוגי קלפיות: בבוקר יום הבחירות יכול לקום אדם בישוב שבו לא היו חולים עד אתמול.

סוגי קלפיות: ההצעה להסיע אנשים לא רלוונטית בכלל.

סוגי קלפיות: לא יכול להיות שמשרד הבריאות יבקש את זה מאיתנו.

מיכאל מלכיאלי: אף אחד לא העלה את זה.

אורלי עדס: אנחנו מדברים על איסוף מאין ספור נקודות איסוף, לא ידועות מראש, ידועות רק יום קודם.

אורלי עדס: זה מערך אדיר לאסוף את כל האנשים האלה יחד, לקחת אותם לקלפי.

אורלי עדס: כולם גם יצטרכו להמתין אחד לשני עד שתסתיים ההצבעה, וזו הצבעה איטית בגלל כל המיגון הנדרש.

אורלי עדס: האינטרס שהם יהיו כמה שפחות זמן בחוץ.

אורלי עדס: ההצעה הזאת לאסוף אותם בקבוצות של 10 אנשים פשוט תכפיל, תשלש ותרבע את זמן שהותם מחוץ לבית, וכך נשיג את המטרה ההפוכה.

קארין אלהרר: בבחירות האחרונות היו כבר חולי קורונה.

אורלי עדס: הבחירות האחרונות לא כל כך מהוות דוגמה, משום שהיו יותר מבודדים.

אורלי עדס: היו רק 14 חולים ביום הבחירות, שאלה האנשים מאוניית הפרינסס דיימונד שהיו מאושפזים בבית חולים ובכלל לא הצביעו.

אסתי ורהפטיג: אנחנו מבקשים שאותם כללים באשר ליציאה של חולים מבודדים יהיו בהסכמת שר הבריאות, בגלל החשש המאוד גדול שלנו בנוגע לאוכלוסיית החולים.

אסתי ורהפטיג: צריך להבין שאין מצב כזה שחולים יוצאים מהבית.

אסתי ורהפטיג: האפשרות היחידה שלהם לצאת היא לצורך טיפול רפואי דחוף.

אסתי ורהפטיג: יש אמנם נוהל שמאפשר להשתתף בהלוויה, אבל ההשתתפות בהלוויה היא רק באמצעות אמבולנס שאותו חולה שוהה בתוך האמבולנס למשך כל זמן ההלוויה.

אורלי עדס: ומה כשהוא הולך לבדיקה?

אסתי ורהפטיג: הוא לא הולך לבדיקה, באים הביתה לבדוק אותו.

אורלי עדס: לטיפול רפואי כלשהו.

איתן גינזבורג: איך הוא מגיע?

אסתי ורהפטיג: אדם שחווה התקף לב או יש לו משהו דחוף, מגיע ברכב שלו.

אסתי ורהפטיג: זה החריג היחיד שאפשרנו.

מיכאל מלכיאלי: יש לך הצעה איך עושים את זה בפועל?

אסתי ורהפטיג: אנחנו דורשים שהם יגיעו באמצעות אותן הסעות.

אסתי ורהפטיג: זה יכול להיות גם הסעות של 50 חולים.

אסתי ורהפטיג: אנחנו לא דורשים שזה יהיה דווקא באמבולנס.

צבי האוזר: מה עם הצבעה בקלפי דרייב-אין?

שלמה קרעי: זה בדיוק מה שאנחנו רוצים לעשות.

אורלי עדס: אחת הקלפיות תהיה קלפי במתחמי הצבע וסע, אבל זה בכפוף לכך שמשרד הבריאות יאפשר לנו להשתמש במתחמים הקיימים של הבדיקות.

אורלי עדס: יש כ-100 מתחמים כאלה.

אסתי ורהפטיג: אפשר גם להשתמש בחניונים שלא משמשים היום כמתחמי בדיקות.

אלי אבידר: היא לא רוצה להקים מתחם מחדש, היא רוצה להשתמש במה שקיים.

אורלי עדס: הקמה של מתחם חדש זה תהליך מורכב, זה דורש הליכים של מכרז.

קארין אלהרר: מה הבעיה להשתמש במתחמים הקיימים?

אורלי עדס: מנכ"ל משרד הבריאות הביע הסכמה עקרונית לזה בפגישה שהייתה לנו.

אורלי עדס: חלק מהמצביעים יצביעו שם.

אורלי עדס: מי שיגיע לתוך המתחם עם הרכב יצביע וייסע.

אורלי עדס: אני מאוד מקווה שההצבעה תהיה יותר מהירה מאשר הבדיקות, שלא יתעכבו בתורים ארוכים.

אורלי עדס: אנחנו חושבים שצריך לתת מענה גם בדמות של קלפיות אחרות.

אורלי עדס: שוחחתי עם מנכ"ל קופת חולים כללית, ביקשתי ממנו לעשות שימוש במבנים של הקופות כדי להעמיד קלפיות למבודדים וקלפיות לחולים.

אורלי עדס: הקמה של מאות אוהלים מורכבת מאוד, זה תהליך פחות נכון מבחינת מזג האוויר, שיכול להיות סוער, ומבחינת ההמתנה בחוץ.

קארין אלהרר: איך אפשר להצביע בלי לצאת מהאוטו?

אורלי עדס: אם נקבל את המבנים של קופות החולים, האנשים יצאו מהרכב, ייכנסו להצביע ויחזרו חזרה.

אורלי עדס: כל הכוונה היא לא לרכז את כל החולים במקום אחד, אלא לפזר אותם בכמה קלפיות.

אורלי עדס: אנחנו בתהליכי חשיבה עדיין, אנחנו בניסיונות למצוא פתרונות להרבה מאוד סוגיות שעולות.

צבי האוזר: התקיימו בחירות בצרפת, אם אני לא טועה, ובמקומות אחרים.

צבי האוזר: האם יש לימוד ממה שנעשה במקומות אחרים?

אורלי עדס: כן.

אורלי עדס: אני רק אזכיר לכם שהיינו המדינה הראשונה בעולם שהתמודדה עם בחירות בתקופת קורונה.

אורלי עדס: אנחנו הקמנו את האוהלים.

אורלי עדס: ברוב המדינות שהסתכלנו עליהן, כמעט בכולן לדעתי, מה שנעשה זה הרחבת ההסדרים הקיימים, לא המצאת שיטה חדשה או החלפת שיטה.

אורלי עדס: ברוב המדינות ההצבעה הייתה בדואר.

אורלי עדס: יש מדינות שהייתה אפשרות להצביע באינטרנט.

דין ליבנה: באוסטרליה ובניו זילנד.

אורלי עדס: או להצביע בטלפון.

אורלי עדס: אני לא רואה את זה קורה כאן.

אוסאמה סעדי: אני חושב שאנחנו לא צריכים לרדת לכזאת רמה של פירוט.

אוסאמה סעדי: אנחנו קובעים את העיקרון שגם מבודדים וגם חולים זכאים להשתתף בהצבעה, ואנחנו מסמיכים את ועדת הבחירות המרכזית, בהתייעצות עם שר הבריאות, למצוא את הפתרונות.

אייל זנדברג: מדובר בהסדר משמעותי ביותר שיקבע אם אנשים יוכלו לממש את זכותם לבחור.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו בדעה שכולם יוכלו לבחור.

צבי האוזר: אי אפשר לקבוע קטגורית כשאתה שומע שיש פה קושי אופרטיבי-פרקטי.

צבי האוזר: או שאתה מסמיך את ועדת הבחירות, או שאתה קובע את ההסדר.

שלמה קרעי: אני מסכים עם חבר הכנסת אוסאמה סעדי שאנחנו צריכים לתת את הפררוגטיבה לוועדת הבחירות המרכזית לקבוע את ההסדרים.

שלמה קרעי: כל המחלוקת היא על הסדרי ההסעות של החולים, לפי מה שאני מבין.

אייל זנדברג: המחלוקת היא על אם יצביעו או לא.

אוסאמה סעדי: למה שלא יצביעו?

אוסאמה סעדי: אני קובע את העיקרון שחייבים להצביע.

אוסאמה סעדי: ועדת הבחירות חייבת למצוא פתרונות.

שלמה קרעי: כמו שאני רואה כאן, המחלוקת היא רק לגבי סדרי ההסעות.

שלמה קרעי: כולנו מסכימים שלכולם צריכה להיות הזכות להצביע.

שלמה קרעי: ועדת הבחירות צריכה, בהתייעצות עם משרד הבריאות, לאשר לאדם להגיע עם רכב פרטי למתחם של דרייב-אין ולהצביע.

שלמה קרעי: אם אין לו אפשרות, אם אין לו רכב פרטי, תהיה לו אפשרות לשכור אמבולנס.

שלמה קרעי: אולי אפשר להגיע עם מד"א להסדר על תשלום סמלי.

שלמה קרעי: אנחנו לא צריכים להידרש להסעות האלו, זה צריך להישאר להחלטת ועדת הבחירות.

שלמה קרעי: דיברנו על זה שתהיה קלפי אחת לחולים, קלפי אחת למבודדים, שזה לדעתי דבר שגוי.

שלמה קרעי: אם בכל אחד מתוך 250 הישובים שמים קלפי למבודדים וקלפי לחולים, העלות של שכר חברי הוועדה היא 10 מיליון שקלים.

שלמה קרעי: מדובר על 10 מיליון לקלפיות שיכול להיות שאף אחד לא יצביע בהן.

שלמה קרעי: אני מציע שקלפי אחת לפחות תהיה בכל ישוב, ושבקלפי הזאת יחלקו את השעות בצורה כזאת שמשעות הבוקר עד שעה 14:00 יצביעו מבודדים, מ-15:00 עד 19:00 יצביעו חולים.

שלמה קרעי: במידה ויהיו יותר מידי מבודדים וחולים בישוב, יחלקו את זה לשתי קלפיות.

שלמה קרעי: אי אפשר לזרוק מיליונים על ישובים שלא יהיה בהם אף חולה, או יהיו בהם שניים-שלושה מבודדים.

שלמה קרעי: לקבוע בחוק עכשיו שחייבים לשים 500 קלפיות באותם 256 ישובים בלי לדעת מה יהיה, לדעתי זה חוסר אחריות.

אורלי עדס: זה תרחיש ייחוס שחייבים להתייחס אליו.

שלמה קרעי: הצוות של הקלפי, לא משנה אם באים מבודדים או חולים, עוטה את אותם אמצעי מיגון.

שלמה קרעי: אני רוצה שיודגש בסעיף 116יז(א) שהקלפי תהיה מונחת במקום אחד בלבד, ללא אפשרות של תנודה במהלך יום הבחירות.

מיכאל מלכיאלי: לא צריך לכתוב את זה.

שלמה קרעי: אני רוצה להדגיש שאין כאן שום אישור ושום סמכות לנייד קלפי.

דין ליבנה: בשביל לנייד קלפי צריך לכתוב את זה במפורש בחוק.

עופר כסיף: אני מסכים עם מה שאמר קרעי לגבי זה שצריכות להיות קלפיות למבודדים וקלפיות לחולים.

עופר כסיף: אפשר בהחלט לעשות חלוקה לשעות.

עופר כסיף: אני חוזר להצעה של צביקה לעשות דרייב-אין קלפי.

עופר כסיף: דריב-אין קלפי ייתן פתרון לאנשים.

מיכאל מלכיאלי: אמרה אורלי שהם מקבלים את זה.

עופר כסיף: עדיין נשאר לנו לחשוב איך פותרים את הבעיה של אלה שאין להם רכב.

צבי האוזר: האם אפשר לפתוח קלפיות יום אחד לפני יום הבחירות?

מיכאל מלכיאלי: יש את העניין של ההלנה, של השמירה.

צבי האוזר: כמה קלפיות סך הכל יש בארץ?

דין ליבנה: 13,000.

צבי האוזר: תפתח 300 קלפיות או 500 קלפיות יום אחד לפני.

אוסאמה סעדי: למה חיילים יכולים להצביע שלושה ימים לפני?

צבי האוזר: החשש הוא שאנשים יפחדו להגיע לאזורים האלה.

מיכאל מלכיאלי: אלה שני מתחמים שונים, למה שיפחדו?

צבי האוזר: הפייק ניוז שיהיה בנושא הזה גדול מאלה שחולים בפועל ויבואו להצביע.

מיכאל מלכיאלי: זה לא קרה בבחירות הקודמות.

אורלי עדס: במסגרת הדיונים של הצוות המקצועי חשבנו להקדים את יום הבחירות בשבוע למבודדים ולחולים.

צבי האוזר: יום קודם.

אורלי עדס: העניין הוא שביום הבחירות, שהוא יום שבתון, יש יותר מבנים זמינים.

אורלי עדס: יום לפני או כמה ימים לפני אין זמינות של מבנים.

צבי האוזר: לא צריך לפתוח 13,000 קלפיות.

שלמה קרעי: אנחנו מתנגדים לזה.

צבי האוזר: יש מספיק מבנים זמינים שאפשר להכריז שהם קלפיות קורונה יום אחד לפני הבחירות.

צבי האוזר: תאתרו בכל ישוב קלפי אחת כזאת.

שלמה קרעי: צביקה, אנחנו מתנגדים לזה בכל תוקף.

שלמה קרעי: הבחירות יהיו, עם כל הקשיים הכרוכים בהן, יום אחד בלבד, לא יומיים, ולא יום אחד לפני.

אוסאמה סעדי: לחיילים אתה מסכים שלושה ימים לפני.

צבי האוזר: אני חושב שביצוע בחירות לחולים ולמבודדים ביום הבחירות הוא עם פוטנציאל לאי סדרים הרבה יותר גדול, הוא עם פוטנציאל של פייק ניוז שיפחיד אנשים להגיע לקלפי, והוא עם פוטנציאל בלגן ביום הזה שכולם לוחצים ותשומת הלב של המערכת, עם כל הכבוד, היא לסיפור הגדול, לא לסיפור הקטן של הקורונה.

צבי האוזר: אני מבקש לשקול פעם נוספת.

צבי האוזר: אנחנו צריכים מספר קטן של קלפיות לקורונה.

צבי האוזר: אין שום בעיה לאתר מתחמים שיום לפני הבחירות יהיו פנויים לכך.

אוסאמה סעדי: אנחנו צריכים לבדוק את ההצעה הזאת.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שהמשרד צריך לבדוק את זה בצורה רצינית.

עמי ברקוביץ: חשוב מאוד למצוא פתרון למי שאין רכב ולא יוכל להגיע באמצעות רכב לקלפי.

עמי ברקוביץ: לאור חילוקי הדעות שאנחנו שומעים פה, חשוב מאוד שהוועדה הזאת תיתן את דעתה בעניין.

עמי ברקוביץ: אם הדרך של חולה להגיע תהיה באמצעות אמבולנס בעלות של 800 שקל, זה דבר שיאיין את הזכות שלו להצביע.

אורלי עדס: אחת ההצעות שהצענו למשרד הבריאות הייתה שמי שיוצא להצבעה יהיה מחויב להירשם כשהוא יוצא מהבית וכשהוא חוזר.

קארין אלהרר: איפה הוא יירשם?

אורלי עדס: באתר משרד הבריאות.

אורלי עדס: יש פה עניין של אמון.

אורלי עדס: אם משרד הבריאות סומך על אותו אדם שכשהוא יוצא לטיפול רפואי הוא אחר כך חוזר הביתה, או שכשהוא יוצא לבדיקה הוא אחר כך חוזר, כך צריך לסמוך על אותו אדם כשהוא יוצא להצביע.

קארין אלהרר: יש היום כזה רישום?

ניצן רוזנברג: (ג) שר הבריאות ימסור ליושב ראש הוועדה המרכזית במועדים שיקבע יושב ראש הוועדה המרכזית בכללים, רשימה של חייבים בבידוד בעת מסירת הרשימה, בחלוקה לפי מי שהם חולים ומי שהם חייבים בבידוד אחרים, ויציין לגביהם את הפרטים הבאים, כפי שדיווח החייב בבידוד למשרד הבריאות בהתאם להוראות לפי סעיף 20 לפקודת בריאות העם: (1) שם מלא; (2) מספר תעודת זהות; כתובת מגורים הרשומה במרשם האוכלוסין; (4) כתובת מקום הבידוד.

ניצן רוזנברג: (ד) מידע שנמסר לפי סעיף קטן (ג) ישמש את הוועדה המרכזית לשם קביעת מקומות הקלפי כאמור בסעיף קטן (ה) בלבד, והוא יימחק בסמוך לתום יום הבחירות, ולא יאוחר מיום פרסום תוצאות הבחירות.

אסתי ורהפטיג: אני רוצה להבהיר שרשימת חייבי הבידוד שיש אצלנו היא לא רשימה מלאה, יש עוד אנשים שנמצאים בבידוד שאין לנו מידע עליהם כי הם לא דיווחו.

אלעזר שטרן: בגלל זה כתבנו שזה רק מה שדיווחו לכם.

אסתי ורהפטיג: את העניין של כתובת מגורים במרשם האוכלוסין אנחנו מבקשים למחוק.

דין ליבנה: ככל שאנחנו מקבלים את הפרטים האחרים, כך אנחנו יכולים להצליב את זה מול פנקס הבוחרים.

אסתי ורהפטיג: לגבי כתובת מקום הבידוד, אצלנו במערכת לא מופיעה תמיד כל הכתובת, אלא רק הישוב שבו האדם נמצא בבידוד, לכן צריך לכתוב כתובת מקום המגורים או הישוב שבו הוא מבצע את הבידוד.

מיכאל מלכיאלי: הם לא יבקשו את מה שאין לכם.

דין ליבנה: תתנו לנו מה שדיווחו לכם.

ניצן רוזנברג: (ה) יושב ראש הוועדה המרכזית, לאחר התייעצות עם הוועדה המרכזית, יקבע את המקומות בהם יוצבו קלפיות לחייבים בבידוד, כך שבכל רשות מקומית תיקבע קלפי ייעודית אחת לפחות לחולים ואחת לפחות לחייבים בבידוד שאינם חולים, לפי העניין, שייקבעו תוך התחשבות במידת האפשר בנוחות הגישה אליהן עבור הבוחרים ובצורך למנוע הדבקה בקרב הציבור בעת ההצבעה ובעת ההגעה למקום הקלפי; היושב ראש יקבע את מקומות הקלפי כאמור לא יאוחר מהיום השישי שלפני יום הבחירות, והוא רשאי לעדכן את קביעתו מעת לעת; לעניין זה "רשות מקומית" – עירייה או מועצה מקומית, שרשומים בה בעלי זכות בחירה.

ניצן רוזנברג: המשמעות היא שלא בכל ישוב יימצאו הקלפיות הייעודיות.

ניצן רוזנברג: מאחר ורשום פה עירייה או מועצה מקומית, המשמעות היא שבכל מועצה אזורית, שזו מועצה שיכולה להיות מורכבת מישובים רבים שהשטח הגיאוגרפי ביניהם הוא רחוק, תהיה קלפי אחת לפחות למבודדים, קלפי אחת לפחות לחולים.

ניצן רוזנברג: צריך להבין שהאנשים שגרים במקומות האלה והם חולים או מבודדים יצטרכו לנסוע לפעמים מרחק רב בשביל להצביע.

אלי אבידר: במטה יהודה יש שלושים ומשהו ישובים.

ניצן רוזנברג: זה שוב מתקשר לשאלה אם לאדם יש רכב פרטי.

