הוועדה המיוחדת לעניין נגיף הקורונה החדש ולבחינת היערכות המדינה למגפות ולרעידות אדמה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 93, 2020-12-14 10:30

יפעת שאשא ביטון: שלום לכולם, ברשות

יפעת שאשא ביטון: כם אני פותחת את דיון הוועדה, בנושא: עליה מדאיגה ברמת התחלואה בקרב החברה הערבית.

יפעת שאשא ביטון: זו בעצם בקשה לדיון של חבר הכנסת שחאדה אנטאנס.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה.

אנטאנס שחאדה: בוקר טוב, כבוד היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, אנחנו ניצבים בפני מצב מאוד מטריד ובעייתי ביישובים הערבים בכל הקשור להתפרצות מגפת הקורונה.

אנטאנס שחאדה: אנחנו בעיצומו של גל שלישי בחברה הערבית, אפילו אם לא הצהירו על זה עד כה.

אנטאנס שחאדה: כידוע, רמת התחלואה מאוד מדאיגה ביישובים הערבים, מתקרבת לכמעט 1,000 או 900 נדבקים חדשים כל יום, והממשלה ומשרד הבריאות משתמשים בשיטה אחת שהיא הטלת סגרים על היישובים הערבים שהם בהגדרת התו האדום, למרות שהמדיניות הזאת נכשלה לאורך שמונת החודשים האחרונים שאנחנו מתמודדים עם נגיף הקורונה.

אנטאנס שחאדה: אנחנו התרענו על זה כמה פעמים.

אנטאנס שחאדה: קודם כל, אתם כולאים את האוכלוסייה של היישוב בתוך היישוב בלי להוציא את הנדבקים לבתי מלון, או מלוניות מחוץ לעיר, וזה גורם ותורם להתפרצות ועלייה בתחלואה.

אנטאנס שחאדה: שנית, מספר הבדיקות שנעשו עד כה, היה נמוך בהשוואה או בצורך האמיתי שקיים ביישובים הערבים, ואנחנו מזה חודשים ביקשנו תכנית רחבה להתמודדות עם מגפת הקורונה, שכוללת פרסום והסברה בשפה הערבית ממומחים בשפה הערבית, תכנית אמיתית, קמפיין אמיתי חזק ביישובים הערבים, והוצאת החולים, ולתת משאבים לרשויות המקומיות.

אנטאנס שחאדה: הרי אי-אפשר לצפות מרשות מקומית ערבית שאין לה את המשאבים הכספיים, אין לה את המשאבים החומריים, אין לה את הידע והניסיון לטפל במצבי חירום, לטפל במציאות כזאת, ובלי האצלת סמכויות מהממשלה והמדינה לצורך הטיפול.

אנטאנס שחאדה: לרשויות המקומיות חסרים הרבה משאבים כדי שיעזרו בטיפול בבעיה.

אנטאנס שחאדה: אנחנו דרשנו ודורשים להקים חדר מצב משותף בין הרשויות המקומיות הערבית, ועדת מעקב, ועדת הרשויות המקומיות, ראשי רשויות ומשרד הבריאות, משרד האוצר גם כן שיהיה בתמונה.

אנטאנס שחאדה: אפילו אם הצעדים הללו ייעשו, בלי פתרון למצוקה הכלכלית ביישובים הערבים שלא נצפה לפתרון - כי העסקים קורסים, רמת האבטלה עולה, במיוחד בקרב צעירים שעד עכשיו, למרות כל המשאבים והמיליארדים שהמדינה הקדישה לטיפול בקורונה, וחלק מהם עבר בזכות ההצבעה של הרשימה המשותפת, עדיין הממשלה מסרבת לתת חל"ת לצעירים עד גיל 20 כי הם ערבים, ואמרו את זה בבירור בוועדת הכספים.

אנטאנס שחאדה: הצעירים נאלצים לעבוד כדי לממן ולפרנס את עצמם ואת משפחתם.

אנטאנס שחאדה: נשים – מובטלות, ומבנה העסקים ביישובים הערבים שמושתת ומבוסס על מסחר, שירותים, מסעדות, ותיירות פנים בסופי שבוע נהרס כליל בתקופת הקורונה.