ניצן רוזנברג: הרי בתחבורה ציבורית הוא לא יכול להשתמש.

ניצן רוזנברג: יכול להיות שאדם כזה לא יוכל אפילו ברגל ללכת להצביע.

אייל זנדברג: הבעיה המהותית שנותרה היא אם ההסדר שהוועדה פה מאמצת עלול לגרום לכך שאנשים לא יוכלו להצביע בגלל השאלה אם הם בעלי אמצעים או הם לא בעלי אמצעים, או האם הם גרים בישוב קטן ומרוחק או בישוב מרכזי.

אייל זנדברג: זאת הכרעה משמעותית ביותר כאן.

אייל זנדברג: אל מול זה עומד גם העניין של עלות.

אייל זנדברג: הוועדה, לדעתי, צריכה לקבל נתונים כדי להבין מה עומד מול מה.

שלמה קרעי: זה כמו שאין לך קלפי נגישה בכל ישוב.

שלמה קרעי: במושב שלי אין קלפי נגישה.

שלמה קרעי: מה עושה מי שהכתובת שלו במקום אחר והוא גר אצלי במושב?

שלמה קרעי: או שהוא מתאמץ ונוסע לנתיבות לקלפי נגישה, או שהוא לא מצביע.

שלמה קרעי: מה, ידרשו עכשיו קלפי נגישה בכל ישוב?

אייל זנדברג: יש כאן איסור על אדם לצאת מהבית.

שלמה קרעי: אנחנו מסמיכים את יושב-ראש ועדת הבחירות המרכזית להתיר להם לצאת מהבית ולהצביע.

אייל זנדברג: הוועדה צריכה לקחת בחשבון מה יקרה במציאות - האם במציאות אזרחים יוכלו או לא יוכלו לממש את זכותם להצביע, והאם ההבחנה הזאת בין יכולים ללא יכולים תהיה מבוססת על יכולת כלכלית.

שלמה קרעי: אותו דבר יש לך לגבי קלפי נגישה.

שלמה קרעי: אין לך קלפי נגישה בכל ישוב וישוב.

אייל זנדברג: מתקנים עוול בעוול?

שלמה קרעי: אי אפשר לתת פתרון לכל אחד.

שלמה קרעי: מקסימום הוא יכול לשלם לאמבולנס שייקח אותו.

אייל זנדברג: לשלם לאמבולנס זה עניין של 800 שקל.

שלמה קרעי: צריך שוועדת הבחירות המרכזית תגיע להסדר עם מד"א.

אייל זנדברג: ממתי ועדת הבחירות מחליטה?

אייל זנדברג: אני חושב שהכנסת צריכה לקבל החלטה על בסיס נתונים.

אייל זנדברג: יכול להיות שבסוף ההחלטה שלכם תהיה כזאת שזה לא ניתן כי מדובר ב-10 מיליארד.

אייל זנדברג: הנתונים צריכים לבוא לכאן.

אייל זנדברג: אתם צריכים להחליט.

אוסאמה סעדי: אלפים רבים שגרים בכפרים הלא מוכרים בנגב צריכים לנסוע 100 קילומטר או 150 קילומטר ביום הבחירות כדי להצביע.

אוסאמה סעדי: כשאנחנו מבקשים בכל מערכת בחירות שיתנו להם את האפשרות, ועדת הבחירות אומרת לנו שזה מה יש, שהם צריכים להסתדר.

אורלי עדס: יש במדינת ישראל, למיטב ידיעתי, קרוב ל-1,270 ישובים.

אורלי עדס: השאלה אם רוצים להקים בכל ישוב קלפי.

אורלי עדס: צריך לזכור שאם יהיו ישובים שיהיה בהם ריכוז יותר גבוה של חולים, לא תהיה קלפי אחת, יהיו כמה.

אורלי עדס: אם בירושלים יהיו 5,000 חולים, צריך יהיה להציב לפחות 13 או 15 קלפיות.

אורלי עדס: אפשר לעשות בכל ישוב, אבל זה מורכב מאוד, זה מסובך מאוד.

אורלי עדס: תזכרו שאין הרבה זמן לבחירות.

אורלי עדס: אנחנו מדברים על שלושה חודשים שיש בהם אין ספור תהליכים שצריך לבצע.

שלמה קרעי: הדרישה הזאת מיותרת.

אייל זנדברג: זו לא דרישה.

אייל זנדברג: צריך להביא תכנית אופרטיבית בפני הוועדה, לראות מה המשמעות שלה, והוועדה כאן תחליט אם רוצים או לא רוצים את זה.

אייל זנדברג: תחליטו מה שתחליטו, אבל לפחות מתוך מודעות.

אוסאמה סעדי: אני לא יכול לדעת מעכשיו מה יהיה בעוד 100 ימים.

שלמה קרעי: תשאיר את זה ליושב-ראש ועדת הבחירות.

שלמה קרעי: דין, אני לא מצליח להבין למה בחרתם בשתי קלפיות בכל ישוב.

דין ליבנה: זה מה שהיה בנשיאות.

שלמה קרעי: בנשיאות זה לא היה.

שלמה קרעי: דיברנו בנשיאות על קלפי אחת לפחות בכל ישוב.

דין ליבנה: לא, קלפי אחת לחולים ואחת למבודדים, זה מה שאמרנו.

שלמה קרעי: אני חושב שבמקום שבו כמעט אין כלום אפשר לפצל קלפי לשעות מסוימות, זה יחסוך כסף ציבורי.

שלמה קרעי: אתה תזרוק לפח פה מיליונים, אולי 10 מיליון שקל, אם בסוף לא יהיה בכלל אף חולה ואף מבודד.

שלמה קרעי: אתה חייב להשאיר פתח להחלטה בעוד שלושה חודשים.

אייל זנדברג: צריך שתהיה איזו שהיא אמת מידה, איזו שהיא הכוונת שיקול דעת.

דין ליבנה: ההצעה שוועדת הבחירות הניחה בפני ועדת הבחירות אומרת שבכל רשות מקומית תהיה לפחות קלפי אחת.

שלמה קרעי: כמה כאלו יש?

דין ליבנה: 255.

בועז טופורובסקי: במועצות אזוריות זו בעיה.

בועז טופורובסקי: במטה יהודה לא יכולה להיות קלפי ניידת?

דין ליבנה: כשוועדת הבחירות תקבל ממשרד בריאות את מפת המבודדים, היא תציב קלפיות לפי פריסת המבודדים.

דין ליבנה: אם בשכונה מסוימת בירושלים יהיו הרבה מאוד מבודדים ובשכונה אחרת לא יהיו, הקלפי תהיה כמה שיותר קרוב לשכונה, בהינתן ויש מקומות שבהם זה ניתן, כי לא בכל מקום ניתן לקיים קלפי.

דין ליבנה: כדי שנוכל להיערך אנחנו חייבים שתהיה איזו שהיא רצפה מסוימת.

דין ליבנה: אנחנו לא יכולים לדעת שזה בין אפס ל-1,270, זו צריכה להיות איזו שהיא רצפה שאליה אנחנו נערכים.

דין ליבנה: אם נידרש, נגדיל.

דין ליבנה: לאדם שיהיה מבודד ביום הבחירות ברשות מקומית מסוימת צריך שתהיה אפשרות להצביע כמה שיותר קרוב, במיוחד ברשויות מקומיות רחוקות.

דין ליבנה: יש כאלה שיציעו שהרצפה תהיה בכל ישוב - יש 1,270 ישובים - אבל לדעתנו זה לא נכון.

דין ליבנה: אנחנו חושבים שנכון לקבוע קלפי אחת לחולים וקלפי אחת למבודדים בכל רשות מקומית, כי זה משרת גם את הישובים הסמוכים למועצות האזוריות שאינן רשות מקומית כאמור.

שלמה קרעי: דין, אני עדיין חושב שאם יש לך בערד שני מבודדים, לשים קלפי למבודדים וקלפי לחולים זה בזבוז.

אורלי עדס: אתה לא יודע מראש.

שלמה קרעי: אני לא מבין למה אי אפשר לפצל את שעות ההצבעה.

שלמה קרעי: איך אפשר להקים עוד 250 קלפיות סתם?

אורלי עדס: צריכה להיות ודאות כלשהי בבחירות.

אורלי עדס: אנחנו לא נעשה קסם ויום לפני הבחירות נקים את כל הקלפיות.

אורלי עדס: צריך להיות משהו שיהיה מוכן מראש.

אורלי עדס: מעבר לזה, כמו שאמר דין, אפשר יהיה תמיד להוסיף.

אורלי עדס: לא ניתן יהיה לתת בדרך הזאת מענה לכל ישוב וישוב.

מיכאל מלכיאלי: שלמה מציע לפצל את שעות ההצבעה.

אורלי עדס: ההצבעה מאוד איטית בקלפיות האלו.

אורלי עדס: אני חושבת שכולכם לא רוצים לראות תורים של חולים או מבודדים שממתינים ברחוב כדי להצביע.

ניצן רוזנברג: אפשר לרשום איזה שהוא רף מינימאלי של אנשים כך שאם אם אתה שומע שביישוב מסוים יש 50 מבודדים - -?

אורלי עדס: איך נמצא את המקום?

אורלי עדס: צריך לגייס עובדים, צריך שהמפלגות יגייסו חברי ועדות.

אורלי עדס: אתם מדברים על דברים שהם לא ריאליים.

אייל זנדברג: לגבי מועצה אזורית אפשר לדבר על מרחקים מסוימים.

מיכאל מלכיאלי: ירוחם ומטה יהודה הם אותו דין?

אייל זנדברג: הוועדה פה יכולה טיפה להעלות את הרף.

שלמה קרעי: אנחנו לא רוצים להעלות.

שלמה קרעי: אנחנו מקבלים כאן החלטה שאולי חצי ממנה מיותרת עוד שלושה חודשים, אחרי ששני מיליון אזרחים יתחסנו.

אורלי עדס: מה זה קשור עכשיו?

אורלי עדס: איך אתה יכול לדעת מראש?

שלמה קרעי: אני לא יכול לדעת מראש.

אורלי עדס: חייבים מספר כלשהו עכשיו.

מיכאל מלכיאלי: האם למועצה אזורית שיש בה 40 ישובים ולמועצה אזורית שיש בה רק שני ישובים יש אותו דין?

שלמה קרעי: זה כמו ירושלים ונתיבות, שיש על שתיהן אותו דין.

שלמה קרעי: אם יצטרכו, ישימו יותר.

ניצן רוזנברג: אולי להגיד על כל 10 ישובים לפחות קלפי אחת.

ניצן רוזנברג: צריך לחשוב על משהו שהוא קצת יותר יחסי.

קארין אלהרר: באותו בוקר של הבחירות יכולה להיות התפרצות בירושלים.

קארין אלהרר: איך אתם יודעים להיערך לזה?

אורלי עדס: ולכן אנחנו מבקשים שתהיה פריסה כלשהי.

אורלי עדס: לקראת יום הבחירות נעשה עוד פעם בדיקה של הנתונים, ננסה להתאים את עצמנו.

אורלי עדס: לומר בוודאות שמספר הקלפיות יתאים בדיוק למספר החולים והמבודדים שיהיו באותו יום - -

קארין אלהרר: איך הם יגיעו לקלפיות האלו?

אורלי עדס: הם יוכלו להגיע ברכב פרטי.

קארין אלהרר: ומה לגבי מי שאין לו רכב פרטי?

אורלי עדס: לנו אין פתרון לעניין הזה.

קארין אלהרר: שלמישהו יהיה.

אורלי עדס: פונות אלינו קבוצות שונות באוכלוסייה שמבקשות הסעה, אם זה אנשים מבוגרים, אנשים חולים, אנשים מוגבלים.

איתמר גרוטו: כמובן שיהיו קלפיות נפרדות למבודדים ולמאומתים.

מיכאל מלכיאלי: יש לך בעיה עם ההצעה של קרעי לפצל לשעות?

איתמר גרוטו: אני לא רואה עם זה בעיה.

איתמר גרוטו: אולי לחברי ועדת הקלפי זה לא יהיה כל כך - -

קארין אלהרר: זו לא בעיה של משרד הבריאות, זו בעיה של הוועדה המרכזית.

איתמר גרוטו: גם הפרדה בזמן היא הפרדה טובה מבחינתנו.

ניצן רוזנברג: זה יכול ליצור עומס.

שלמה קרעי: אם יש שני אנשים מבודדים בישוב, זה לא יוצר עומס.

איתמר גרוטו: חשוב לנו להימנע ממצב שבו אדם יצא מהבית לצרכים אחרים שהם לא הצבעה.

קארין אלהרר: הוא יכול לעשות את זה גם ללא קשר להצבעה.

איתמר גרוטו: אנחנו נותנים לו אישור מהמדינה לצאת.

איתמר גרוטו: זה בכל זאת אחרת מאשר כשלא ניתן לו אישור, שאז הוא עובר על החוק.

מיכאל מלכיאלי: מה אתה מציע במקום זה?

איתמר גרוטו: אנחנו חושבים שאפשר להשקיע בהתארגנות לוגיסטית שהיא לא צריכה להיות כזאת מורכבת.

איתמר גרוטו: אולי אפשר לארגן הסעות.

מיכאל מלכיאלי: משרד הבריאות יודע לארגן כאלו הסעות?

מיכאל מלכיאלי: אומרת אורלי עדס שהיא לא יודעת לארגן מערך כזה של הסעות.

מיכאל מלכיאלי: מה אתה אומר לה?

אורלי עדס: אני חושבת שגם משרד הבריאות לא יודע לארגן מערך כזה של הסעות, לא רק אורלי עדס.

איתמר גרוטו: אנחנו מגיעים לבדוק 83,000 אנשים ביום.

אורלי עדס: לבדוק, לא להסיע.

מיכאל מלכיאלי: פרופ' גרוטו, האם משרד הבריאות יכול לקחת על עצמו את מערך ההיסעים?

אורלי עדס: להזכירכם, הבחירות הן בעוד שלושה חודשים, לא בעוד שלוש שנים.

איתמר גרוטו: זה משהו שניתן להשקיע בו לפחות תכנית.

ניצן רוזנברג: הרכב ועדות הקלפי בקלפי ייעודית 116יז7.

ניצן רוזנברג: (א) ועדות הקלפי הייעודיות יורכבו מנציגי הסיעות המיוצגות בוועדה המרכזית; מספר החברים בהן, הרכבן הסיעתי, לרבות יושבי הראש, יקבע בידי יושב ראש הוועדה המרכזית, לאחר התייעצות עם הוועדה המרכזית.

ניצן רוזנברג: (ב) על ועדות קלפי ייעודיות, יחולו, בשינויים המחוייבים, הוראות סעיפים 21א ו-24(ט1).

ניצן רוזנברג: סדרי הצבעה בקלפי ייעודית והגעה אליה 116יז8.

ניצן רוזנברג: (א) יושב ראש הוועדה המרכזית בהתייעצות עם סגניו ובהתייעצות עם שר הבריאות באשר לשיקולים הבריאותיים הצריכים לעניין, יקבע הוראות המסדירות את ההצבעה בקלפיות ייעודיות של חייבים בבידוד, ובכלל זה הוראות בדבר הגעה למקום הקלפי וחזרה ממנו, סדרי הפעלתן ועבודתן של הקלפיות, סדרי ההצבעה בהן, שעות הצבעה בקלפיות הייעודיות בכלל או בקלפי מסויימת; ההוראות ייקבעו בשים לב לחשיבות לאפשר לכל בוחר לממש את זכותו להצביע בבחירות, תוך צמצום ההידבקות בנגיף הקורונה בקרב הציבור במהלך הבחירות.

שלמה קרעי: אני רוצה שיהיה כאן יושב-ראש הוועדה המרכזית, בהסכמת סגניו, לא בהתייעצות.

דין ליבנה: ההוראות האלו הן הוראות מאוד טכניות.

שלמה קרעי: בכל מקרה יש לך התייעצות.

שלמה קרעי: אם הוא בכל מקרה משתף אותנו, מה הבעיה שנסכים?

דין ליבנה: הסכמה תהפוך את זה למשהו בלתי נגמר.

שלמה קרעי: היית איתי בישיבת הנשיאות.

שלמה קרעי: כשהדברים היו הגיוניים וסבירים, כולם הצביעו בעד, לא הייתה התנגדות.

דין ליבנה: יש קושי בהסכמה מלאה.

דין ליבנה: להגיע לקונצנזוס בכל דבר, במיוחד בדברים טכניים כאלה, יכול להביא אותנו לשיתוק מוחלט.

קארין אלהרר: אני מתנגדת.

עופר כסיף: הוא רוצה ליצור דימוי של זיוף.

שלמה קרעי: שום דימוי ושום דבר, אני רוצה שהדברים יהיו ברורים, זה הכל.

אוסאמה סעדי: אבל הסכמנו שזה לא יהיה נייד.

מיכאל מלכיאלי: אין בעיה שזה יהיה כתוב.

ניצן רוזנברג: (ב) הוועדה המרכזית תפרסם הודעה בדבר מקומות הקלפיות הייעודיות, שעות ההצבעה וסדרי ההצבעה בהן ודרכי ההגעה המותרות אליהן לחייבים בבידוד לפי הוראות סעיף זה, תוך פירוט בדבר ההוראות השונות החלות על סוגים שונים של חייבים בבידוד, באתר האינטרנט של הוועדה המרכזית ובכל דרך נוספת אחרת שתראה לה יעילה ונגישה לקבוצות השונות באוכלוסייה.

ניצן רוזנברג: (ג) חייב בבידוד המבקש להצביע בקלפי ייעודית יזהה את עצמו כאמור בסעיף 74, ויציג אישור או הצהרה על היותו חייב בבידוד כפי שייקבע בהוראות לפי סעיף קטן (א).

ניצן רוזנברג: (ד) המצביע בקלפי ייעודית, ישים את המעטפות הנזכרות בסעיפים 74א ו-75(א), לתוך מעטפה שנייה; על גבי המעטפה החיצונית יצוין, באופן שייקבע בהוראות לפי סעיף קטן (א), שם המצביע, מספר זהותו במרשם האוכלוסין ופרטים נוספים שייקבעו בהוראות לפי סעיף קטן (א) והמצביע יטיל את המעטפה לעיני ועדת הקלפי לתוך הקלפי.

ניצן רוזנברג: (ה) ספירת הקולות של מי שהצביע לפי סעיף זה תהיה כפי שנקבע בתקנות לפי סעיף 68א(ו).

ניצן רוזנברג: סמכויות מיוחדות לגבי קלפי ייעודית 116יז9.

ניצן רוזנברג: הוראות סעיף 70א יחולו, בשינויים המחויבים, על בחירות לפי פרק זה.

ניצן רוזנברג: "

דין ליבנה: חולה או מבודד במשמורת השב"ס לא יוכל לצאת להצביע בקלפיות למבודדים וחולים.

דין ליבנה: לאסירים שהם חולים או מבודדים נציע פתרון לפי הפרק של בתי הסוהר, לא לפי הפרק הנוכחי.

העיקרי יבוא: "סמכויות מיוחדות לעניין בחירות בשל התפשטות נגיף הקורונה 144ב.

העיקרי יבוא: (א) יושב ראש הוועדה המרכזית, בהתייעצות עם סגניו ועם שר הבריאות, יקבע הוראות בעניינים המפורטים בסעיף 8 לחוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה), התש"ף

העיקרי יבוא: –2020 (להלן – חוק סמכויות מיוחדות), שיחולו על מקום קלפי או על מקום אחר בעת שוועדות הבחירות מקיימות בו פעילות הקשורה בבחירות, על הנכנסים אליהם והשוהים בהם ועל הגורם האחראי על המקום, אם הן דרושות לשם קיום הבחירות תוך צמצום ההידבקות בנגיף הקורונה בקרב הציבור במהלך הבחירות; ההוראות ייקבעו בשים לב להוראות שנקבעו לפי סעיף 8 לחוק סמכויות מיוחדות, ובלבד שהן יאפשרו הצבעה של כל בוחר, אף אם נמצא כי הוא חייב בבידוד.

העיקרי יבוא: (ב) בסעיף זה – "מקום הפתוח לציבור", "מרחב ציבורי", "הגורם האחראי על המקום" – כהגדרתם בחוק סמכויות מיוחדות.

העיקרי יבוא: "מקום קלפי" – כל מקום שנקבע כמקום קלפי לפי חוק זה, ובכלל זה במקום הפתוח לציבור או במרחב הציבורי.

אלי אבידר: אני לא חושב שצריך להכניס פה את שר הבריאות.

עופר כסיף: למה השר?

עופר כסיף: מה פתאום?

אלי אבידר: צריך להוציא אותו.

אלי אבידר: שר הבריאות צריך להתעסק בקורונה, וועדת הבחירות המרכזית תיקח לעצמה יועץ.

אלי אבידר: צריך לשחרר את משרד הבריאות מעניין הבחירות, הם גם ככה מנהלים את הכלכלה, מנהלים את הכל.

אלי אבידר: די, צריך לשחרר אותם.

מיכאל מלכיאלי: זו לא הסכמה.

שלמה קרעי: זו רק התייעצות.

אלי אבידר: הוא יגיד בהתייעצות שהוא רוצה ככה, שהוא רוצה אחרת.

אלי אבידר: זה לא ייגמר.

מיכאל מלכיאלי: אתה דואג לזמן של ועדת הבחירות?

אלי אבידר: ועדת הבחירות תיקח לעצמה יועץ, יש מספיק אנשים.

אלי אבידר: שום יועץ שהם ייקחו לא יקבל החלטה שתדביק אנשים בקורונה.

אלי אבידר: מספיק להכניס את משרד הבריאות.

עופר כסיף: מה לרשות המבצעת ובחירות?

עופר כסיף: צריך להרחיק את הרשות המבצעת מהבחירות, לא ההיפך.

עופר כסיף: לא צריך להיות כאן לא שר בריאות ולא שר אחר.

עופר כסיף: יש את יו"ר הוועדה המרכזית, יש את הסגנים.

עופר כסיף: אסור להכניס את הרשות המבצעת לתוך תהליך של בחירות.

מיכאל מלכיאלי: באופן כללי אתה צודק, אבל אנחנו נמצאים כאן באירוע שונה ממה שהיה עד עכשיו.

מיכאל מלכיאלי: יש כאן אירוע שאנחנו רוצים שרק אחד יתכלל אותו.

אלי אבידר: לא.

אלי אבידר: האדם הזה לא יכול לתכלל את כל המדינה, נגמר הסיפור הזה, מספיק.

אלי אבידר: משרד הבריאות צריך להתעסק בעניינים שלו.

אלי אבידר: הוא מנהל את הספורט, הוא מנהל את הכלכלה, הוא אומר אם יש חדרי כושר, הוא אומר אם נסתפר, הוא אומר אם נעשה ציפורניים.

אלי אבידר: די, מספיק עם הדבר הזה.

עופר כסיף: אני לא מדבר על משרד הבריאות או על שר הבריאות ספציפית, אני מדבר בכלל על מעורבות של גורם כלשהו מהרשות המבצעת.

עופר כסיף: לא צריכה להיות מעורבות של השלטון בתהליכי בחירות, זה לא יעלה על הדעת.

איתמר גרוטו: משרד הבריאות אמור לדאוג לבריאות, זה תפקידו.

עופר כסיף: זה לא קשור למעורבות בעניין של הבחירות.

אלי אבידר: או שוועדת הבחירות סוברנית, או שהיא לא סוברנית.

מיכאל מלכיאלי: לא כתוב הסכמה, כתוב התייעצות.

אלי אבידר: לא תיגמר ההתייעצות הזאת, יהיה בלגן.

שלמה קרעי: אנחנו בעד להשאיר התייעצות עם שר הבריאות.

עופר כסיף: אנחנו בעד למחוק את זה.

מיכאל מלכיאלי: הבקשה של משרד הבריאות הייתה שזה יהיה בהסכמתם, אבל לזה לא הסכמנו.

מיכאל מלכיאלי: זה יהיה בהתייעצות.

עופר כסיף: טעם לפגם.

עופר כסיף: גם התייעצות היא מעורבות של הרשות המבצעת בהליכי הבחירות, זה דבר לא מקובל.

מיכאל מלכיאלי: מי אמור לתת הנחיות בריאותיות?

עופר כסיף: יושב-ראש הוועדה המרכזית, בהתייעצות עם סגניו.

מיכאל מלכיאלי: הוא לא יודע לקחת אחריות בריאותית.

אלי אבידר: אז שיחליפו אותו.

אלי אבידר: צריך יועץ.

אייל זנדברג: המטרה, אני מניח, היא שהמידע הבריאותי, המקצועי יובא בפני ועדת הבחירות בלי שהגורם המקצועי משפיע.

מיכאל מלכיאלי: מה אתה מציע?

אייל זנדברג: שההחלטה של ועדת הבחירות תהיה אחרי שנמסרה לה חוות דעת מקצועית מצד משרד הבריאות.

שלמה קרעי: זו התייעצות.

אייל זנדברג: זו לא התייעצות.

אלי אבידר: שר הבריאות הוא לא הגורם המקצועי, הוא לא רופא.

אלי אבידר: אתם רוצים התייעצות?

אלי אבידר: שימו את הפרויקטור.

מיכאל מלכיאלי: שר הבריאות הוא האיש שמביא את הדעה לכאן.

אלי אבידר: הוא לא מביא שום דבר, הוא לא מומחה לאפידמיולוגיה.

אייל זנדברג: דווקא הדיבור על חוות דעת מקצועית מובילה את זה לגורם המקצועי שהוא לא השר.

אייל זנדברג: השר לא כותב חוות דעת רפואית.

שלמה קרעי: אנחנו מכבדים את נציגי הציבור שלנו, ושר הבריאות מוסמך להביא את העמדה של משרדו.

שלמה קרעי: מי שיש לו בעיה עם זה, שתהיה לו בעיה עם זה.

שלמה קרעי: זה בסך הכל הנחיות של משרד הבריאות בנוגע לשמירת מרחקים.

שלמה קרעי: איך זה קשור להתערבות בבחירות?

עופר כסיף: ברגע שנותנים דריסת רגל לרשות המבצעת בהליכי בחירות - מסוכן.

בינה רונן: אנחנו מבקשים בהקשר הזה שהוועדה תשמע את מרכז השלטון המקומי, כי הכוונה של התקנות האלו להטיל מגבלות על הרשות המקומית שבסמכותה נמצאים בתי הספר בהם מוצבות הקלפיות.

אורלי עדס: גם בימים כתיקונם אנחנו מציבים קלפיות בבתי הספר.

בינה רונן: ההוראות יטילו חובה על הרשות המקומית להתקין, למשל, אמצעים על שמירה על היגיינה וכו'.

אורלי עדס: אנחנו מספקים את חומרי ההיגיינה, אנחנו מספקים את הכל.

אורלי עדס: מבחינת

אורלי עדס: כם זו קלפי רגילה בבתי ספר כמו הקלפי שהייתה במרץ האחרון ובספטמבר.

בינה רונן: זה לא יטיל שום אחריות על הרשות המקומית בשום צורה?

אורלי עדס: לא.

בינה רונן: מי הגורם האחראי?

ניצן רוזנברג: התפיסה שלנו הייתה שהגורם האחראי הוא ועדת הבחירות.

ניצן רוזנברג: יכול להיות שנוריד את המילים האלה אחרי שנתייעץ עם הנסחות שלנו.

ניצן רוזנברג: לגבי העניין של ההתייעצות עם שר הבריאות, אנחנו יכולים לעשות מה שעשינו בסעיף הקודם שהייתה בו התייעצות - שכתבנו שההתייעצות עם משרד הבריאות היא באשר לשיקולים הבריאותיים הכרוכים בעניין.

עופר כסיף: השיקול המקצועי צריך להיות של הפרויקטור, או של - -

מיכאל מלכיאלי: הפרויקטור לא מוגדר בחוק.

עופר כסיף: לא יעלה על הדעת שנציג הרשות המבצעת יהיה מעורב כהוא זה בתהליכי בחירות.

אוסאמה סעדי: אני מציע – לאחר קבלת חוות דעת מקצועית ממשרד הבריאות.

דין ליבנה: יש לי בעיה עם זה.

דין ליבנה: בהיוועצות אתה יכול לבוא עם גורם בדברים.

דין ליבנה: בהיוועצות אנחנו יושבים עם משרד הבריאות בצוות משותף ודנים סוגיה-סוגיה.

דין ליבנה: חוות דעת זה נייר שמונח לך על השולחן שאתה לא יכול לדבר איתו, אתה לא יכול לעשות איתו מו"מ בנוגע לחלופה רלוונטית.

עופר כסיף: אז שזה שיהיה בהיוועצות עם הגורמים המקצועיים במשרד.

דין ליבנה: היוועצות עם מנכ"ל משרד הבריאות במקום השר, אם אתם לא רוצים את השר.

עופר כסיף: גורם מקצועי.

דין ליבנה: פרופסור לוי הוא רופא.

איתן גינזבורג: בבחירות בתל-מונד קבענו היוועצות עם שר הפנים ולא שמענו שקפצתם.

איתן גינזבורג: אם אתם לא רוצים את שר הבריאות, תקבעו את מנכ"ל משרד הבריאות.

אוסאמה סעדי: דין, אני חושב שהסמכות היא של יושב-ראש ועדת הבחירות והסגנים שלו.

אוסאמה סעדי: אפשר לכתוב שהסמכות היא של יושב-ראש הוועדה, בהתייעצות עם סגניו, לאחר קבלת חוות דעת מקצועית.

דין ליבנה: עדיף היוועצות.

עופר כסיף: אבל לא עם השר.

דין ליבנה: אז עם המנכ"ל.

אלי אבידר: היוועצות עם מנכ"ל משרד הבריאות.

עופר כסיף: אני לא מת על זה, אבל זה עדיף.

מיכאל מלכיאלי: זה ייבדק.

גאל עזריאל: דיברנו רק על הגורם הקובע, לא על המשמעות ועל תוכן הסעיף.

איתן גינזבורג: מה סעיף 8 אומר?

גאל עזריאל: סעיף 8 נותן סמכות ליושב-ראש ועדת הבחירות לקבוע מגבלות על בית עסק או מקומות אחרים.

איתמר גרוטו: יש פה משמעות לאמירה מקצועית של משרד הבריאות.

עופר כסיף: סיכמנו שמנכ"ל משרד הבריאות יהיה זה שיתייעצו איתו.

אלעזר שטרן: הוראות שעה לעניין סדרי בחירות 9.

אלעזר שטרן: (א) הוראות הבחירות לכנסת (הוראות שעה לבחירות לכנסת העשרים ושתיים), התשע"ט–2019, שקבעה ועדת הבחירות המרכזית לפי סעיף 145(ד) לחוק הבחירות לכנסת, יעמדו בתוקפן עד פרסום תוצאות הבחירות לכנסת העשרים וארבע.

אלעזר שטרן: (ב) בסעיף 145(ד) לחוק הבחירות, במקום האמור בו, יבוא: "(ד) בתקופה שבין 90 יום לפני יום הבחירות, ועד יום פרסום תוצאות הבחירות ברשומות, רשאים יושב ראש הוועדה המרכזית, ביחד עם סגניו, ליתן הוראות שעה בעניינים האמורים בסעיף קטן (א); הוראות לפי סעיף קטן זה יכולות להיות כלליות או לחול על אזורי בחירות או ועדות בחירות מסוימים; הן יפורסמו או יובאו לידיעת הנוגעים בהן כפי שיושב ראש הוועדה המרכזית ימצא לנכון; הן אינן טעונות פרסום ברשומות.

אלעזר שטרן: " ההסדר הקיים היום בסעיף 145 לחוק הבחירות לכנסת מקנה לוועדת הבחירות המרכזית סמכות לקבוע הוראות שעה בטווח של 60 הימים שלפני יום הבחירות.

אלעזר שטרן: במערכות הבחירות הקודמות, בגלל שהתעורר הצורך, ועדת הבחירות אמרה: יש לנו איזה שהוא פער של זמן בין היום ה-90 שבו מתחיל תהליך הבחירות, לבין היום ה-60, ואז היא ביקשה לאפשר ליושב-ראש ועדת הבחירות המרכזית לקבוע בטווח שבין היום ה-90 שלפני הבחירות לבין היום ה-60 שלפני יום הבחירות את הוראות השעה, כשמהיום ה-60 עד יום הבחירות – הוועדה עצמה.

אלעזר שטרן: עכשיו מוצע לקבוע הסדר חדש כהוראת שעה שיאמר שעל כל 90 הימים יחול הסדר אחד, כלומר, לא תהיה חלוקה בין פרק הזמן מהיום ה-90 עד היום ה-60 ומהיום ה-60 עד יום הבחירות, אלא יהיה הסדר אחד שיחול מהיום ה-90 לפני הבחירות עד יום הבחירות, כשההסדר אומר שהסמכות לחרוג מההוראות ולקבוע הוראות מיוחדות, הוראות שעה, תהיה של יושב-ראש ועדת הבחירות ביחד עם סגניו.

שלמה קרעי: מה זה אומר "ביחד עם סגניו"?

שלמה קרעי: בהסכמת כל סגניו?

אוסאמה סעדי: למה לא בהתייעצות?

אלעזר שטרן: "ביחד עם" אומר שזה בהסכמה.

איתן גינזבורג: זה רוב.

שלמה קרעי: אתה לוקח את הסמכויות ממליאת הוועדה ונותן לנשיאות.

שלמה קרעי: ולזה אני התנגדתי.

מיכאל מלכיאלי: האם בהסכמת רוב הנשיאות או כל הנשיאות?

דין ליבנה: מה שמוצע פה זה רוב.

מיכאל מלכיאלי: אני מציע שזה יהיה בהסכמת כל הוועדה.

דין ליבנה: בהסכמת כל הוועדה זה לא יהיה.

עופר כסיף: זה לא ילך.

אורלי עדס: אפשר ב-35 חברים.

מיכאל מלכיאלי: אז תחזיר את זה למליאה.

מיכאל מלכיאלי: לרוב מדינת ישראל אין שם נציג.

דין ליבנה: אם זאת החלטת הוועדה, פשוט נאריך את הסמכות של המליאה מהיום ה-60 ליום ה-90.

איתן גינזבורג: מדובר בדברים טכניים.

מיכאל מלכיאלי: מה נקרא טכני ומה לא?

איתן גינזבורג: טפסים.

שלמה קרעי: כתוב כאן שזה יחול על אזורי בחירות או על ועדות בחירות מסוימות, שזה לא כל כך דבר טכני.

איתן גינזבורג: שמירת הסדר, נוכחות בקלפי, טפסים.

שלמה קרעי: איפה אתה רואה טפסים?

קארין אלהרר: זה לא טכני.

דין ליבנה: חבר הכנסת קרעי, אלה לא דברים שיכולים לקבוע הסדרי הצבעה חדשים.

דין ליבנה: הדברים האלה הם סך הכל דברים טכניים.

מיכאל מלכיאלי: אלה דברים מהותיים ליום הבחירות.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שבדבר כל כך משמעותי צריך שיהיה ייצוג לרוב.

קארין אלהרר: מה קורה אם אין הסכמה?

אוסאמה סעדי: במליאה יש רוב.

שלמה קרעי: במליאה מיוצגות כל הסיעות.

דין ליבנה: זה לקחת את ההסדר שיש היום מהיום ה-60 ולמתוח אותו ליום ה-90.

מיכאל מלכיאלי: יש מפלגות שלמות בכנסת שלא נמצאות.

שלמה קרעי: אני חושב שהוראות שונות צריכות להתקבל במליאת הוועדה.

איתן גינזבורג: בנשיאות קבענו שזה לא רק היושב-ראש לבד, זה גם הסגנים.

איתן גינזבורג: עכשיו גם זה לא טוב, צריך את המליאה.

מיכאל מלכיאלי: למפלגה מכובדת עם תשעה מנדטים כמו ש"ס אין נציג בנשיאות.

איתן גינזבורג: אולי יהיה לה.

שלמה קרעי: פתאום אתה מסכים להכניס סגן של ש"ס.

אלעזר שטרן: הוסכם להשאיר את הסמכות לוועדה בחוק, ולהאריך את הסמכות מהיום ה-60 ליום ה-90.

אלעזר שטרן: תיקון חוק דרכי תעמולה 10.

אלעזר שטרן: בחוק הבחירות (דרכי תעמולה), התשי"ט–1959 , בסעיף 17ה, אחרי סעיף קטן (א) יבוא: "(א1) (1) יושב ראש ועדת הבחירות המרכזית או יושב ראש ועדת בחירות אזורית רשאי להורות כי דיון בבקשה לפי סעיפים 17ב עד 17ד יתקיים בדרך של היוועדות חזותית, אם מצא כי אין אפשרות מעשית לערוך את הדיון בנוכחות הצדדים בשל הגבלות שהוטלו לפי חיקוק שתכליתו התמודדות עם התפשטות נגיף הקורונה החדש או אם הצדדים ביקשו זאת אף אם יש אפשרות מעשית לקיים את הדיון בנוכחות הצדדים.

אלעזר שטרן: (2) דיון בבקשה לפי סעיפים 17ב עד 17ד יתקיים בדרך של היוועדות חזותית לפי פסקה (1), רק אם יתאפשר לכל המשתתפים בדיון, לראות את הדיון ואת כלל המשתתפים בו באמצעות מסך, לשמוע את כלל המשתתפים בדיון ואת הנעשה בו בזמן אמת ולהשמיע את עמדתם.

אלעזר שטרן: " בעוד שמקודם בתיקון לחוק הבחירות הוצע שוועדת הבחירות המרכזית תוכל לקיים בנסיבות מסוימות דיונים באמצעות היוועדות חזיתית, פה מוצע במסגרת חוק דרכי תעמולה, החוק שדן בתעמולת בחירות.

אוסאמה סעדי: אני לא מתלהב מכל העניין הזה של היוועדות חזותית בבתי משפט ופה.

משתי אפשרויות: תיקון חוק מיסוי תשלומים בתקופת בחירות 11.

משתי אפשרויות: חוק מיסוי תשלומים בתקופת בחירות, התשנ"ו¬–1996 , ייקרא כך:

פסקה יבוא: "(2) תקופה של 60 ימים המסתיימת 5 ימים לאחר יום פרסום תוצאות הבחירות לפי סעיף 11 לחוק-יסוד: הכנסת ;"; (2) בהגדרה "תשלום", במקום הסכום הנקוב בה יבוא "18,000 שקלים חדשים".

פסקה יבוא: חוק מיסוי תשלומים בתקופת בחירות קובע הסדר שמתייחס למיסוי של השכר שמרוויחים האנשים שעובדים במערכת הבחירות.