אנטאנס שחאדה: מה עוד, אנחנו מדברים עכשיו על חודש החגים, על כריסמס, ועל ראש השנה, לדוגמה, העיר נצרת קורסת לחלוטין.

אנטאנס שחאדה: עסקים, מסחר, בתי מלון, תיירות, מדובר על כ-45% רמת אבטלה בעיר הגדולה ביותר בקרב היישובים הערבים.

אנטאנס שחאדה: לכן, אנחנו מבקשים שנקבל היום תשובות ממשרד הבריאות, מה היעילות והתועלת והצלחה של מדיניות הסגר.

אנטאנס שחאדה: אנחנו מבקשים לקבל תשובות מהמשטרה על היחס המביש שהיא מיישמת ביישובים הערבים, כאשר היא סוגרת כניסות של יישובים ערבים בקוביות בטון.

אנטאנס שחאדה: אתם שומעים טוב - קוביות בטון, עפר וחול שחוסמים חלק מהכניסות והיציאות ביישובים הערבים, בטענה שאין מספיק כוח אדם - זה מחסל לחלוטין את האמון של האזרחים הערבים, הן במשרד הבריאות, והן במשטרה, ופוגע בשיתוף הפעולה שנחוץ כדי להתמודד עם בעיית הקורונה.

אנטאנס שחאדה: אנחנו רוצים לשמוע תשובות ברורות, בעיקר, משרד האוצר, לגבי התקציבים לרשויות מקומיות ערביות, לגבי תקציבים ועזרה ותמיכה בעסקים ומועסקים עובדים ערבים ששבוע אינם יוצאים מהיישובים שלהם כדי לעבוד מחוץ ליישובים ואין להם פתרון.

אנטאנס שחאדה: אני מצפה שהוועדה כפי שהתרגלנו אליה מתחילת המשבר, שתהיה לה אמירה ברורה גם לגבי היישובים בחברה הערבית, שהפתרונות והמדיניות נכשלה.

אנטאנס שחאדה: שהפרויקטור במשרד הבריאות יגיד ויודה - נכשלנו, בואו נחשוב לשנות מסלול, נחשוב ביחד שראשי הרשויות יהיו חלק – הכנת הפתרונות והמדיניות גם לרשימה המשותפת יש מה להגיד, גם לוועדת המעקב וחדר החרום שתוקם בוועדת המעקב יש מה להגיד, כי כל הטענות על חתונות – עכשיו אין חתונות ביישובים הערבים, אין התקהלויות, ואין סיבה להתפרצות המחודשת.

יפעת שאשא ביטון: אין חתונות פיראטיות?

סמי אבו שחאדה: עכשיו זה ירד כמעט באופן שולי, כי עכשיו חורף, ואין מקומות לעשות את החתונות בחוץ.

יואל רזבוזוב: אז איך חלק מהאנשים יוצאים חיובים?

אנטאנס שחאדה: משרד הבריאות צריך לתת לנו תשובות על זה.

אנטאנס שחאדה: לי אין את התשובות.

אנטאנס שחאדה: לדוגמה היישוב דלית אל-כרמל, שהיה יישוב אדום לפני מספר שבועות, הטילו סגר.

אנטאנס שחאדה: עכשיו, עוד פעם אדום.

אנטאנס שחאדה: בסכנין, גם כן התחלואה עולה.

אנטאנס שחאדה: בשפרעם, כאשר היה סגר, התחלואה המשיכה לעלות.

אנטאנס שחאדה: לכן, כנראה, שמדיניות הסגר נכשלה, וצריך להודות בזה, ולספק פתרונות אמיתיים, ולהפסיק את הזלזול הזה בחיים, בפרנסה, וביישובים הערבים.

אנטאנס שחאדה: תודה רבה, כבוד היושבת-ראש.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך.

יפעת שאשא ביטון: יש לי שאלה.

יפעת שאשא ביטון: אתה דיברת בראשית דבריך על הנושא של מלוניות.

יפעת שאשא ביטון: אתם בעד שיוציאו למלוניות?

יפעת שאשא ביטון: יהיה שיתוף פעולה מקרב האוכלוסייה?

אנטאנס שחאדה: בהתחלה, בגלים הראשונים יצאו, אבל הייתה בעיה עם איכות המלוניות ועם התאמתם לחברה הערבית.

אנטאנס שחאדה: לדוגמה, הנשים צריכות להיות לבד, לא עם גברים.

אנטאנס שחאדה: לקחת בחשבון את התרבות והייחודיות של האוכלוסייה הערבית שיהיה בקרבת מקום, אם זה בצפון, בקרבת היישובים בצפון.

אנטאנס שחאדה: אם זה במשולש או במרכז, בקרבת היישובים.

אנטאנס שחאדה: אפשר להגיע לפתרונות בשיתוף פעולה עם האוכלוסייה וראשי הרשויות המקומיות כמובן.

יפעת שאשא ביטון: אני אומרת לכם מה אני מציעה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נשמע את הממונה מטעם "מגן ישראל" במשרד הבריאות, את איימן סייף, הוא ראש מטה חברה ערבית שיציג את הדברים, ואז נוכל להתייחס.

איימן סייף: בוקר טוב לכולם, יש לי גם מצגת, אני מבקש להעלות אותה.

איימן סייף: תודה רבה על הדיון ועל היוזמה.

איימן סייף: אני אתן לכם סקירה קצרה על התחלואה בחברה הערבית, וגם מה אנחנו עושים ב"מגן ישראל" להתמודדות עם התחלואה הזאת.

איימן סייף: לגבי הנתונים, אתם רואים אותם כאן, אלה נתונים יומיים – כמה חולים חדשים יש ביום.

איימן סייף: אנחנו מדברים פה על משהו כמו 41% בתחלואה היומית.

איימן סייף: את המספר הזה אנחנו רואים, לצערי, בחודש האחרון, בין ה-30%, ל-40%, היינו גם בתקופות של 50% בתחלואה היומית.

איימן סייף: גם אחוז הבדיקות החיוביות אצלנו בחברה הערבית הוא גבוה, משמעותי מהממוצע הכלל ארצי.

איימן סייף: אתם רואים את זה כאן – 9.1% זה בעצם הציון היומי, ו-7.8% הציון השבועי.

איימן סייף: אותו דבר אתם רואים בטבלה, את הערבים האדומות.

איימן סייף: זה חלק מהערבים האדומות, לצערי, היום יש משהו כמו 40 יישובים אדומים, רובם המוחלט בתוך החברה הערבית.

איימן סייף: מצד ימין, אתם רואים את הממוצע השבועי של הבדיקות שעושים ל-10 אלפים נפש, ואני ארחיב על נושא הבדיקות.

איימן סייף: פה רואים את ממוצע הבדיקות לפני חודשים, כמה עשינו בממוצע בדיקות ביום – 3,778.

איימן סייף: היום גדלנו – אנחנו עושים כ-9,000 בדיקות ביום.

איימן סייף: למטה, אתם רואים את ה-26 אלף בדיקות שהיינו עושים במהלך שבוע לפני כחודשיים.

איימן סייף: היום אנחנו עלינו למשהו כמו 63 אלף בדיקות ביום.

איימן סייף: מצד שמאל למעלה, רואים את ההשוואה בין החברה הערבית לחברה כללית והחברה החרדית בנושא של מספר הבדיקות.

איימן סייף: אתם רואים שעלינו בצורה מאוד משמעותית בכמות הבדיקות ל-10 אלפים נפש.

יפעת שאשא ביטון: סליחה, אתה חייב להיות קשוב אלינו, כי אחרת לא נוכל לנהל את זה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו רוצים להתייחס.

יפעת שאשא ביטון: בשקף הקודם, אם אפשר ברשותך, אתה מדבר 63 אלף בדיקות בשבוע האחרון, רק בחברה הערבית?

איימן סייף: כן.

איימן סייף: רק בחברה הערבית.

אנטאנס שחאדה: איימן, ה-63 אלף באחוז מסך כל הבדיקות במדינה כמה זה?

איימן סייף: זה 14% מסך הכול הבדיקות.

אנטאנס שחאדה: בעוד שהתחלואה כמעט 40%, הבדיקות הן רק 14% מסך הבדיקות.

איימן סייף: חשוב לי לדבר על העלייה שהייתה כאן בחודשיים האחרונים במספר הבדיקות.