פסקה יבוא: כדי למנוע מצבים שבהם אנשים לא ירצו לבוא בגלל העניין של תיאום מס, החוק בא ואומר שיהיה הסדר שייקח מהם מס בצורה רוחבית.

אוסאמה סעדי: מנכים 25% מכולם.

אלעזר שטרן: 25% מכולם.

קארין אלהרר: זה לא הסדר שהיה קיים?

אוסאמה סעדי: זה ההסדר.

אורלי עדס: זה רק ב-30 ימים, לא בכל התקופה.

משני רכיבים: פה מוצע להאריך את אלמנט הזמן מ-30 ימים ל-60 ימים, שזה פי שניים זמן, כשהתקופה הזאת של ה-60 ימים תסתיים חמישה ימים אחרי יום פרסום תוצאות הבחירות.

משני רכיבים: עוד מוצע להגדיל את הסכום שעליו יחול הסדר המיסוי שאמרנו מקודם, הסדר המיסוי המקל, מ-8,800 ל-18,000, וזה מכיוון שהאנשים שצריכים להעביר הדרכות וכל מיני דברים, במקום לקבוצה אחת של 30 אנשים, הם יצטרכו להעביר לכמה קבוצות.

משני רכיבים: ממילא הפריסה של העבודה תהיה רחבה יותר, לכן מוצע למתוח גם את אלמנט הזמן וגם את אלמנט הסכום, כשפחות או יותר להגדיל את שני האלמנטים פי שניים - פי שניים זמן, וטיפה יותר מפי שניים סכום.

אוסאמה סעדי: כל אחד כזה משלם 25% מ-18,000 שקל?

אלעזר שטרן: עד תקרה של 18,000 שקל.

אוסאמה סעדי: מה אחוז המס למי שמשתכר 18,000 שקל?

דין ליבנה: לעובדים במפלגות אצלנו יש עוד עבודה.

דין ליבנה: מס שולי הוא הרבה יותר גבוה, הוא יכול להיות 34% ואולי גם להגיע ל-50% במשכורות מסוימות.

בועז טופורובסקי: זה 18,000 סך הכל?

מיכאל מלכיאלי: בגלל ההוספה של הימים הוגדל הסכום.

אלעזר שטרן: הגענו לפרק שעוסק בהלוואות לסיעות.

אלעזר שטרן: יש את ההלוואות שהסיעות קיבלו בתחילת כל כנסת.

אלעזר שטרן: יש פה שלושה אלמנטים.

אלעזר שטרן: אלמנט אחד זה שלא מנכים מהמקדמות שהמפלגות עשויות לקבל כמימון בחירות, אלמנט שני זה שהחזר ההלוואות ייפסק עם היציאה לבחירות ויתחדש לאחר כינונה של הכנסת ה-24, והאלמנט השלישי הוא שהיקף הפריסה של התשלומים יהיה ל-52 חודשים מהיום שהכנסת ה-24 תכונן.

אלי אבידר: לא ייגמר הסיפור הזה.

אלעזר שטרן: ההצעה שלנו הייתה 43 חודשים.

אלעזר שטרן: בבחירות הקודמות דובר על 52 חודשים, שזה ארבע וחצי שנים.

אלעזר שטרן: אנחנו חשבנו שמקצועית נכון לעשות את זה 43 חודשים.

אלעזר שטרן: זה נדון בוועדת הכנסת, אבל הוחלט על 52 חודשים.

אוסאמה סעדי: הנושא הזה סוכם.

אלעזר שטרן: הוראת שעה – הלוואות לסיעות 12.

אלעזר שטרן: (א) על אף האמור בסעיף 14(ב) לחוק הבחירות לכנסת העשרים ושלוש (הוראות מיוחדות), התש"ף

אלעזר שטרן: –2019 –

אלעזר שטרן: (2) לעניין הלוואות שניתנו לסיעות בתקופת כהונתה של הכנסת העשרים ואחת יקראו את סעיף 7ג לחוק המימון כך: (א) בסעיף קטן (ב)(2), במקום "מהחודש שלאחר קבלת ההלוואה ועד תום שלוש שנים" יבוא "מהחודש שלאחר כינונה של הכנסת העשרים וארבע ועד תום ארבע שנים וארבעה חודשים"; (ב) סעיף קטן (ג) לא יחול, ויחולו הוראות אלה: הסתיימה כהונתה של הכנסת העשרים ושלוש לפני פירעון הלוואה כאמור בסעיף קטן (ב), לא תנוכה יתרת ההלוואה מהמקדמה שהיא זכאית לה לפי סעיף 4 לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע; לא הגישה סיעה רשימת מועמדים לכנסת העשרים וארבע, תנוכה יתרת ההלוואה ממימון ההוצאות השוטפות שהסיעה מקבלת בחודש, ולא יחולו עליה הוראות סעיף קטן (ב)(2) כנוסחו בפסקת משנה (א); (3) לעניין הלוואות שניתנו לסיעות בתקופת כהונתה של הכנסת העשרים ושתיים יקראו את סעיף 7ג לחוק המימון כך: (א) בסעיף קטן (ב) – (1) בפסקה (1), במקום "לכל חודש שמיום מתן ההלוואה ועד תום שלוש שנים" יבוא "לכל חודש שמיום מתן ההלוואה ועד תום ארבע שנים וחצי"; (2) בפסקה (2), במקום "מהחודש שלאחר קבלת ההלוואה ועד תום שלוש שנים" יבוא "מהחודש שלאחר כינונה של הכנסת העשרים וארבע ועד תום ארבע שנים וארבעה חודשים"; (ב) סעיף קטן (ג) לא יחול, ויחולו הוראות סעיף קטן (א)(2)(ב); (4) לעניין הלוואות שניתנו לסיעות בתקופת כהונתה של הכנסת העשרים ושלוש יקראו את סעיף 7ג לחוק המימון כך: (א) בסעיף קטן (ב) –

אלעזר שטרן: בפסקה (2), במקום "מהחודש שלאחר קבלת ההלוואה ועד תום שלוש שנים מיום כינוס הכנסת" יבוא "מהחודש שלאחר כינונה של הכנסת העשרים וארבע ועד תום ארבע שנים וארבעה חודשים"; (ב) סעיף קטן (ג) לא יחול, ויחולו הוראות סעיף קטן (א)(2)(ב); (5) לעניין הלוואות שניתנו לסיעות בתקופת כהונתה של הכנסת העשרים וארבע יקראו את סעיף 7ג(ב) לחוק המימון כך: (א) בפסקה (1), במקום "לכל חודש מיום מתן ההלוואה ועד תום שלוש שנים" יבוא "לכל חודש שמיום מתן ההלוואה ועד תום ארבע שנים וארבעה חודשים"; (ב) בפסקה (2), במקום "שלוש שנים" יבוא "ארבע שנים וארבעה חודשים".

אלעזר שטרן: (ב) על אף האמור בסעיף 7ג(ב)(3) לחוק המימון, לעניין קבלת הלוואה בתקופת כהונתה של הכנסת העשרים ושלוש, סיעה שעד יום תחילתו של חוק זה לא קיבלה הלוואה לפי סעיף 7ג(ב)(1) לחוק המימון או שקיבלה חלק מסכום ההלוואה שהיא רשאית לקבל כאמור, תהיה זכאית לקבל הלוואה אף ללא אישורו של יושב ראש הכנסת והמלצת הוועדה הציבורית, בתנאים האלה:

אלעזר שטרן: (2) הסיעה ביקשה את ההלוואה בתוך עשרה ימים מיום תחילתו של חוק זה.

אלעזר שטרן: חשוב לומר שההסדרים האלה הם הסדרים שנעשו לקראת הבחירות לכנסת ה-22, ה-23 ועכשיו שוב.

אוסאמה סעדי: זאת הפשרה של פינדרוס.

אלעזר שטרן: בגלל שמדובר בסעיף שיש בו פגיעה בסעיף 4 לחוק יסוד הכנסת, זה דורש 61 במליאה.

איתן גינזבורג: בכל אחת מהקריאות.

אלעזר שטרן: נכון.

הידי נגב: אני מבקש לדבר על הפרקטיקה הזאת של גלגול על גלגול על גלגול של הלוואות מאוצר המדינה שאתם חברי הסיעות לוקחים על עצמכם מהכנסת ה-21 עד עכשיו לקראת הבחירות לכנסת ה-24.

הידי נגב: מדובר פה על גלגול של חובות שנאמדים במאות מיליונים שאוצר המדינה מפסיד.

הידי נגב: תוך כדי משבר כלכלי יש פה תוספת למימון בחירות.

הידי נגב: למה זו תוספת למימון בחירות?

הידי נגב: התוספת הזאת היא דה פקטו.

הידי נגב: במקום שהוועדה הציבורית תשב על המדוכה ותחליט האם להוסיף מימון בחירות ליחידה, מה שקורה פה זה שלוקחים הלוואות וכך מעלים את מימון הבחירות.

אוסאמה סעדי: מחזירים את זה בסוף.

מיכאל מלכיאלי: אף אחד מכל מי שיושב פה לא רוצה לקחת הלוואה, רק מה לעשות שנפלו עלינו בחירות בגלל כל מיני אנשים טובים ואין לנו ברירה אלא לקחת הלוואות.

מיכאל מלכיאלי: מה אתה רוצה שנעשה?

מיכאל מלכיאלי: אתה מדבר דברי טעם.

מיכאל מלכיאלי: פתרונות יש לך להציע לנו?

מיכאל מלכיאלי: אין לך פתרונות.

הידי נגב: דרך המלך להוסיף מימון בחירות היא להגיע לוועדה הציבורית, היא זו שאחראית להוסיף.

אוסאמה סעדי: על זה יש בג"ץ?

אוסאמה סעדי: זה נכון שהגשתם בג"ץ?

הידי נגב: לא, הבג"ץ שהגשנו זה על הדוחות הכספיים שהמפלגות לא הגישו מהבחירות לכנסת ה-21 עד הבחירות לכנסת ה-23 למבקר המדינה.

הידי נגב: אנחנו לא יודעים איך המפלגות מתנהלות עם מאות המיליונים שהן מקבלות מכספי הציבור.

אוסאמה סעדי: מי שמתנהל לא כמו שצריך חוטף אותה בגדול.

הידי נגב: אנחנו מדברים על הלוואות על הלוואות.

הידי נגב: יש פה את העניין של עקיפת המנגנון של הוועדה הציבורית, ויש פה את העניין שהכנסת מחוקקת לעצמה, שזו איזו שהיא דוקטרינה משפטית שבה מי שיושב על השמנת הוא גם זה שמחליט לעצמו.

הידי נגב: יש פה גם חוסר שקיפות כלפי מפלגות אחרות שלא יכולות לקבל.

הידי נגב: את חוסר השוויון הזה אלעזר הדגיש שצריך 61 ח"כים כדי להעביר.

הידי נגב: לטעמנו 62 ח"כים זה לא מספיק, נדרש פה איזה שהוא מנגנון נוסף כדי להחליט שמחזירים חלק או מחזירים תוך זמן קצוב.

הידי נגב: יש פה התפרעות עם כספי ציבור.

אלעזר שטרן: עד עכשיו כל התיקונים שדיברנו עליהם היו תיקונים של הוראות שעה מיוחדות לקראת הבחירות לכנסת ה-24.

אלעזר שטרן: התיקונים שאנחנו מדברים עליהם מכאן ואילך הם תיקונים שהם תיקוני קבע, לא תיקונים זמניים.

מיכאל מלכיאלי: לא כהוראת שעה.

אלעזר שטרן: נכון, לא כהוראת שעה.

אלעזר שטרן: תיקון חוק הבחירות 13.

אלעזר שטרן: בחוק הבחירות לכנסת [נוסח משולב], התשכ"ט–1969 – (1) בסעיף 20(א), בסופו יבוא "בעת מינוי יושב ראש לכל ועדה אזורית ימנה לו נשיא בית המשפט העליון גם ממלא מקום, שיכהן באופן זמני אם נפטר היושב ראש, התפטר, או אם יושב ראש הוועדה המרכזית קבע שנבצר ממנו מלמלא את תפקידו"; כשממנים היום את יושב-ראש הוועדה המרכזית, ממנים לו אוטומטית גם ממלא מקום.

אלעזר שטרן: אין הוראה דומה לגבי השופטים שיושבים כיושבי ראש הוועדות האזוריות, לכן מוצע להשוות את ההסדר כך שגם להם ימונה ממלא מקום.

אלעזר שטרן: (2) בסעיף 21 – (א) בסעיף קטן (א)(2)(ד), במקום "ביותר מ-10%" יבוא "ביותר מ-15%"; לפני מספר שנים, בעקבות יוזמה של חברי כנסת, נחקק חוק שמאפשר לסיעות להחליף ביניהן את הנציגים שלהן בין ועדות קלפי.

אלעזר שטרן: יש מספר תנאים שהחוק קובע להחלפה הזאת: אחד, שצריך הסכמה של שתי הסיעות, שניים, שהיושב ראש צריך לאשר את זה, ושלוש, שהשינוי בין אזורי בחירה לא יעלה על 10% ממה שקבעה הוועדה המרכזית.

אלעזר שטרן: הרעיון הוא שיהיה איזון בתוך כל קלפי וקלפי, בתוך כל אזור ואזור.

אלעזר שטרן: אחד התנאים שוועדת חוקה קבעה כשחוקקנו את החוק זה שהפער בין מה שקבעה ועדת הבחירות מלכתחילה לתוצאה הסופית אחרי ההחלפות לא יחרוג ביותר מ-10% מהקביעה המקורית.

אלעזר שטרן: מה שמוצע פה, לאור בקשות של חברי כנסת ושל יושב-ראש הוועדה, זה טיפה להגמיש את זה, להעלות את זה מ-10% ל-15%.

אלעזר שטרן: (ב) בסעיף קטן (ז), במקום "שש עשרה" יבוא "שמונה עשרה;

קטן יבוא: "(ב1) מי שביום הבחירות הוא בן עשרים ואחת ומעלה כשיר להיות מזכיר ועדת קלפי".

אוסאמה סעדי: זה היה 18, נכון?

אלעזר שטרן: לפי החוק היום מי שהוא בן 16 יכול להיות חבר ועדת קלפי.

אלעזר שטרן: הוועדה העלתה בפעמים הקודמות את הגילאים.

אלעזר שטרן: את הגיל של חבר ועדת הקלפי היא העלתה מ-16 ל-17, ואת הגיל של מזכיר ועדת הקלפי היא העלתה ל-21.

מיכאל מלכיאלי: כהוראת שעה.

אלעזר שטרן: כהוראת שעה, מתוך הבנה שהתפקיד של מזכיר הוא תפקיד משמעותי, הוא תפקיד עם הרבה אחריות.

אלעזר שטרן: היות ורוצים אנשים שהם יותר מבוגרים, אנשים שהם בעלי ניסיון כדי שכמה שפחות אפשר יהיה להפעיל עליהם לחצים או מניפולציות, הוצע להעלות את זה לגיל 21, ואכן זה נעשה בבחירות הקודמות.

אלי אבידר: מה הגיל שבו אפשר להיות חבר ועדה?

אלעזר שטרן: חברי הוועדה יכולים להיות בני 16.

מיכאל מלכיאלי: החוק אומר 16.

אלעזר שטרן: לקראת הבחירות לכנסת הקודמת העלינו את זה בהוראת שעה ל-17, ועכשיו מוצע להעלות את זה בהוראת קבע ל-18.

בועז טופורובסקי: אני לא מקבל את זה.

אוסאמה סעדי: אם נותנים לתושב בן 17 להצביע בבחירות מוניציפאליות, הוא בהחלט יכול להיות חבר ועדת קלפי.

אוסאמה סעדי: אני לא מבין למה צריך להעלות את זה ל-18.

בועז טופורובסקי: בני 16 הם יותר - -

אוסאמה סעדי: אני הייתי מחזיר ל-16, אבל אם נקבע 17 אז 17.

מיכאל מלכיאלי: אני הייתי מוריד את הגיל של מזכיר ועדת הקלפי מ-21.

בועז טופורובסקי: בגיל 19 הוא יכול לפקד על חיילים בצבא ולא יכול להיות - -?

מיכאל מלכיאלי: זה תפקיד רציני מאוד.

אוסאמה סעדי: בן 18 לא יכול להיות?

אוסאמה סעדי: בן 19 לא יכול להיות?

אורלי עדס: מזכיר ועדת הקלפי מנהל את ועדת הקלפי.

אורלי עדס: זאת אחריות עצומה שמטילים על כתפיו.

אורלי עדס: הוא צריך לדעת להתמודד מול שלושה חברי ועדה שלעיתים הם אנשים מבוגרים ומנוסים שמפעילים לחצים, הוא צריך לדעת להתמודד מול המשקיפים בחדר ועדת הקלפי.

אורלי עדס: אני בטוחה שאתם לא רוצים מצב שבו המזכיר יהיה נתון ללחצים בלתי ראויים.

בועז טופורובסקי: גם מפקד טנק נתון ללחצים בלתי - -

מיכאל מלכיאלי: אני חושב ש-21 זה מידי גבוה.

אלי אבידר: תסביר למה.

מיכאל מלכיאלי: כי ילד בן 18 הוא ילד מספיק חכם.

מיכאל מלכיאלי: אם אתה לא רוצה 18 אז 19.

אלי אבידר: מזכיר קלפי?

מיכאל מלכיאלי: מזכיר קלפי.

מיכאל מלכיאלי: מה זה מזכיר קלפי, ריבונו של עולם?

אורלי עדס: על מזכיר קלפי מוטלת אחריות גדולה מאוד.

מיכאל מלכיאלי: זה פקיד שצריך להיות נאמן על ועדת הבחירות ולעשות את עבודתו מקצועית.

אלי אבידר: אתה יודע כמה החלטות הוא יכול לקבל?

אלי אבידר: ממתי ילד בן 17 עושה דבר כזה?

מיכאל מלכיאלי: אז לא 17.

בועז טופורובסקי: 16.

אלי אבידר: 21.

בועז טופורובסקי: מי שיכול להיות מפקד טנק גם יכול להיות מזכיר קלפי.

מיכאל מלכיאלי: מסכים.

מיכאל מלכיאלי: בוא נגיד שאת הגיל של חברי ועדת הקלפי, שזה 16, נעלה ל-17.

מיכאל מלכיאלי: על פי החוק הוא 16.

אלי אבידר: מה היה קודם?

מיכאל מלכיאלי: 21 זו הוראת שעה.

אלי אבידר: ועדת הבחירות מבקשת מכם להשאיר את זה במספרים האלה.

אלי אבידר: אם אתם חושבים שיש פה איזו פגיעה מהותית בחירותו של בן ה-16, אני מבין את זה, אבל אם לא, שחררו.

צבי האוזר: חייל יכול להיות מזכיר כנסת?

מיכאל מלכיאלי: לא.

צבי האוזר: למה?

מיכאל מלכיאלי: כי צריך 21.

צבי האוזר: אי אפשר לקבוע גיל 18 בלי לתת לחיילים.

עופר כסיף: יש דברים שאסורים לאנשים בשירות, כמו להיות במסגרת פוליטית.

צבי האוזר: יש פה טעם לפגם.

צבי האוזר: אם הסיפור הוא גיל, אז אל תקבעו גיל שבו חלק גדול מבני הגיל לא יכולים.