איימן סייף: אם משווים היום לעומת מה שהיה לעומת מה שהיה חודשיים אחורה.

איימן סייף: חשוב לי להראות את מספר הבדיקות ל-10 אלפים נפש עד ה-6 לדצמבר, היינו במגמת עלייה.

איימן סייף: לצערי הרב, בימים האחרונים, בגלל העלייה בתחלואה באוכלוסייה הכללית, מתחילה להיות ירידה בכמות הבדיקות ל-10 אלפים בחברה הערבית.

איימן סייף: אם אתם מסתכלים על הגרף הסגול למעלה – זה 85 בדיקות ל-10 אלפים בחברה הכללית, יש שם עלייה גבוהה, בחרדי זה מתחיל גם כן לעלות.

איימן סייף: למטה, אתם רואים את אחוז החיובים, כפי שאמרתי בחברה הערבית, שנמצא גם כן במגמת עלייה.

איימן סייף: מצד ימין למעלה, אתם רואים את מספר המאומתים ל-10 אלפים – חרדים, ערבים, לעומת האוכלוסייה הכללית.

איימן סייף: למטה, אתם רואים את החלק של החברה הערבית מכלל התחלואה החדשה, לפי מגזרים.

איימן סייף: הגענו בתקופות מסוימות למשהו כמו 50% בתחלואה היומית, היום אנחנו עומדים על משהו כמו 40%.

איימן סייף: אתם רואים את הגרף של כמות הבדיקות ל-10 אלפים בחברה הערבית, שבאמת הייתה לנו עלייה בשבועות האחרונים, אבל עכשיו אנחנו חווים את הירידה.

איימן סייף: בחודשיים האחרונים, כמות הבדיקות שעלתה משמעותית בחברה הערבית, והיום אנחנו רואים את המגמה של הירידה.

יפעת שאשא ביטון: למה יש מגמת ירידה של הבדיקות?

יפעת שאשא ביטון: הרי אם אנחנו מדברים על 40%, אז המגמה צריכה לעלות, כדי שנוכל להדק את הטיפול.

איימן סייף: את צודקת במאה אחוזים.

איימן סייף: לצערי הרב, אני אומר שיש עכשיו יותר מיקוד על האוכלוסייה הכללית בנושא של הבדיקות, אז מפנים יותר בדיקות לאוכלוסייה הכללית, כי יש שם עלייה בתחלואה, וזה לצערי, בא גם על חשבון הבדיקות בחברה הערבית.

איימן סייף: אנחנו דורשים בוודאי להמשיך את המגמה של הגידול, אבל כנראה יש מגבלה של משאבים ולכן אחד בא על חשבון השני.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לשאול.

יפעת שאשא ביטון: משהו לא ברור לי.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מבינים שמוקדי ההתפרצות כרגע הם בחברה הערבית.

יפעת שאשא ביטון: אחר-כך אנחנו נדבר על מה צריך לעשות כדי לסייע.

יפעת שאשא ביטון: אבל ברור לנו לגמרי, גם אם אתה מסתובב בבתי חולים, אתה רואה.

יפעת שאשא ביטון: האוכלוסייה הערבית – יש שם מוקדי התפרצות אמיתיים, הם מהווים את הרוב.

ג'אבר עסאקלה: 90% מהחולים הקשים במחלקות הם ערבים.

יפעת שאשא ביטון: חד משמעית.

יפעת שאשא ביטון: למה אנחנו פעם אחת לא משקיעים את כל המשאבים שם אם אנחנו רוצים לטפל ממוקד ביחס למה שאנחנו רואים באוכלוסייה הכללית?

יפעת שאשא ביטון: דבר שני, דיברו על כך שאנחנו נוכל להגיע ל-100 אלף בדיקות ביום.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו בימים טובים שלנו, אגב, שזו כן בשורה בתקופה האחרונה, נמצאים על מעל 70 אלף בדיקות, ביומיים האחרונים, אגב, היינו סביב ה-40 וה-50.

יפעת שאשא ביטון: למה אנחנו לא ממקסמים את האפשרות?

יפעת שאשא ביטון: דבר שלישי, אנחנו יודעים שיש היום גם את האפשרות לדגימות באיגום מטושים, אגב, והן נעשות.

יפעת שאשא ביטון: גם כשאתם רואים היום מתוך 70 אלף, יכול להיות שהיו יותר דגימות, ואז זה גם משנה קצת את האחוזים.

יפעת שאשא ביטון: למה אנחנו לא עושים את מה שצריך בצורה ממוקדת?

איימן סייף: בשבועות האחרונים, עלינו באמת בנושא של הבדיקות.

איימן סייף: אבל עכשיו, לצערי הרב, זה מלחמה על משאבים.

איימן סייף: יש כאן משאבים מוגבלים.

יפעת שאשא ביטון: אבל יש משאבים לא מנוצלים.

איימן סייף: דרך אגב, זה גם קופות חולים, זה גם מד"א, זה גם בתי החולים - הכול ביחד.

איימן סייף: עכשיו, הפוקוס, לצערי, בגלל העלייה בתחלואה בחברה הכללית, אז זה הולך יותר ליישובים הכלליים.

איימן סייף: זו בדיוק המלחמה שלי כאן ב"מגן ישראל", להביא כמה שיותר בדיקות לחברה הערבית בגלל המצב, בגלל התחלואה הגבוהה בתוך החברה שלנו.

איימן סייף: אני אומר לכם, לצערי, יש לנו אפילו מצבים שיש לי עיר אדומה, ועיר בסגר, כמו דלית אל-כרמל, למשל, שחייבים לשים שם בדיקות, וזה לא פשוט לתת להם את המענה הזה באופן מידי.

איימן סייף: זאת המלחמה שאנחנו מקיימים.

איימן סייף: דורשים עוד משאבים בנושא הזה של הבדיקות.

יפעת שאשא ביטון: זה שערורייתי מצד משרד הבריאות.

יפעת שאשא ביטון: כי אחר-כך, הם עומדים ומדברים אתנו על זליגה.

יפעת שאשא ביטון: תטפלו במקום שזה יזלוג.

יפעת שאשא ביטון: אני לא מצליחה להבין.

יפעת שאשא ביטון: במקום למקסם את הטיפול בצורה מהודקת, ממוקדת איפה שצריך - הולכים ומתפזרים, ואחר כך אומרים כן, זה זולג.

אימאן ח'טיב יאסין: אומרים שאין בעיה ואין משאבים.

אימאן ח'טיב יאסין: זו בושה וחרפה, שיש 60% מהחולים בחברה הערבית.

אימאן ח'טיב יאסין: צריך להפנות את המשאבים איפה שיש עלייה ולא למקום אחר.

אימאן ח'טיב יאסין: זאת תשובה ממש - - -

איימן סייף: עוד פעם אני אומר.

איימן סייף: 70% מהמאמצים של הבדיקות בחודשיים האחרונים, גברתי, הראיתי לך את המספרים עלינו במספר הבדיקות בחברה הערבית, אבל זה לא מספיק.

יפעת שאשא ביטון: כן.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לסגור את הסיפור שם, כדי שזה לא יזלוג החוצה, וכדי שאנחנו נוכל לעצור את ההתפשטות שם.

יפעת שאשא ביטון: אם אני לא מטפלת שם, אז ברור שזה ימשיך להתפשט, וברור שזה יזלוג החוצה.

יפעת שאשא ביטון: אז אם יש אינטרס שזה יזלוג, כי זה יעזור להכשיר כל מיני צעדים, זו גם מדיניות.

יפעת שאשא ביטון: אבל אם אנחנו רוצים לטפל, אז אנחנו צריכים להשקיע משאבים.

אוסאמה סעדי: המדיניות היא לא נכונה.

אוסאמה סעדי: נכון שעכשיו מדברים על 35 יישובים, מתוך 37 שהם אדומים יישובים ערביים, ויש סגרים.

אוסאמה סעדי: אבל אתה יודע, וגם אתה התבטאת בזה, שהמדיניות של הסגרים היא נכשלה.

אוסאמה סעדי: אני אומר לך מה קורה עם הסגר.

אוסאמה סעדי: היה סגר על עראבה במשך שבועיים, מה את חושבת שסגרו את עראבה?