עופר כסיף: לפי החוק אסור לחייל להיות חבר מפלגה.

צבי האוזר: מזכיר ועדת קלפי זה מטעם מדינה, זה לא מטעם מפלגה.

אורלי עדס: הצבא לא יכול להבטיח שהוא ישחרר את החיילים לקראת יום הבחירות.

אורלי עדס: אנחנו לא יכולים להסתמך על חוסר היכולת להתחייב.

אורלי עדס: אנחנו מעסיקים חיילים כסדרנים, אבל זה בהסדר מיוחד עם הצבא בנוגע לחיילים בודדים שהצבא מתחייב לשחרר אותם.

צבי האוזר: למה אלה שהם מתחייבים לשחרר לא יכולים להיות מזכירי קלפי?

בועז טופורובסקי: למה את המשרד הממשלתי אפשר לחייב לשחרר, כמו שעשינו בחוק, ואת הצבא לא?

אורלי עדס: בסוגיה הזאת צריך לשמוע את נציג צה"ל.

אוסאמה סעדי: אנחנו חושבים שמגיל 18 ומעלה אפשר להיות מזכיר.

אוסאמה סעדי: אם משחררים אותו, שיבוא ויהיה.

אוסאמה סעדי: יש חוק חופש העיסוק.

דין ליבנה: תקבלו החלטה כהבנתכם, אבל כגורם מקצועי אנחנו אומרים לכם שצריך איזו שהיא בשלות מסוימת.

דין ליבנה: צריך גיל מסוים בשביל לשבת מול נציגי מפלגות אחרים, בשביל לפקח על בחירות בקלפי, בשביל לזהות אנשים.

יהודה גוטמן: יש לכם סטטיסטיקה מה קרה בבחירות הקודמות?

דין ליבנה: אנחנו יכולים להגיד.

יהודה גוטמן: האם עם גיל 18 היו פשלות?

דין ליבנה: ראינו בבחירות הקודמות שהיה שיפור אדיר בכוח האדם.

יהודה גוטמן: בגלל שעשיתם סינונים יותר טובים.

צבי האוזר: מדובר במזכיר קלפי, שזו פעולה מטעם המדינה, מטעם ועדת הבחירות.

צבי האוזר: אי אפשר לקחת חיילים, שהם לכאורה בגיל הרלוונטי, ולקבוע קטגורית שהם לא יכולים להיות.

צבי האוזר: אם אתה עולה ל-21, השאלה מתייתרת.

צבי האוזר: אני לא נותן את דעתי, אבל אם מחליטים על גיל 18, לא יכול להיות שיימנע מחייל לעומת מישהו שאינו בצבא.

צבי האוזר: זה לא נראה לי סביר, אין בזה היגיון.

אוסאמה סעדי: אני זוכר שבזמנו עמדנו בתוקף שיישאר גיל 18.

אוסאמה סעדי: אני עדיין סבור שבן 18 יכול למלא את התפקיד של מזכיר באופן ראוי ביותר.

אוסאמה סעדי: אפשר לסכם עכשיו שחבר ועדת קלפי יוכל להיות בן 17 מזכיר בן 21, ואנחנו נגיש הסתייגות בין שנייה לשלישית.

צבי האוזר: יש פה עניין ציבורי מאוד רגיש שצריך לתת עליו את הדעת.

צבי האוזר: צריך ללכת לקראת חיילים שיכולים לעשות את התפקיד.

צבי האוזר: מה השכר של מזכיר קלפי?

דין ליבנה: 2,200 שקל.

אני מקבל את מה שאומר אוסאמה.

יש לנו עוד קריאה שנייה ושלישית כדי לחכוך בדברים.

אני חושב שגיל 21 הוא גיל ראוי להיות מזכיר קלפי.

לגבי חברי ועדה, אני לא הייתי מוריד את הגיל ל-16.

לגבי אם זה 17 או 18, יהיה לנו זמן לחשוב ולדבר על זה.

עופר כסיף: אני רוצה לחלוק עליך, יעקב.

עופר כסיף: גיל 18 הוא גיל שבישראל נותנים אחריות גדולה מאוד לאנשים, ואני לא מדבר על הצבא כי זה לא העניין העיקרי, למרות שזה גם נכון.

עופר כסיף: יש אנשים בגיל הזה שעובדים בהצלת חיים ממש, כמו במד"א.

עופר כסיף: יש מתנדבים בני 18 במד"א שממש מצילים חיים.

עופר כסיף: למה אי אפשר לתת להם להיות מזכירי קלפיות?

עופר כסיף: אני לא מבין את ההיגיון מאחורי זה.

עופר כסיף: אני חושב ש-18 זה גיל טוב להיות מזכיר.

עופר כסיף: אני חושב שגם נכון יהיה לחזור למה שהיה לפני הוראת השעה, לגיל 16 לגבי חבר קלפי.

עופר כסיף: אני לא חושב שזה מה שיגרום לחיילים לצאת באיזו שהיא התפרצות עדרית כדי לקבל גימלים.

צבי האוזר: 2,200 שקל לחייל שמרוויח 800 שקל בחודש זאת הכנסה משמעותית ליום בחירות.

עופר כסיף: אני לא נכנס לרזולוציות של האם כן חייל או לא חייל, אני מדבר ברמה העקרונית.

עופר כסיף: ברמה העקרונית אין שום מניעה מלאפשר לצעירים בני 18 להיות מזכירי קלפיות ולבני 16 להיות חברי קלפיות.

אף אחד לא חושב שלבחור בן 18 אין כישורים מצוינים, בטח בתחום כזה.

בחורים מתחילים להטיס מטוסים בגיל כזה, הם עושים הרבה מאוד דברים גדולים.

אני חושב שזה סוג של עבודה מאוד מאוד פקידותית, אחראית, אפילו משעממת במידה מסוימת, וצריך לחשוב אם 17 או 18.

צבי האוזר: יש הבדל בין מזכיר ועדת קלפי לחבר ועדת קלפי.

צבי האוזר: חבר ועדת קלפי הוא מטעם מפלגה, יש לו מוטיבציה פוליטית בריאה וראויה.

צבי האוזר: אדם בגיל 17, אפילו אולי 16, יכול למלא את הפונקציה הזאת, הוא בשליחות רעיונית, אפילו עם להט, והתפקיד הוא לא מורכב.

צבי האוזר: מזכיר ועדה הוא משרה של ועדת הבחירות המרכזית.

צבי האוזר: המשרה היא משרה מכובדת, היא מייצרת קודם כל אמון, ויש שכר יפה בצידה.

צבי האוזר: 2,200 שקל למזכיר, בפרט היום בתקופת הקורונה, זה סוג של הכנסה ראויה.

צבי האוזר: אינני תוהה לגבי בשלות אדם לשמש, למרות שאני נותן טעם חזק לשיקולים המרכזיים של ועדת הבחירות שנתנו דעתם לשאלה האם מזכיר, בפרט בימים שהם מאוד מתוחים, יכול למלא את אותו תפקיד עם האמון הציבורי מחויב המציאות המורכבת שבה אנחנו חיים.

צבי האוזר: בהינתן שבגיל 18 עד 21 יש חלקים גדולים שנמצאים בצבא, ובהינתן שמערכת הבחירות מייצרת או מבוססת על רעיון של שוויון בכל דבר ועניין שזה נשמת אפה, לא יכול להיות מצב שיימנע מחיילי צה"ל להיות מזכירי קלפי בגלל שיקולים של הוועדה.

צבי האוזר: גם אם היה כך לפני כן, נדמה לי שזאת בעיה שצריך לתת עליה את הדעת.

צבי האוזר: אולי צריך להסדיר הוראה מיוחדת לצבא לשחרר איפה שהוא יכול, או אולי להסתכל על זה אחרת.

צבי האוזר: לא יעלה על הדעת שבגלל עניין של אי ודאות מלאה יימנע מאנשים שמשרתים בשירות סדיר להיות מזכירי קלפי, כשהתפקיד הוא תפקיד של ועדת הבחירות המרכזית והשכר הוא 2,200 שקלים.

צבי האוזר: מדובר באנשים שבשירות הסדיר ההכנסה שלהם היא 800 שקל, אולי 1,000 שקל.

צבי האוזר: אנחנו יודעים שחיילים עורפיים, שהמשכורת שלהם נמוכה, מן הסתם ביום הבחירות ייתכן ויוכלו להשתחרר.

צבי האוזר: אני לא קובע במסמרות את דעתי לעניין הגיל, למרות שאני מכבד את שיקול הדעת המקצועי, אבל יש פה בעקיפין מראית עין של פגיעה בחיילי צה"ל, ואני לא חושב שמישהו בשולחן הזה היה רוצה לפגוע בחיילי צה"ל.

אורלי עדס: חשוב להבין את תפקיד המזכיר.

אורלי עדס: לפי החוק לא ניתן לפתוח את הקלפי בבוקר אם לא מגיע לפחות חבר ועדת קלפי אחד.

אורלי עדס: אם חייל לא יגיע, אנחנו בבעיה, אנחנו לא יכולים לפתוח את הקלפי.

אורלי עדס: אני מניחה שהרבה מזכירים וחברי ועדות קלפי צפויים לא להגיע בגלל בידודים בבוקר, מחלה וכו' ונצטרך להתמודד עם הסוגיה הזאת.

אורלי עדס: צריך לדעת שזה לא רק עניין של חוסר ודאות, זה גם מהסיבה שהצבא לא מאפשר את זה.

אורלי עדס: אולי כדאי לשמוע את הצבא.

אורלי עדס: בגלל זה יצרנו את הפרויקט של העסקת חיילים כסדרנים.

אורלי עדס: אם שם הם לא מגיעים, אנחנו מוצאים פתרונות.

צבי האוזר: למה אי הוודאות?

צבי האוזר: יש אלפי חיילים שאפשר לייצר להם ודאות, הרי התאריך של הבחירות הוא תאריך ידוע.

צבי האוזר: יש יחידות מסוימות שיגידו: "מצטערים, לא משחררים אותך", ויש יחידות אחרות שיוכלו לשחרר.

אורלי עדס: בוא נשמע את הצבא.

אוסאמה סעדי: אני חוזר להצעתי לקבוע גיל 17 לחבר קלפי ו-21 למזכיר קלפי.

מיכאל מלכיאלי: לקראת קריאה שנייה ושלישית נגיש הסתייגויות.

בועז טופורובסקי: אני מתנגד.

בועז טופורובסקי: אני לא מוכן לפטרנות הזאת.

בועז טופורובסקי: גוף שלא נותן בעצמו דוגמה יבוא ויגיד: "אלה יכולים, אלה לא יכולים"?

בועז טופורובסקי: אם בן 19 יכול להוביל חיילים, אם הוא יכול להגן על החיים שלנו, הוא גם יכול להיות מזכיר קלפי.

מיכאל מלכיאלי: אני מציע שאת כל הדיון הזה נעשה לפני קריאה שנייה ושלישית.

בועז טופורובסקי: למה ילד בן 16 יכול לקבל כסף בשביל לחלק פלאיירים בחוץ ולצעוק שם של מפלגה ולא יכול לקבל כסף בשביל להראות דמוקרטיה ולשמור על עקרונות הדמוקרטיה בפנים?

בועז טופורובסקי: האמירה שהם לא בשלים בגרותית לא מקובלת עלי.

בועז טופורובסקי: אתה רוצה שאני אראה לך כמה אנשים שנמצאים כאן לא בשלים בגרותית?

בועז טופורובסקי: מה זה הדבר הזה?

מיכאל מלכיאלי: אנחנו מקבלים את ההצעה של אוסאמה להכניס עכשיו בהצעת החוק גיל 17 לחבר ועדת קלפי, גיל 21 למזכיר קלפי.

בועז טופורובסקי: אני לא מקבל את זה.

בועז טופורובסקי: לא יכול להיות שבן 19 לא יכול להיות מזכיר קלפי ויכול להיות מפקד כיתה.

בועז טופורובסקי: עוד מעט נגיד שהוא גם לא יכול להצביע.

עופר כסיף: הוא לא יכול להיבחר.

יהודה גוטמן: הייתי בעברי הרבה פעמים מזכיר.

יהודה גוטמן: המזכירים עוברים סינונים, מבחנים, ראיונות וקורסים.

יהודה גוטמן: לא משנה מה הגיל, אם הוא לא ראוי הוא ייפול בקורסים, בראיונות או במבחנים.

יהודה גוטמן: מבחינת חוק יסוד חופש העיסוק אין שום עילה לא לתת לאדם בן 18 להיות מזכיר קלפי.

יהודה גוטמן: בשנת 2001 הייתה הצעת חוק ממשלתית ששינתה את הגיל בכמה מקצועות - רואי חשבון, עורכי דין ויועצי מס.

יהודה גוטמן: לפני כן זה היה 26 ו-21.

יהודה גוטמן: הורידו את זה ל-18 בעקבות חקיקת חוק יסוד חופש העיסוק.

קטן יבוא: "(ב1) שוטר שהצביע כאמור בקלפי לחיילים וזיהה את עצמו באמצעי זיהוי כאמור בסעיף 74, יציג ליושב ראש ועדת הקלפי את התעודה שניתנה לו לפי סעיף 95(א).

קטן יבוא: "; (5) בסעיף 95, במקום סעיפים קטנים (א) עד (ו) יבוא: "(א) שוטר רשאי להצביע בכל קלפי בדרך שבה מצביע בקלפי מזכיר ועדת הקלפי לפי סעיף 116יח, ובלבד שזיהה את עצמו בפני מזכיר ועדת הקלפי באמצעות תעודת השוטר שלו או שזיהה את עצמו באמצעי זיהוי כאמור בסעיף 74 והציג למזכיר ועדת הקלפי תעודה אחרת שהונפקה לו על ידי ועדת הבחירות המרכזית.

קטן יבוא: "; הנושא של הצבעת שוטרים נדון בוועדה כמה וכמה פעמים לאורך השנים.

קטן יבוא: בעבר היה לשוטרים איזה שהוא הסדר הצבעה ייחודי ושונה.

אוסאמה סעדי: מעטפה כפולה.

אלעזר שטרן: הדבר הזה היה הוראת שעה בבחירות הקודמות, ועכשיו מוצע לקבוע את זה כהוראת קבע.

אלעזר שטרן: תיקון חוק הבחירות (דרכי תעמולה) 14.

אלעזר שטרן: בחוק הבחירות (דרכי תעמולה), התשי"ט¬–1959 – (1) בסעיף 17ד(ה), במקום "י"ז בטבת התשפ"א (1 בינואר 2021) יבוא כ"ט בטבת התשפ"ב (2 בינואר 2022)"; לפני מספר שנים הוועדה פה החליטה ליצור תפקיד של יושב-ראש ועדת בחירות אזורית שהוא שופט מחוזי.

דין ליבנה: הוא קיים כבר עשרות שנים.

אלעזר שטרן: קבעו את זה כהוראת שעה.

אלעזר שטרן: הוראת השעה הוארכה עוד פעם ועוד פעם.

אלעזר שטרן: בגלל שהיא עומדת לפקוע ב-1 בינואר 2021, שזה עוד 10 ימים, מוצע להאריך את זה לשנה.

אלעזר שטרן: יש מחשבות להפוך את זה להוראת קבע בעתיד עם כל מיני תיקונים ושינויים, אבל כרגע, בגלל שאנחנו נמצאים 10 ימים לפני שהוראת השעה הזאת פוקעת, יש להאריך אותה.

דין ליבנה: דיברנו שאולי נשים את החלק הזה כהצעה נפרדת.

אלעזר שטרן: החשש של דין הוא שאם הצעת החוק לא תתקדם - -

אוסאמה סעדי: אפשר לפצל.

אני חושב שנשאיר את האופציה של פיצול.

אלעזר שטרן: מקסימום זה יפוצל.

לא צריך כרגע.

אלעזר שטרן: (2) בסעיף 17ד(ד), אחרי "בסעיף 17ה(ב)" יבוא "או (ב1)";

בסופו יבוא: "(ב1) היה בעל הדין שחויב בתשלום הוצאות או שכר טרחת עורך דין לפי סעיף קטן (ב) רשימת מועמדים משותפת כהגדרתה בסעיף 57 לחוק הבחירות לכנסת [נוסח משולב], התשכ"ט–1969, רשאי יושב ראש ועדת הבחירות המרכזית לקבוע כי ההוצאות ושכר טרחת עורך הדין יוטלו רק על אחת מהמפלגות שהגישה את רשימת המועמדים האמורה.

בסופו יבוא: ".

בסופו יבוא: ככל ויש רשימת מועמדים שמורכבת על ידי מספר מפלגות, הסמכות של יושב-ראש הוועדה לחייב בהוצאות ובשכר טרחת עורך דין.

בסופו יבוא: יושב-ראש הוועדה רשאי לחייב רק את אחת המפלגות שמרכיבה את רשימת המועמדים.

בסופו יבוא: כיוון שזו יוזמה של יושב-ראש הוועדה, אני מציע שהוא יסביר אותה.

בסופו יבוא: אנחנו חושבים שאין צורך בסעיף הזה.

בסופו יבוא: אנחנו מדברים פה על דיון בפני השופט בענייני תעמולה.

בסופו יבוא: האדם ששומע את התעמולה יודע את התעמולה מטעם רשימת מועמדים מסוימת, הוא לא יודע אם מי שפרסם את הסרטון או את התעמולה הזאת זו המפלגה הזאת או המפלגה הזאת.

בסופו יבוא: הוא רואה מולו רשימה אחת שמפרסמת לו.

בסופו יבוא: להיכנס בחקיקה להסדרים הפנימיים של המפלגות שיוצרות את רשימת המועמדים, בעינינו זו הוראה מיותרת, אבל זאת הצעת יושב-ראש הוועדה.

אוסאמה סעדי: כשיש רשימה שמורכבת מכמה מפלגות, התעמולה יכולה להיות משותפת או להיות רק תעמולה של מפלגה אחת מסוימת.

אוסאמה סעדי: אם יש מפלגה מסוימת שעשתה כמה עבירות על חוקי הבחירות, או שניהלה את המימון שלה בצורה לא נכונה ובגלל זה הרשימה חטפה קנס מהמבקר, אותה מפלגה היא זאת שאחראית.

אלעזר שטרן: חבר הכנסת סעדי, היא הנותנת.

אלעזר שטרן: דברים כאלה צריכים להיקבע בהסדרים הפנימיים שבין המפלגות, זה לא דבר שיש צורך לכתוב אותו בחוק.

יעקב אשר: אני תומך בחבר הכנסת סעדי.

מיכאל מלכיאלי: אתה מסכים עם כל הדוגמאות שלו?

מי שמטפל בפרסום של המפלגה שלו לוקח את האחריות על החלק שלו.

ניצן רוזנברג: תיקון חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) 15.

ניצן רוזנברג: בחוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה), התש"ף

ניצן רוזנברג: –2020 –

בסופו יבוא: "(כ) הצבעה בבחירות לכנסת או בבחירות לרשות מקומית;"

בסופו יבוא: "(18) הצבעה בבחירות לכנסת או בבחירות לרשות מקומית;" סעיף 7 לחוק הקורונה זה סעיף שעוסק במגבלות התנועה בסגר.

בסופו יבוא: החוק מגדיר מה המקרים בהם חייבים לאפשר לאדם לצאת כשהממשלה קובעת בתקנות שיש סגר.

בסופו יבוא: ההצעה כאן היא להוסיף את מה שכתוב פה, את ההצבעה בבחירות לכנסת או בבחירות לרשות מקומית, בתור עוד אירוע שאליו צריך לאפשר את היציאה.

בסופו יבוא: סעיף 16 מדבר על כך שניתן יהיה לצאת להצביע בקלפי רק בתוך אותו אזור מוגבל.

אסתי ורהפטיג: אנחנו מתנגדים להוסיף את הבחירות לרשויות המקומיות.

אסתי ורהפטיג: אני לא יודעת על איזה סגר יהיה מדובר, מה תהיה רמת התחלואה בערים.

קארין אלהרר: עד אז חוק הקורונה לא יהיה בתוקף.

אסתי ורהפטיג: אם הוא לא יהיה בתוקף, מצוין, לא צריך לקבוע שום דבר.

אוסאמה סעדי: למה להכניס פה את הבחירות שיהיו ב-2023?

מיכאל מלכיאלי: יש רשויות - -

גאל עזריאל: ככל שיהיו בחירות ברשויות המקומיות ויהיה סגר, צריך לאפשר לאדם לצאת.

מיכאל מלכיאלי: הח"כים רוצים להשאיר את זה.

ניצן רוזנברג: (3) בסעיף 44 –

ניצן רוזנברג: (1) ברישה, אחרי "ערכאות שיפוטיות)" יבוא "וכן על משרדי ועדת הבחירות המרכזית לכנסת וועדות הבחירות האזוריות, על מקום קלפי ועל מקום אחר בעת שוועדות הבחירות מקיימות בו פעילות הקשורה בבחירות,"; (2) בפסקה (1), אחרי "של כל גוף כאמור" יבוא "ובוועדת הבחירות המרכזית לכנסת וועדות הבחירות האזוריות – יושב ראש הוועדה המרכזית".

ניצן רוזנברג: סעיף 44 לחוק סמכויות מיוחדות הוא סעיף שקובע את הסייגים לתחולת אותו חוק, הוא קובע מתי חוק הקורונה לא יחול.

ניצן רוזנברג: הוא מדבר על זה שלא תהיה תחולה על משכן הכנסת, לשכת נשיא המדינה, משרד מבקר המדינה, בתי המשפט.

ניצן רוזנברג: ההצעה כאן היא להוסיף לאותה החרגה גם את משרדי ועדת הבחירות המרכזית לכנסת וועדות הבחירות האזוריות, את מקום הקלפי, ומקום אחר בעת שוועדות הבחירות מקיימות בו פעילות הקשורה בבחירות.

ניצן רוזנברג: הסעיף הבא אומר שיושב-ראש הוועדה המרכזית יוכל לתת את ההנחיות לגבי עובדי אותו גוף, אם זה עובדי ועדת הבחירות או עובדי ועדת הבחירות האזוריות, בעת שהם מבצעים את התפקידים שלהם.

ניצן רוזנברג: מדובר בהוראות שקשורות להגבלות של קורונה.

ניצן רוזנברג: (ב) בסעיף קטן (ד), במקום "יושב ראש ועדת הבחירות המרכזית ועובדיה" יבוא "יושב ראש ועדת הבחירות המרכזית, יושב ראש של ועדת בחירות אזורית, חברי ועדת הבחירות המרכזית ועובדיה, לרבות מי שמבצע בעבור ועדת הבחירות המרכזית תפקיד או נותן לה שירות".

ניצן רוזנברג: סעיף קטן (ד) מדבר על החרגה כשיש תקנות שקובעות הגבלות של סגר.

ניצן רוזנברג: יש כאן רשימה של בעלי תפקידים, אם זה חברי כנסת, שרים, סגני שרים, שופטים וכן הלאה, שעליהם ההוראות האלו לא יחולו, תישמר להם חופש התנועה.

ניצן רוזנברג: הבקשה שהגיעה לוועדת הבחירות המרכזית היא להחיל את ההחרגה הזאת גם על יושב-ראש ועדת בחירות אזורית, על חברי ועדת הבחירות המרכזית ועובדיה, לרבות מי שמבצע בעבור ועדת הבחירות המרכזית תפקיד או נותן לה שירות.

ניצן רוזנברג: זה לא כולל את חברי ועדת הבחירות האזורית?

דין ליבנה: לא שמנו את זה, אבל אני חושב שנכון להוסיף.

איתן גינזבורג: כשדנו בחוק הקורונה הגדול, בפינצטה קבענו מי יכול לצאת בתוך סגר.

דין ליבנה: ספקי השירותים שלנו הם חלק בלתי נפרד מהוועדה.

דין ליבנה: אם העובדים של ספקי המחשוב שלנו לא יוכלו להגיע לעבוד בגלל סגר, לא יהיו בחירות.

ניצן רוזנברג: אפשר לקבוע שזה יהיה רק בתקופת בחירות?

ניצן רוזנברג: שההחרגה הזאת תחול עליהם רק בתקופת בחירות?

דין ליבנה: כן.

אלי אבידר: מה זו תקופת בחירות?

אלי אבידר: אנשי המחשבים צריכים יומיים קודם.

דין ליבנה: זה נקבע כהוראת שעה.

גאל עזריאל: השאלה מה יחול על אותם מקומות עבודה בכל שלושת החודשים האלה.

גאל עזריאל: האם יו"ר ועדת הבחירות יקבע תקנות מקבילות למקומות עבודה לגבי כל אותם נותני שירותים - איך הישיבות שלהם יתבצעו, איך הם ישבו במחיצות?

אסתי ורהפטיג: צריך להבין שגם בסגרים אפשר להגיע למקומות עבודה חיוניים.

איתן גינזבורג: למה לא לקבוע שוועדת הבחירות המרכזית היא מקום עבודה חיוני?

גאל עזריאל: יכול להיות שזאת הצעה נכונה לגבי נותני השירותים שיראו אותם כעובדים חיוניים.

איתן גינזבורג: עדיף.

דין ליבנה: רק נותני השירותים החיצוניים.

דין ליבנה: העובדים שלנו כבר מוחרגים.

גאל עזריאל: כרגע משרד האוצר קבע מי הם העובדים החיוניים לעניין מקומות עבודה.

גאל עזריאל: אנחנו רוצים להרחיק את הרשות המבצעת מהביצוע של הבחירות.

אלי אבידר: בוא נגיד שנותני שירותים חיצוניים יוכרו כחיוניים.

גאל עזריאל: אפשר לקבוע שיו"ר ועדת הבחירות יקבע מי הם נותני השירות.

איתן גינזבורג: או שזה ייקבע פה, או שיתנו לשופט או לנשיאות לקבוע.

מיכאל מלכיאלי: איתן, האם לדעתך צריך להכניס את זה פה?

איתן גינזבורג: או פה או בנשיאות.

מיכאל מלכיאלי: מה שפה ייקרא עובדים חיוניים.

ניצן רוזנברג: הייתה כאן התייחסות לזה שההחרגה מחוק הקורונה היא הוראת שעה, אבל היא לא.

ניצן רוזנברג: הסעיף הזה נמצא כרגע בתיקונים שהם הוראות קבע.

ניצן רוזנברג: אם יש התנגדות לזה, צריך לדבר על זה עכשיו.

גאל עזריאל: אם זאת הוראת קבע, צריך לצמצם את זה לתקופת הבחירות.

ניצן רוזנברג: זה משהו שצריך להחליט בו.

ניצן רוזנברג: דין, יש לכם בעיה לצמצם את זה לתקופת בחירות?

דין ליבנה: בואו נאשר את זה כך לקריאה ראשונה, ואז נחשוב על זה לקראת שנייה ושלישית.

גאל עזריאל: בואו נאשר את זה עם תקופת הבחירות לקריאה ראשונה, ואז נדבר על זה לקראת שנייה ושלישית.

ניצן רוזנברג: כן יש היגיון לצמצם את זה לתקופה - -

דין ליבנה: תרשי לי לחשוב על זה.

אייל זנדברג: אני חושב שההנחה הייתה, גם אם זה לא נאמר בצורה מפורשת, שזה חל רק בתקופת בחירות.

גאל עזריאל: לא היה לנו ברור בכלל שמדובר בהצעה שהיא הצעת קבע.

דין ליבנה: אני מציע שנאשר את זה כפי שהציעה ועדת הבחירות, ונרשום בדברי ההסבר שנדון בתקופת התחולה של זה.

עופר כסיף: מה מהות הוויכוח?

דין ליבנה: מהות הוויכוח זה אם ההחרגה של עובדים שהם נותני שירות לוועדת הבחירות מההוראות המונעות מהם לצאת בסגר יהיו רק בתקופת בחירות, האם בתקופה שלפני יום הבחירות, או כל הזמן.

דין ליבנה: ועדת הבחירות המרכזית הציעה שזה יהיה כל הזמן.

גאל עזריאל: צריך לזכור שכרגע יש מעמד מיוחד ליושב-ראש ועדת הבחירות ועובדיה, זה מה שהכנסת חוקקה.

גאל עזריאל: מוצע עכשיו להרחיב את המעמד המיוחד לעוד גורמים.

גאל עזריאל: אין הצדקה להחריג אנשים מסוימים מתחולת החוק בהשוואה לכל אדם אחר במדינה.

צבי האוזר: ליושב-ראש ועדת הבחירות יש שיקול דעת, הוא מבין שאי אפשר שאת אותם אנשים שנותנים שירותים לוועדת הבחירות יחריגו מההסדרים המעיקים שחלים על כל המדינה.

צבי האוזר: מאידך, באותו שיקול דעת אפשר להגיד: תשמע, זה עובד חיוני לקראת בחירות.

צבי האוזר: אני מניח שהוא יפעיל את סמכותו במשורה, הוא לא ייתן לכל חברת המחשבים על כל 457 העובדים שלה פטור גורף.

צבי האוזר: הוא יגיד: אני מבקש את פלוני ואלמוני.

צבי האוזר: תהיה רשימה שמית שתפורסם, תדווח מנימוקים שיירשמו, ויושב-ראש ועדת הבחירות יוכל להחריג את זה.

גאל עזריאל: כדי שאזרח בישראל יהיה מוחרג מתחולת החוק ויוכל לנוע, לצאת ולהיכנס באופן חופשי - -

צבי האוזר: איך היום הוא יכול להיות מוחרג?

צבי האוזר: אם הוא עובד חיוני, מי מכריז עליו כעובד חיוני?

גאל עזריאל: עובד חיוני באזור מוגבל צריך לקבל אישור ספציפי מרח"ל כדי להיכנס או לצאת.

צבי האוזר: האם השופט יכול להגיד ליושב-ראש ועדת הבחירות להעביר לרח"ל?

גאל עזריאל: אם אנחנו בתקופת בחירות - -

צבי האוזר: גם בין לבין.

גאל עזריאל: אם אנחנו לא בתקופת בחירות, יהיה מקובל מה שמקובל לגבי כל אדם אחר שהוא עובד חיוני.

אורלי עדס: אם יהיה סגר מוחלט כמו שהיה בחודש מרץ ולא יחריגו את נותני השירותים, לא נוכל להיעזר באנשים שאנחנו צריכים לצורך ההתקדמות בהיערכות.

אורלי עדס: כפי שאמר חבר הכנסת האוזר, לא מדובר על כל עובדי החברה, מדובר במחלקה קטנה שנותנת לנו שירותים.

אורלי עדס: אם יהיה סגר והם לא יוגדרו כחיוניים, לא נוכל - -

צבי האוזר: בהינתן שבראש ועדת הבחירות עומד שופט עליון מכהן, השופט יפעיל את שיקול דעתו וזה יינתן במשורה.

צבי האוזר: השופט יצטרך לתת רשימה פומבית מנימוקים שיירשמו.

אייל זנדברג: הספק היחיד הוא אם זה חל רק בתקופת בחירות.

צבי האוזר: אני לא מדבר על תקופת בחירות.

צבי האוזר: אני חושב שזו הזכות של ועדת הבחירות.

גאל עזריאל: נוסיף שזה יהיה לפי רשימה שיקבע יו"ר ועדת הבחירות?

אלי אבידר: כן, יש הסכמה.

צבי האוזר: אני חושב שזה מאזן בין האינטרס הציבורי.

אסתי ורהפטיג: הרבה פעמים נותני שירותים הם לא כמו עובדים שהתפקיד שלהם זה רק לתת שירותים.

ניצן רוזנברג: אם נכתוב שזה בעת שהוא מבצע את התפקיד עבור ועדת הבחירות, זה בסדר?

אלי אבידר: אנחנו נותנים לאותו איש מחשבים את האישור לעבוד עבור ועדת הבחירות.

אלעזר שטרן: בפניכם יש נוסח של סעיף שיושב-ראש הוועדה ביקש להוסיף.

אלעזר שטרן: מאז שהנוסח פורסם עד היום התקיימו דיונים מקיפים בין הגורמים המקצועיים שאמונים על תחום דיני עבודה.

אלעזר שטרן: ליושב-ראש הוועדה ולוועדה פנו גורמים שונים ממפלגות שונות, מסיעות שונות, שבאו ואמרו שיש פה סוגיה שצריך לחשוב עליה ולתת לה מענה.

אלעזר שטרן: גם ועדת הבחירות וגם המפלגות מגייסות עובדים ספציפיים, ייעודיים ליום הבחירות, במיוחד אנשים שקשורים לעבודה בקלפי, בין אם זה חבר ועדת קלפי, מזכיר ועדת קלפי, מאבטח, אב-בית, מפקח.

אלעזר שטרן: עלה הטיעון שיש לעבודה של כל העובדים מאפיינים ייחודיים שצריך לתת את הדעת איך מחילים עליהם את דיני העבודה, את חוקי המגן, ומצד שני נותנים פתרונות לכישורים הייחודיים, ואני אתן כדוגמה את הנושא של שעות עבודה ומנוחה.

אלעזר שטרן: ברור שכאשר מזכיר ועדת קלפי צריך לפתוח את הקלפי בבוקר כדי לסיים את ההצבעה בשעה 22:00 בלילה, ואחרי זה לבצע ספירה, ואחרי זה לנסוע לוועדה האזורית ולמסור את הקלפי, לא יכול לחול עליו חוק שעות עבודה ומנוחה, כי אי אפשר להגדיר את העבודה שלו רק לשמונה שעות שבהן הוא צריך לעבוד.

אלעזר שטרן: יש פה שלוש נקודות שמוצע להחריג.

אלעזר שטרן: נקודה אחת היא הוראות שעות עבודה ומנוחה.

אלעזר שטרן: ההצעה היא לומר שהוראות החוק כוללות את שעות העבודה המותרות ואת השעות הנוספות, שזה אלמנט אחד שפחות מתאים לסוג העובדים המיוחד הזה.

אלעזר שטרן: אלמנט שני זה הנושא של הזכויות הנלוות.

אלעזר שטרן: לכל עובד יש סל שלם של זכויות נלוות, בין אם זה פנסיה, בין אם זה - -

מיכאל מלכיאלי: על מי אנחנו מדברים עכשיו?

אוסאמה סעדי: על הכל.

אלעזר שטרן: אנחנו מדברים ספציפית על אנשים שעושים עבודה שקשורה לקלפי.

אלעזר שטרן: אדם שמחלק סנדביצ'ים למפלגה מסוימת באותו יום, הגדרת התפקיד שלו לא יכולה להיות כזאת שאי אפשר להחיל עליו את חוק שעות עבודה ומנוחה.

אלעזר שטרן: כשמדובר על מזכיר ועדת קלפי, מעצם הגדרת התפקיד שלו הוא צריך להיות נוכח.

צבי האוזר: זה מפגן הדמוקרטיה, זה יום חשוב.

צבי האוזר: אני חושב שאי אפשר להשית ביום הזה על המפלגות את אותם הסדרים, מה עוד שאותו אדם שמחלק סנדביצ'ים בשכר, אל תשכח שעיקר שכרו הוא במוטיבציה הפוליטית.

צבי האוזר: בואו לא נכניס את המפלגות למשבצת שבה הם הפרו חוק או לא הפרו חוק.

צבי האוזר: אם ממילא מדובר ביום מיוחד, צריך להחיל את אותו הסדר גם על עובדי המפלגות.

אלעזר שטרן: זה לא חל רק על העובדים של ועדת הבחירות, מדובר גם על העובדים של המפלגות, אבל יש סוג של עובדים שמעצם הגדרת התפקיד שלהם קשה להחיל עליהם - -

צבי האוזר: אני חושב שצריך להגיד שביום הבחירות זה לא חל.

אוסאמה סעדי: אתה מדבר בתוספת על משקיף בוועדת קלפי.

אוסאמה סעדי: המפלגות ביום הבחירות לוקחות הרבה פעילים שיעבדו במטות, אם כדי למחוק שמות, להסיע אנשים.

אוסאמה סעדי: אותם פעילים נשארים לפעמים עד 02:00,03:00 לפנות בוקר, עד שמתקבלות תוצאות.

אוסאמה סעדי: אתה רוצה שהם יבואו ויגידו: "עבדנו שעות נוספות"?

אוסאמה סעדי: הם מקבלים תמורה בהתאם.

אלעזר שטרן: דיברנו על הדבר הראשון, שזה הנושא של שעות עבודה ומנוחה.

אלעזר שטרן: הדבר השני זה שיראו את התשלום שהם מקבלים כשכר שמגלם בתוכו את כל הזכויות.

אלעזר שטרן: הפסקה השלישית כוללת את הנושא של הלנת שכר.

אלעזר שטרן: המועדים הקובעים בחוק הלנת שכר פחות מתאימים לסיטואציה שבה אנחנו נמצאים.

אלעזר שטרן: כדי לדעת שאותו חבר ועדת קלפי מילא את התפקיד שלו יש צורך בתהליך.

אוסאמה סעדי: עד שנקבל את הפרוטוקולים, עד שנוודא שהוא עובד, לוקח זמן.

צבי האוזר: אלעזר, על זה אין מחלוקת.

צבי האוזר: על כל מי שעובד מטעם ועדת הבחירות המרכזית והמפלגות ביום הבחירות, שזה הקרנבל של הדמוקרטיה, לא יחולו אותם חוקים, כדי לאפשר לאנשים להביא לידי ביטוי את האידיאולוגיה, את המוטיבציות שלהם שהן לא מוטיבציות שכריות.

צבי האוזר: לא מדובר בעובד רגיל.

מיכאל מלכיאלי: צביקה אומר שלא יכניסו לפה עוד עובדים.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו יודעים מי עובד במפלגה ביום הזה, אנחנו יודעים מי נמצא בכניסה לקלפי ואומר למי להצביע.

מיכאל מלכיאלי: האדם הזה הוא עובד המפלגה ביום הבחירות.

אלעזר שטרן: תקופת הזמן שקבענו פה לעניין הלנת השכר היא תקופה של 60 ימים לאחר יום הבחירות לכנסת.

אלעזר שטרן: צריכים אולי לבדוק עם המפלגות ועם ועדת הבחירות כמה זמן לוקח התהליך.

אוסאמה סעדי: זה בסדר.

אלעזר שטרן: אתם חושבים שזה בסדר, אבל אנחנו חושבים שצריכים לחשוב על זה מחדש.

צבי האוזר: אתה חושב שצריך יותר זמן?

אלעזר שטרן: להיפך, צריך פחות זמן.

אלעזר שטרן: צריך לזכור שיש עובדים שאתם אומרים להם: אתם תקבלו את הכסף שלכם אחרי 60 ימים.

אוסאמה סעדי: הם יודעים.