אוסאמה סעדי: שמו ניידת בכניסה, ובפנים הכול פתוח.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מדברים על הבדיקות.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שצריך להעביר מסר למשרד הבריאות בצורה מאוד ברורה.

יפעת שאשא ביטון: איפה שיש תחלואה - תיכנסו שם בכל הכוח.

יפעת שאשא ביטון: תעשו את כל הבדיקות שצריך.

יפעת שאשא ביטון: תסייעו בבידוד של מי שמאומת.

יפעת שאשא ביטון: תאפשרו מלוניות.

יפעת שאשא ביטון: תאפשרו כל פיתרון אחר, תנו שם מענה.

יפעת שאשא ביטון: ללכת ולהגיד – עכשיו, צריך לפזר את כל המשאבים, גם במקומות אחרים, בעיניי זה לא פתרון.

יפעת שאשא ביטון: ואז אנחנו באמת נדאג לעשות מעבר.

איימן סייף: דרך אגב, על מזרח ירושלים לא נדבר כאן בהרחבה, אבל באמת יש גם עלייה בתחלואה במזרח ירושלים.

איימן סייף: האתגרים מאוד קשים.

איימן סייף: אין מספיק בדיקות במזרח ירושלים, צריך להשקיע הרבה בהסברה.

איימן סייף: למזרח ירושלים מקור תחלואה מאוד משמעותי.

איימן סייף: הסיבות לעלייה בהדבקה בחברה הערבית, היום, הסיבה העיקרית היא הדבקה בתוך הבית, זאת אומרת, לא שומרים על בידוד בתוך הבית.

איימן סייף: יש מאומתים שמסתובבים בשכונות וביישובים.

איימן סייף: הסוגיה של החתונות שעכשיו הצטמצמה משמעותית, והיא כבר לא סיבה מרכזית.

איימן סייף: הטיסות למדינות אדומות בדגש על תורכיה וחזרה בעיקר מתורכיה, וצריך להיכנס לבידוד, וחלק לא אוכף את הכללים האלה.

איימן סייף: הסוגיה של הרשות הפלסטינית נפתרה על-ידי כך שגם הרשות הטילה סגר על כניסה של ערבים ישראליים בתוך שטחי הרשות הפלסטינית.

איימן סייף: בסופו של דבר, הייתי מסכם את זה בנושא של אי-הקפדה של חלק מהאוכלוסייה על הכללים ועל ההנחיות של משרד הבריאות.

איימן סייף: השקף האחרון, מה אנחנו בעצם עושים, ממש בקצרה.

איימן סייף: אנחנו עובדים בשני מישורים.

איימן סייף: אחד, מול הרשויות המקומיות.

איימן סייף: אני כאן חייב להגיד שיש לנו שיתוף פעולה מצוין עם כל הרשויות המקומיות הערביות.

איימן סייף: אנחנו עובדים יחד עם פיקוד העורף, יחד עם הגורמים השונים על חיזוק המשל"ט המקומי שיהיה ניהול טוב.

איימן סייף: להגדיל את הבדיקות ביישובים.

איימן סייף: הסיוע בחוקרים מתשאלים מטעם הרשות המקומית, ודרך אגב, זה עובד מצוין שיש מתשאלים מטעם הרשות המקומית.

איימן סייף: יש תכנית "בני חייל" של פיקוד העורף.

איימן סייף: גם משרד הביטחון בהקשר הזה נתן מענה ליותר מ-80 רשויות מקומיות, בהיקף של כמעט 22 מיליון שקלים.

איימן סייף: יש השקעה בתחום של ההסברה, כמובן, אנחנו תמיד דורשים לשפר ולייעל את ההסברה.

איימן סייף: דיברתם על הנושא של האכיפה, בוודאי זה עוד נושא שמצריך שיפור משמעותי.

איימן סייף: הסוגיה של הפיילוט – עשינו פיילוט למשל ברמת הגולן, ארבעת היישובים הדרוזים, לעשות כמה שיותר בדיקות ביישובים הדרוזים.

איימן סייף: זה הסתיים בשבוע שעבר, עם הצלחה חלקית.

איימן סייף: רצינו להגיע ל-15 אלף בדיקות מתוך ה-25 אלף אנשים שגרים שם.