צבי האוזר: קונה מרצון, מוכר מרצון.

אלעזר שטרן: כל הרעיון של חוקי המגן בדיני עבודה זה שזה לא קונה מרצון ומוכר מרצון.

צבי האוזר: מוטיבציית השכר בעבודה ביום הבחירות היא מוטיבציה שולית.

צבי האוזר: זה לא דיני עבודה, זה דיני בחירות, זה דינים של אנשים שרוצים להשפיע.

אוסאמה סעדי: צביקה, עזוב את הסיסמאות.

אוסאמה סעדי: אפשר עד 60 יום?

אוסאמה סעדי: אם אני אקבל את הכסף הזה לפני, אני משלם.

אלעזר שטרן: עד 60 יום צריך לשלם.

אלעזר שטרן: כל ההוראה הזאת תהיה בשלב הזה הוראת שעה.

אלעזר שטרן: הנושא הזה הוא נושא מורכב, הוא נושא עדין שנוגע לזכויות של עובדים.

אלעזר שטרן: זאת פעם ראשונה שאנחנו קובעים מודל כזה, וזה נעשה בלחץ של זמן.

אלעזר שטרן: כדי לראות איך הדבר הזה עובד אנחנו ממליצים לקבוע את הדבר הזה כהוראת שעה.

אלעזר שטרן: על איזו קבוצה של עובדים שלא תקבעו פה אנחנו ממליצים שזאת תהיה הוראת שעה.

אלעזר שטרן: צריך להבין שהמטרה של חוקי המגן היא להגן על עובדים.

אלעזר שטרן: השאלה אם אתם רוצים לפרוס את זה בצורה גורפת על כל מי שעובד.

צבי האוזר: כל האנשים הם עובדי ועדת בחירות.

אלעזר שטרן: לא נכון.

אלעזר שטרן: חבר ועדת קלפי שמונה על ידי סיעה הוא עובד של מפלגה.

צבי האוזר: את האנשים שבאו משיקולים של שכר אתה פוטר, וטוב שכך.

צבי האוזר: כל שאר עובדי המפלגה ביום הבחירות, הנחת העבודה, גם מבחינת הבריאות הדמוקרטית, היא שהם באים לשרת את מפלגתם לא משיקול של "באתי לעבוד ולעשות סיבוב".

צבי האוזר: המוטיבציה העיקרית של אדם לסייע למפלגה ביום הבחירות היא לא השכר, לכן לא צריך להחיל את הרעיון של יחסי עובד-מעביד.

צבי האוזר: אני מבקש להוסיף פה גם עובד מפלגה ביום הבחירות.

עופר כסיף: המניע של האדם לא רלוונטי.

צבי האוזר: יחסי עובד-מעביד הם לא בסיס ההתקשרות.

צבי האוזר: רעיונות וחוקים שבאים להגן על העובד מפני המעביד, ביום הזה הם אינם רלוונטיים.

צבי האוזר: מאלה חוקים אנחנו פוטרים אותם?

צבי האוזר: מהחוקים שבאים להגן על עובד.

אלעזר שטרן: גם אם העובד בא מכיוון שהוא מעוניין בזה, מכיוון שהוא רוצה את זה, בסוף המחוקק בא להגן על העובד.

צבי האוזר: נכון, ולכן אני פוטר את עובד ועדת הקלפי.

צבי האוזר: למה אתה חושב שעובד מפלגה צריך לחייב?

אלעזר שטרן: אנחנו לא מפשפשים במניעים של האדם למה הוא הגיע.

אלעזר שטרן: יכול להיות שהוא מגיע לשם, כמו שאמרת, ממניעים אידיאולוגיים, ויכול להיות שהוא הגיע לשם כי זה מה שנוח לו.

צבי האוזר: כמובן שאיננו חוקרים כליות ולב, אבל מה אנחנו מצפים במדינת מופת, במדינה מתוקנת?

צבי האוזר: שמי שמשרת עניינה של מפלגה ביום הבחירות, חזקה עליו שהוא בא לשרת את עניינה האידאולוגית של מפלגה, הוא לא בא לעבוד.

צבי האוזר: להשית עליו חוקי עבודה זה לא ממן העניין.

אלעזר שטרן: אנחנו חשבנו שהעניין הוא לא המניע, חשבנו שהעניין הוא אופי התפקיד.

אלעזר שטרן: אדם שהוא מזכיר קלפי או חבר ועדת קלפי, טיב העבודה שלו, בלי קשר למניעים שלו למה הוא הלך לשם וכו', היא כזאת שאי אפשר להחיל עליו את חוק שעות העבודה והמנוחה הרגילים.

אלעזר שטרן: אין מניעה שאת האדם שהוא עובד מפלגה, יהיו מניעיו אשר יהיו, יעסיקו יותר משמונה שעות.

צבי האוזר: פה מדובר בהתייצבות לצידה של מפלגה ביום הבחירות.

צבי האוזר: אני מייחד את זה רק ליום בחירות, אני לא מדבר באופן כללי על עובד מפלגה.

צבי האוזר: לא כל דבר הוא יחסי עובד-מעביד, לא כל תמורה מזכה ביחסי עובד-מעביד.

עופר כסיף: המוטיבציה כשלעצמה לא רלוונטית פה.

עופר כסיף: מה שרלוונטי פה זה מערכת היחסים שקיימת באותו יום, לא המוטיבציה.

צבי האוזר: הוא רוצה שלעובד המפלגתי אחרי שמונה שעות העט תיפול.

עופר כסיף: אם אני נציג של מפלגה x שאני מאמין בה ובאידאולוגיה שלה, זה עדיין לא מסביר למה הגעתי ביום הבחירות לעבוד.

עופר כסיף: אם אנחנו מתייחסים למוטיבציה, זה גם עניין של שכר.

מיכאל מלכיאלי: אם כפעיל פוליטי הצלחת לגייס 10 נערים לבוא לעבוד בקלפי, אתה לא רוצה שיהיו יחסי עובד-מעביד.

מיכאל מלכיאלי: למה?

מיכאל מלכיאלי: כי אתה מקבל את הכסף אחרי חודש, אחרי חודש וחצי.

מיכאל מלכיאלי: אתה אומר: אין לי יחסי עובד-מעביד, אני רוצה בתום 60 יום לשלם להם, אני לא רוצה להפריש להם לפנסיה.

מיכאל מלכיאלי: מה קורה עם הנהג בקלפי?

מיכאל מלכיאלי: גם בנוגע לאנשים האלה אני לא רוצה שיהיו יחסי עובד-מעביד.

אלעזר שטרן: אנחנו לא אומרים שאין יחסי עובד-מעביד.

צבי האוזר: יש שעות נוספות וכל מיני דברים שהם לא הגיוניים ביום הבחירות.

צבי האוזר: יש כל מיני הסדרים שהם רגילים ביום רגיל, לא ביום הבחירות.

מיכאל מלכיאלי: מה קורה עם ממריץ שעובד בחוץ?

מיכאל מלכיאלי: הוא שונה במהות התפקיד שלו ממי שנמצא בתוך הוועדה?

עופר כסיף: למה מהותית?

עופר כסיף: הוא שונה במובנים מסוימים.

מיכאל מלכיאלי: אם אני לוקח את חבר שלי לעבוד כנהג ומביא לו רשימה של קשישים שיביא לקלפי, הוא עובד מפלגה?

מיכאל מלכיאלי: כן.

מיכאל מלכיאלי: הוא שונה?

מיכאל מלכיאלי: לא.

מיכאל מלכיאלי: ההצעה אומרת שעל כל מי שאני מביא ביום הבחירות לא יחול דין של הלנת שכר של 60 יום.

מיכאל מלכיאלי: מי זה אותו עובד?

מיכאל מלכיאלי: חבר ועדת קלפי, נהג, ממריץ, מדביק מדבקות, מחלק פלאיירים, מנפח בלונים.

מיכאל מלכיאלי: זאת ההצעה.

עופר כסיף: אני הבנתי משהו אחר.

צבי האוזר: צריך להוסיף.

מיכאל מלכיאלי: לא צריך להוסיף.

צבי האוזר: צריך להוסיף עובד מפלגה ביום הבחירות.

אלעזר שטרן: העניין של הוראת שעה זאת ההמלצה המקצועית שלנו.

אלעזר שטרן: יושב-ראש הוועדה כשהציע את הסעיף רצה שזה יהיה הוראת קבע.

אלעזר שטרן: ההמלצה המקצועית שלנו היא לא מה שהיושב-ראש רוצה.

שלמה קרעי: מה הוראת שעה בסעיף הזה?

אלעזר שטרן: אנחנו קובעים הסדר נגיש, חדש, שמתעסק עם זכויות עובדים.

איה דביר: כאשר אדם עובד חל עליו סט שלם של כלים, כשהכלים האלה הם אחידים, הם אוניברסאליים.

איה דביר: זה כולל נורמות של שכר מינימום, מועדי תשלום שכר, כל מיני מגבלות מיוחדות.

איה דביר: כשקיבלנו את הבקשה של יושב ראש ועדת החוקה קל היה לזהות כמה מאפיינים מיוחדים, אם זה של עובדים שהמנגנון של תשלום השכר שלהם עובר מנגנון של בקרה ואישור של ועדת הבחירות, ואם זה של עובדים, כמו שחבר הכנסת האוזר דיבר בהרחבה, שביום שהוא חג לדמוקרטיה שעות העבודה שלהם זולגות ומתפשטות לכל עבר.

איה דביר: כשאנחנו נותנים החרגה ממשפט העבודה לגבי מי שהם עובדים, צריך שתהיה לנו הצדקה עניינית.

איה דביר: בתוך הקבוצות שתיארתם יש אולי הצדקה עניינית לגבי שעות עבודה ומנוחה על קבוצה מעט רחבה יותר.

איה דביר: כל האוכלוסייה שמועסקת על ידי הסיעות ולא ממלאת את התפקידים שוועדת הבחירות בודקת ומפקחת, זו קבוצה שאין שום סיבה לדחות עבורה זכויות מגן מסוימות.

איה דביר: אולי זה שהם רוצים להיות שם כל היום, שזה מאוד מאוד חשוב להם, זה מאפיין נכון עבורם, אבל אין שום סיבה לדחות להם את מועד תשלום השכר.

איה דביר: אם הם עובדים את השעות האלו, ניתן לשלם להם את השכר במועד, וזה לא קשור למנגנון הבקרה של ועדת הבחירות.

איה דביר: אם רוצים להחיל נורמות שגורעות מזכויות מגן מסוימות, כדאי להיצמד ולעשות את זה רק במקום שיש הצדקה הגיונית.

איה דביר: אם הבחירות מתרחשות לקראת סוף החודש, אכן מועדי תשלום השכר שקבועים בחוק הגנת השכר יוצרים זמן בעייתי ולכן הגיוני לבקש קצת יותר זמן, אבל לא 60 ימים.

איה דביר: 60 ימים זה פרק זמן מאוד מאוד ארוך.

איה דביר: מדובר בעובדים שזכאים לקבל את שכרם כמה שיותר מוקדם.

מיכאל מלכיאלי: איה דביר, את צודקת, רק יש אילוצים.

מיכאל מלכיאלי: גם אנחנו היינו פעילים פוליטיים.

מיכאל מלכיאלי: למפלגות לוקח זמן עד שהן מקבלות את הכסף, עד שהן ממלאות דו"חות.

מיכאל מלכיאלי: צריך לזכור שמדובר באלפי טבלאות.

צבי האוזר: מהירות תביא אי סדרים, ואי סדרים יביא לחוסר אמון בציבור.

מיכאל מלכיאלי: יש לנו אינטרס עליון לשלם להם בזמן.

מיכאל מלכיאלי: את הכסף הזה אני לא משקיע בביטקוין.

צבי האוזר: אנחנו צריכים לוודא שאין טעויות, אנחנו צריכים לוודא שלמי שמגיע ישולם שכרו ולמי שלא מגיע לא ישולם שכרו.

צבי האוזר: אנחנו צריכים לייצר את האמון.

מיכאל מלכיאלי: האינטרס שלנו הוא לשלם כמה שיותר מהר, אלה פעילים שלנו.

עופר כסיף: היו מקרים של אנשים שעבדו ודווקא בגלל ניצול ההטבות זלזלו בהם.

עופר כסיף: צריך שיהיו מנגנונים שימנעו את זה.

צבי האוזר: צריך לזכור שזה יום שבו אנשים צריכים להיות רתומים למשימה, זה יום שיש בו תיאום ציפיות בין מפלגה לבין עובד.

צבי האוזר: גם ועדת הבחירות המרכזית ראתה לנכון לפטור אנשים שמשרתים אותה מהסדרים מסוימים.

צבי האוזר: אי אפשר לצפות שמפלגות יתייחסו לעובדיהן אחרת מאיך שוועדת הבחירות המרכזית מתייחסת לעובדיה.

אלעזר שטרן: למה הפיסקה של ה-60 ימים נוצרה?

אלעזר שטרן: כי הבנו, גם מאנשי המפלגות וגם מאנשי ועדת הבחירות, שההליך של לזהות מי מטעמך נכח בקלפי או לא הוא תהליך שלוקח זמן.

אלעזר שטרן: ככל שיש לך עובד של מפלגה שלא יושב בקלפי אתה לא צרך לעשות את כל הליך האימות הזה.

אלעזר שטרן: אם שכרת נהג, ממריץ, מחלק סנדביצ'ים, או לא משנה מה - -

צבי האוזר: מדובר בעשרות אלפי עובדים.

צבי האוזר: מנגנון המפלגות לא יודע להסדיר תשלומים במהירות הזאת לכמויות כאלו, הוא לא ערוך מבחינת המערכת.

צבי האוזר: אתם על ידי המהירות הזאת תובילו את המערכת לטעויות, לחוסר שביעות רצון.

צבי האוזר: גם לספקים יש לעיתים שוטף פלוס 60, שוטף פלוס 35.

צבי האוזר: אנחנו לא מדברים פה על שכר לעובדים כדרך קבע, אנחנו מדברים על יום עבודה אחד.

צבי האוזר: אנחנו רוצים שלאנשים שמשרתים רעיון תהיה הזדהות עם רעיון, זאת המהות, ושהם יקבלו סוג של תמורה - לא הייתי קורא לה שכר.

צבי האוזר: הם יכולים לקבל את זה שהדחייה תהיה 60 יום.

צבי האוזר: זאת לא פרנסתם העיקרית, זאת לא פרנסתם המהותית, למעט אם נאפשר לחייל באותו יום להתפרנס שאז זאת תהיה פרנסתו המהותית.

שלמה קרעי: נציגי מפלגות בקלפי כן יכולים להיות חיילים.

שלמה קרעי: מגיל 17 ניתן להיות נציג בקלפי.

אוסאמה סעדי: אני האחרון שיפגע בזכויות עובדים.

אוסאמה סעדי: במשך 25 שנים הייתי עורך דין של עובדים, ייצגתי עובדים, אני יודע מה הן זכויות עובדים, אני יודע מה זה לשמור מכל משמר על זכויות עובדים, אני יודע מה זו הלנה, אבל פה, בגלל שאנחנו כבר אחרי כמה מערכות בחירות, עד שמקבלים את הכסף מהמדינה לוקח זמן.

אוסאמה סעדי: כשאנחנו כבר מקבלים את המקדמה, המקדמה הולכת לפרסומים, לתעמולה של גופים שלא מוכנים לעשות את זה בלי שנשלם מיד.

אוסאמה סעדי: פעילי מפלגה יקבלו את השכר שלהם ברגע שנקבל את התשלום השני.

אוסאמה סעדי: ברגע שכל מפלגה מקבלת את הכסף מהמדינה, מהאוצר, מוועדת הבחירות, ישר היא משלמת לכל הפעילים.

אלעזר שטרן: השכר שוועדת הבחירות נותנת הוא לנציגי ועדות הקלפי שהיא שולחת.

אוסאמה סעדי: משקיף לא מקבל מוועדת הבחירות, אלא אני זה שחייב לשלם לו.

אוסאמה סעדי: טלפנים, מסיעים הם אנשים שעובדים רק ביום הבחירות.

מיכאל מלכיאלי: אין הבדל בין הנהג לבין עובד הקלפי.

מיכאל מלכיאלי: לנו יש 15,000 פעילים ביום הבחירות.

מיכאל מלכיאלי: את ה-15,000 האלה אני מכיר.

מיכאל מלכיאלי: לי יש אינטרס עליון לשלם להם כמה שיותר מהר, כי אני צריך אותם במערכת הבחירות הבאה, הם חלק מהמנגנון שלנו.

מיכאל מלכיאלי: ברגע שנקבל את הכסף נשלם להם.

מיכאל מלכיאלי: תאר לעצמך שתצא מפה אמירה שמי שיושב בקלפי מקבל תוך 30 יום ומי שמחלק סנדביצ'ים מקבל תוך 60 יום - איך זה ייראה?

מיכאל מלכיאלי: המנגנון הענק הזה לא יודע לתת תשובות תוך חודש, ואם הוא ייתן תוך חודש, טוב לא ייצא מזה.

עופר כסיף: צריך לחשוב על חקיקה בנושא הזה.

מיכאל מלכיאלי: חד משמעית.

אלעזר שטרן: חבר הכנסת מלכיאלי, הנימוקים שאמרת יכולים להיות נכונים להרבה מאוד מעסיקים במשק, לכן יש קביעה של חוקי מגן שנועדו להגן על עובדים.

אלעזר שטרן: הסעיף הזה שהתחיל מאיזו שהיא נקודה קטנה של לפתור בעיה הולך ומתנפח הרבה יותר מהדבר המקורי שלו.

אלעזר שטרן: אנחנו חושבים שהעיקרון המסדר שנכון יהיה לקבוע מבחינה מקצועית יהיה לפי סוגי תפקידים שבהגדרה שלהם אי אפשר להחיל עליהם את הדבר הזה.

אוסאמה סעדי: אנחנו מבקשים להכניס את ההצעה שלנו בנוסח.

אוסאמה סעדי: לקראת קריאה שנייה ושלישית נמשיך לחשוב.

אלעזר שטרן: מה אתם מציעים להוסיף?

צבי האוזר: עובד מפלגה ביום הבחירות.

מיכאל מלכיאלי: כל עובדי המפלגה ביום הבחירות.

מיכאל מלכיאלי: על מי שעובד במפלגה לא רק ביום הבחירות זה לא יחול.

צבי האוזר: עבודתו של עובד מפלגה ביום הבחירות לא תהיה מוגבלת בשעות.

אלעזר שטרן: עכשיו נוצר חוסר איזון לכיוון השני.

מיכאל מלכיאלי: למה?

אלעזר שטרן: אתם מדברים על כל עובד מפלגה שעובד ביום הבחירות, ולגבי עובדים בוועדת הבחירות המרכזית זה לפי סוג מסוים.

אוסאמה סעדי: זה נשאר.

אלעזר שטרן: אם זה נשאר, זה אומר שעובדים אחרים - -

צבי האוזר: אין עובדים שהם חד יומיים בכמויות מהותיות בוועדת הבחירות.

אלעזר שטרן: כדאי לשאול אותם.

דין ליבנה: יש לנו עוד הרבה עובדים שעובדים אצלנו ביום הבחירות שלא צמודים לקלפי.

דין ליבנה: לאחר שיושב ראש הוועדה ביקש להכניס את חברי ועדת הקלפי והמשקיפים, אמרנו שצריך את מי שצמוד אליהם.

אוסאמה סעדי: איזה עוד עובדים יש ביום הבחירות?

דין ליבנה: רצים, קולטים, מנהלי גוש.

אוסאמה סעדי: חל עליהם חוק שעות נוספות?

דין ליבנה: לא.

אוסאמה סעדי: הם מוחרגים.

מיכאל מלכיאלי: לכל עובדי יום הבחירות צריך שיהיה 60 יום.

אלעזר שטרן: לא משנה מי המעסיק שלו, אם זו מפלגה או ועדת הבחירות המרכזית?

אלעזר שטרן: אם הוא עובד ביום הבחירות, לעניין עבודתו ביום הבחירות?

מיכאל מלכיאלי: בדיוק.

אלעזר שטרן: אז לא צריך תוספת.

דין ליבנה: שימו לב שזה לא יום הבחירות בלבד, זה יום הבחירות ועוד כמה שעות אחרי.

מיכאל מלכיאלי: מדובר על עובדי ועדת הבחירות ועל עובדי המפלגות ביום הבחירות.

אלעזר שטרן: לעניין עבודתם ביום הבחירות.

מיכאל מלכיאלי: בדיוק.

בועז טופורובסקי: הייתה לי הצעת חוק ב-2014 לגבי תוספת כתובת לצורכי בחירות.

בועז טופורובסקי: הרעיון שתהיה כתובת נוספת לצורך בחירות.

בועז טופורובסקי: הדבר הזה הוסכם בזמנו על ידי ועדת הבחירות, יש לזה מנגנון, רק אני לא מבין למה אי אפשר לגרום לזה לקרות היום.

מיכאל מלכיאלי: זו הצעה מאוד חכמה.

שלמה קרעי: משרד הפנים לא נתן אישור שהוא מסוגל לעשות את זה.

בועז טופורובסקי: אינני חבר בוועדת חוקה, חוק ומשפט.

בועז טופורובסקי: התבקשתי לבוא לכאן בגלל שיש לי קצת ניסיון בבחירות.

בועז טופורובסקי: אחד משני חוקים שהגשתי בכנסת ה-19 נוגע לגיל הבחירה, מתוך הבנה שזה מעצבן שאנשים מסתכלים על בן אדם לפי הגיל ואומרים: "היכולת הקוגניטיבית או הבגרותית שלך היא א', ב', ג', ד'".

בועז טופורובסקי: תבחנו אנשים לפי היכולות שלהם, לא לפי הגיל.

בועז טופורובסקי: מקודם נאמר כאן על ידי ועדת הבחירות שאנשים בני 19 לא יכולים להיות מזכירי ועדת קלפי כי אולי הצבא לא ישחרר אותם, אז איך זה שהם כן יכולים להיות עובדי ועדת קלפי?

בועז טופורובסקי: פעם מסבירים כך, פעם מסבירים אחרת.

בועז טופורובסקי: אני חושב שזאת בושה למדינת ישראל שאנחנו מצביעים היום כמו שהצבענו ב-1949 - שבן אדם חייב ללכת לבית ספר הכי קרוב לבית שלו ולהכניס פתק לתוך מעטפה.

בועז טופורובסקי: יש כל כך הרבה דרכים להצביע בעולם.

בועז טופורובסקי: עכשיו אני בא עם דבר שני שנדון והייתה עליו הסכמה ומשום מה לא נמצא כאן בחוק, וזה שבן אדם יכול להגיד למשרד פנים שיש לו עוד כתובת לצורכי בחירות.

בועז טופורובסקי: אם אני לומד בבאר-שבע וגר בתל-אביב, אל תכריחו אותי לבוא לתל-אביב.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שצריכה להיות הסכמה של משרד הפנים לעניין הזה.

צבי האוזר: מדינת ישראל היא המדינה היחידה בעולם שלא מאפשרת לאזרחיה לממש את זכות ההצבעה מחוץ לישראל.

עופר כסיף: ממש לא נכון.

צבי האוזר: היחידה בעולם.

עופר כסיף: חד משמעית לא נכון.

צבי האוזר: היא מאפשרת לשליחים.

צבי האוזר: יש מחקר שמראה שאנחנו האחרונים בעולם.

צבי האוזר: הצעתי הצעת חוק מתונה שאומרת שמי שהצביע בבחירות הקודמות יוכל להצביע בבחירות הבאות.

צבי האוזר: זה אחד האבסורדים הכי גדולים לשלול הלכה למעשה מאנשים שיש להם את הזכות לבחור.

אלעזר שטרן: האם ההצעה שלכם מדברת על עובדי מפלגות ועל עובדים של ועדת הבחירות לעניין עבודתם ביום הבחירות בלבד?

אלעזר שטרן: האם זה אומר שכשמפלגה שוכרת אדם לעבוד שבוע, כשבין היתר זה ביום הבחירות, יחלקו את השכר שלו?

שלמה קרעי: הם יכולים לחלק.

אלעזר שטרן: מה לגבי מי שעובד מטעם מפלגה שלושה ימים לפני הבחירות, שלושה ימי אחרי הבחירות וביום הבחירות?

מיכאל מלכיאלי: על מה שלפני או אחרי יש חובה רגילה.

שלמה קרעי: הם רשאים להפריד, הם לא חייבים להפריד.

שלמה קרעי: אם הם ירצו לשלם את יום הבחירות ביחד, זה - -

צבי האוזר: עובד שגויס לשבוע, האם ביום הבחירות אני צריך לשלם לו שעות נוספות?

מיכאל מלכיאלי: על יום הבחירות לא, אבל על לפני זה כן.

צבי האוזר: האם לאותו אחד יופיע בתלוש השכר ששלושה ימים לפני ושלושה ימים אחרי יש לו שעות נוספות אבל ביום הבחירות אין?

עופר כסיף: למה?

עופר כסיף: יש פה רצף מסוים שאני לא חושב שצריך את היום הזה - -

צבי האוזר: הגישה של עופר אומרת שעל אותם אנשים שעובדים ברצף לפני ואחרי הבחירות יחול ביום הבחירות ההסדר שחל עליהם בשאר הימים.

שלמה קרעי: אלעזר, למה לא שאלת לגבי המאבטח?

שלמה קרעי: הוא לא נמצא פה.

צבי האוזר: מה לגבי המאבטח שעובד יום לפני?

מיכאל מלכיאלי: דעת כולם היא שיום הבחירות צריך להיות נפרד.

עופר כסיף: לא אמרתי שתהיה הפרדה, אמרתי שלמי שעובד ברצף לא יחריגו את יום הבחירות.

אלעזר שטרן: כל אחד פה אומר משהו אחר.

אלעזר שטרן: תבהירו לנו מה אתם רוצים.

צבי האוזר: כמו שאתה יודע להפריד לסדרן או למפקח טוהר הבחירות בין יום לפני הבחירות שהוא מקבל שעות נוספות לבין יום הבחירות שהוא לא מקבל שעות נוספות, כך יחול לגבי אותו עובד מפלגה.

אלעזר שטרן: חבר הכנסת האוזר, אתה אומר משהו אחד, חבר הכנסת כסיף אומר משהו אחר.

אלעזר שטרן: מה החלטת הוועדה?

מיכאל מלכיאלי: סיכמנו שלעובד שעובד רק ביום הבחירות יש דין בפני עצמו, לעובד לפני אין.

מיכאל מלכיאלי: מה לגבי אדם שעובד שישה ימים לפני וגם ביום הבחירות?

אוסאמה סעדי: זה לא רק שישה ימים.

אוסאמה סעדי: יש כאלה שעובדים חודשיים-שלושה.

מיכאל מלכיאלי: זאת דוגמה.

מיכאל מלכיאלי: האם אפשר לחלק לו את זה כך שעד יום הבחירות יתנו לו שכר x וביום הבחירות יתנו לו שכר y?

צבי האוזר: למפלגה יש תקציב ליום הבחירות.

מיכאל מלכיאלי: האם כשהוא מועסק בשני חוזים מקובל על כולם שזה יחולק לו לשניים?

עופר כסיף: זה משהו אחר.

מיכאל מלכיאלי: אם זה תלוש אחד, עושים את התלוש שלפני הבחירות.

אלעזר שטרן: נגיד שהמנכ"ל של המפלגה מועסק לאורך כל התקופה האם יום הבחירות יוחרג לו מכל התקופה?

אלעזר שטרן: זה דבר שנראה מאוד מוזר.

מיכאל מלכיאלי: אם זה אדם שהמפלגה פיצלה לו את העסקה לשני חוזים - חוזה אחד ליום הבחירות וחוזה אחד ללפני, אז דין אחד יהיה ליום הבחירות, דין אחר יהיה ללפני.

מיכאל מלכיאלי: אם המפלגה לא פיצלה לאדם את העסקה, יהיה דין אחד.

מיכאל מלכיאלי: מקובל עליכם?

עופר כסיף: השאלה המרכזית פה היא מי המעסיק.

עופר כסיף: מאבטח בבית ספר שעובד רצוף, ביום הבחירות המפלגה משלמת לו.

עופר כסיף: המקרה הזה הוא שונה.

אלעזר שטרן: השאלה אם לעשות את זה כהוראת קבע או כהוראת שעה.

מיכאל מלכיאלי: הוראת קבע.

עופר כסיף: הוראת קבע נכנסת לכיס של העובד.

אוסאמה סעדי: הוראת שעה.

אלעזר שטרן: הבקשה של יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת יעקב אשר, הייתה לעשות את זה כהוראת קבע.

אלעזר שטרן: ההחלטה המקצועית שלנו, דווקא בגלל כל הוויכוחים שמתגלים פה, הייתה - -

גור בליי: אני חושב שמבחינה פרקטית תהיה מאוד קשה ההפרדה הזאת בין יום הבחירות לשאר הזמן של אותם עובדים, זה עלול רק לסבך.

גור בליי: אני גם פחות רואה את ההיגיון של זה, הרי מדובר בעובד קבוע.

מיכאל מלכיאלי: אתה צודק במיליון אחוז.

מיכאל מלכיאלי: כבר פתרנו את זה, נתנו לזה מענה.

מיכאל מלכיאלי: סיכמנו שלמי שמועסק חודש או תקופה אחרת אין את ההחרגה הזאת.

מיכאל מלכיאלי: יש פה חידוד שצריך לתת עליו את הדעת - שעד סוף יום הבחירות זה לא עד 24:00 אלא עד סוף ספירת הקולות.

דין ליבנה: יש לוועדת הבחירות ולמפלגות עובדים נוספים שלפי פרשנות לא חל עליהם חוק שעות עבודה ומנוחה.

דין ליבנה: אם יש עובדים שבמסגרת עבודתם הרגילה, כמו למשל מנכ"ל שהוא בשכר כולל כל הזמן ולא מקבל לפי שעה, לא חל עליהם חוק שעות עבודה ומנוחה, מה שאמרת עכשיו, כבוד היושב-ראש, עלול לגרום לכך שיצטרכו לשלם להם שעות נוספות.

דין ליבנה: ההסדר פה רלוונטי רק למועסקים ביום הבחירות, לא לאחר מכן.

דין ליבנה: כל העובדים האחרים, בין של ועדת הבחירות ובין של המפלגות, הם בהתאם להסדר הרגיל שחל עליהם.

צבי האוזר: בהתאם להסכם, או על פי כל דין.

בינה רונן: אנחנו מבקשים שאם זה לא ייקבע כהוראת שעה לגבי הבחירות לכנסת ה-24, זה יורחב גם לגבי הרשויות המקומיות.

דין ליבנה: צריך לחשוב על זה לקראת שנייה ושלישית.

מיכאל מלכיאלי: לקראת קריאה שנייה ושלישית נחשוב על זה.

ניצן רוזנברג: אנחנו לא יודעים איזה עובדים יש בבחירות לרשויות המקומיות.

אלעזר שטרן: זה להכניס עכשיו ככה, בהינף יד - -

צבי האוזר: בואו נשאיר את זה בצריך עיון.

מיכאל מלכיאלי: משרד הפנים, תביאו את הדברים שלכם בפני אלעזר לקראת קריאה שנייה ושלישית.

מיכאל מלכיאלי: אתם מדברים דברי טעם, רק יש שאלות שצריך לתת עליהן את הדעת.

מיכאל מלכיאלי: תעלו בפני הדרגים את הבקשה שלכם, כשלקראת קריאה שנייה ושלישית נחשוב על זה.

מיכאל מלכיאלי: אני פותח את הדיון.

מיכאל מלכיאלי: היועץ המשפטי יקריא את ההסכמות, אחרי זה נביא את זה להצבעה.

אלעזר שטרן: לגבי הנושא של בתי אבות, הרף יהיה 30 דיירים בכל מוסד.

אלעזר שטרן: מ-30 ומעלה תהיה חובה לפתוח שם קלפי, ומתחת ל-30 זה יהיה בשיקול דעת יושב-ראש ועדת הבחירות, בהסכמת סגניו.

אלעזר שטרן: תתווסף הוראה שתבהיר בנושא של קלפיות בבתי אבות ובנושא של קלפיות של קורונה שלא מניידים קלפיות ממקום למקום.

איתן גינזבורג: זה יהיה בכל מקרה.

בועז טופורובסקי: אני מתנגד וגם מגיש רביזיה.

מיכאל מלכיאלי: הדברים של בועז נכונים, אני חושב שצריך לקדם אותם.

מיכאל מלכיאלי: גם בנושא הגיל צריך לדון - -

אוסאמה סעדי: אני מסכים איתו.

בועז טופורובסקי: אני רוצה התייעצות סיעתית.

צבי האוזר: בכירים בוועדת הבחירות, תתנו דעתכם לאנשים שיש להם זכות הצבעה ובגלל הקורונה לא יוכלו לממש אותה.

צבי האוזר: הם לא יכולים להגיע במטוסים.

אלעזר שטרן: לגבי הצבעה בבתי אבות, לפי ההנחיה של היושב-ראש ההסדר שייקבע יהיה שהדייר יכול לבחור אחד משלושה: או מלווה שרשאי לפי ההוראות להיכנס לבית אבות, או דייר, או מזכיר.

אלעזר שטרן: לגבי הנושא של קורונה, ההיוועצות תהיה עם מנכ"ל משרד הבריאות, או עם שר הבריאות, או עם סגן שר הבריאות.

אלעזר שטרן: לגבי הנושא של הגיל של חבר ועדת הקלפי ומזכיר ועדת הקלפי, חבר ועדת הקלפי יעלה ל-17, ומזכיר ועדת הקלפי יעלה ל-21.

אלעזר שטרן: לגבי הנושא של הסמכות לקבוע הוראות מיוחדות, היא תהיה של הנשיאות.

שלמה קרעי: והסגן יהיה רשאי לבקש שנושא מסוים יידון במליאה.

אלעזר שטרן: בנושא האחרון, שהוא דיני עבודה, הוחלט שזה יהיה לגבי כל מי שעובד ביום הבחירות, בין אם הוא מועסק על ידי מפלגה, בין אם הוא מועסק על ידי ועדת הבחירות, וזאת תהיה הוראת קבע.

אסתי ורהפטיג: האם לגבי הגעת חולים לקלפי אין הסכמות?

דין ליבנה: זה יהיה בסמכות יו"ר ועדת הבחירות, בהתייעצות - -

בועז טופורובסקי: התייעצות סיעתית.

מיכאל מלכיאלי: הסתיימה ההתייעצות הסיעתית.

שלמה קרעי: ועדת הבחירות אמרה בפעם הקודמת שאין אפשרות לוועדת הבחירות לבדוק אם אזרחים שנמצאים בחו"ל הצביעו ביום הבחירות, וזה משתי סיבות.

שלמה קרעי: א', מסיבה טכנית שיש אזרחים שיוצאים ונכנסים עם דרכון זר ולא יודעים אם הם נמצאים או לא נמצאים בארץ, וב', אין לוועדת הבחירות סמכות חוקית לעשות את זה.

שלמה קרעי: אין סמכות בחוק שמאפשרת לוועדת הבחירות לבדוק האם אזרח נמצא בחו"ל או נמצא בארץ ביום הבחירות.

שלמה קרעי: אני רוצה לתת את הסמכות לוועדת הבחירות לבדוק מול מרשם האוכלוסין את העניין.

אורלי עדס: מה תסייע לנו הסמכות אם נציגת מרשם האוכלוסין אמרה לפני שלוש שנים כשהעלינו את הנושא בוועדת חוקה, שלא כל כך ניתן להסתמך על המרשם?

אורלי עדס: איזו בדיקה נעשה?

שלמה קרעי: הבדיקה תיעשה בדרך - -

אורלי עדס: אנחנו מדברים על זה שהמרשם מתעדכן הרבה פעמים בדיעבד, הוא לא מתעדכן בזמן אמת.

אורלי עדס: איך נוכל לבדוק את זה?

שלמה קרעי: אני לא אומר לא לתת לאחד כזה להצביע, אני אומר שאחד כזה שיש לנו מידע לפי מרשם האוכלוסין שהוא בחו"ל יצביע במעטפה כפולה.

אורלי עדס: איך יהיה לנו את המידע אם המרשם לא מעודכן בזמן אמת?

אורלי עדס: איך נדע את זה כשאין אמצעי ממוחשב לבדוק את זה?

אלי אבידר: מיכאלי, תזמן לדיון הבא, לפני השנייה ושלישית, את נציג משרד הפנים.

אוסאמה סעדי: גם להצעה של בועז.

מיכאל מלכיאלי: המקרה של שלמה ושל בועז.

ניצן רוזנברג: סעיף 44 לחוק הקורונה, שזה החרגה מהתנאים של הסגר, אמרנו שזה יהיה על מי שחבר בוועדת הבחירות המרכזית ועל מי שנותן לה שירות.

ניצן רוזנברג: אנחנו חושבים שזה משהו שהוא הרבה יותר רחב ממה שקיים היום לגבי תפקידים אחרים, לכן ההצעה שלנו היא לצמצם את זה רק לאותם אנשים שיראו אותם כעובדים חיוניים, ושזה יהיה רק בעת שהם נותנים את השירות לוועדת הבחירות.

ניצן רוזנברג: בנוסף, אנחנו מחריגים גם את חבר ועדת הבחירות האזורית כמו שאמרנו בדיון.

אוסאמה סעדי: מוסכם.

מיכאל מלכיאלי: מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

מיכאל מלכיאלי: אושר.

מיכאל מלכיאלי: הצעת החוק עברה.

בועז טופורובסקי: רביזיה.

מיכאל מלכיאלי: אני פותח את הישיבה.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו דוחים את הרביזיה היות והמציע אינו נמצא כאן.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה להודות לכל חברי הוועדה, ליועצים המשפטיים, להנהלת הוועדה.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שעשינו הצעת חוק יפה וטובה היום.

מיכאל מלכיאלי: היא לא מושלמת, נצטרך לפני קריאה שנייה ושלישית לשפץ ולשפר, אבל אני חושב שהיא הצעת חוק טובה.

מיכאל מלכיאלי: בצוק העיתים של הקורונה היא תנגיש יותר ויותר.

מיכאל מלכיאלי: גם מנהלי הסיעות מרוצים מהצעת החוק הזאת.

מיכאל מלכיאלי: הצעת החוק הזאת מאוזנת.

מיכאל מלכיאלי: גברת אורלי עדס, אנחנו רוצים להודות לך באופן אישי שהיית איתנו יום שלם, זה לא מובן מאליו דרך הזום.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.