איימן סייף: הגענו למשהו כמו 5,000, 6,000 בדיקות באזור הזה.

איימן סייף: אנחנו עכשיו בימים אלה במבצע מאוד גדול בתמרה, לעשות יותר בדיקות, ולרתום את הרשות, ואת ארגוני החברה האזרחית, וזה מבחינתי חלופה לסגר.

איימן סייף: במקום שנעשה סגר, בוא נעבוד בשיתוף פעולה עם הרשות המקומית, עם ארגוני חברה אזרחית.

איימן סייף: לרתום את האנשים לדבר הזה.

אנטאנס שחאדה: אתה חושב שהסגר מועיל?

איימן סייף: אני מתייחס לנושא של הסגר.

איימן סייף: אתם מכירים את העמדה שלי.

איימן סייף: אני חושב שהסגר צריך להיות הכלי האחרון בשרשרת של הטיפול בדבר הזה.

איימן סייף: הסגרים, כפי שהם נעשים, הם לא אפקטיביים, הם לא יעילים.

איימן סייף: יש מקומות שזה קצת עזר, אבל ברוב המקומות, לצערי, זה לא עזר.

איימן סייף: ולכן, אנחנו תמיד חושבים, ורוצים לחשוב על אופציות אחרות.

איימן סייף: דרך אגב, יש לנו היום שלושה יישובים בסגר.

איימן סייף: לצערי הרב, יש לי את סכנין, כפר כאנה, ואת דליית אל-כרמל, שנמצאים בעצם בסגר.

איימן סייף: כפי שאמרתי, אני חושב שהסגרים זה הכלי האחרון שצריך להשתמש בו.

איימן סייף: הנושא האחרון – טיפול בסוגיות רוחביות, כמו חזרה מחו"ל, כמו חתונות, שזה בעצם סוגיות רוחביות שאנחנו מעלים בדסק, ומנסים לקדם אותן במגן ישראל.

איימן סייף: כמובן, אנחנו עובדים על מתווה לחגים הנוצרים על מנת שיוכלו להתפלל ולחגוג תחת המגבלות של הקורונה.

איימן סייף: תודה רבה על ההקשבה.

יפעת שאשא ביטון: איימן, אתה ציינת קודם ששמתם יעד בכפרים ברמת הגולן – 15 אלף בדיקות והצלחתם להגיע ל-5,000 - למה?

איימן סייף: זו הצלחה חלקית.

יפעת שאשא ביטון: למה?

יפעת שאשא ביטון: כי לא היו בדיקות?

יפעת שאשא ביטון: כי לא באו לבדיקות?

איימן סייף: הייתה שם באמת הירתמות של ראשי הרשויות, אנשי הדת, וצוותים רפואיים.

איימן סייף: לדעתי הסיבה היא שבאמת האזור הזה היה תחת הגבלות הרבה זמן, וגם שם נעשו הרבה בדיקות.

איימן סייף: זה היה מאוד מאתגר להגיע ליעד שהצבנו לעצמנו, לכן ההצלחה הייתה שם חלקית.

יפעת שאשא ביטון: כי האנשים לא באו להיבדק?

איימן סייף: הם באו – 5,000 מתוך ה-25 אלף.

איימן סייף: שליש מהיעד שהצבנו לעצמנו.

אנטאנס שחאדה: יש לכם מספיק אמצעים לבדיקה?

איימן סייף: כן, לא הייתה בעיה של אמצעים.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת סונדוס, בבקשה.

סונדוס סאלח: תודה רבה, כבוד היושבת-ראש, תודה רבה, חברנו, חבר הכנסת אנטאנס שחאדה, על הנושא המתבקש, המאוד חשוב.

סונדוס סאלח: אנחנו כאן, כי אנחנו רוצים שמשרד הבריאות יחשב מסלול מחדש.

סונדוס סאלח: אני רוצה לדבר מהסיבות שדיבר עליהן איימן סייף, כנציג משרד הבריאות.

סונדוס סאלח: אנחנו יודעים שהקורונה לא מבדילה בין יישוב ערבי ליהודי, אבל המדיניות כן מבדילה בהתנהלות בין היישובים הערבים ליישובים היהודים.

סונדוס סאלח: הזכיר חלק מהם חברנו אנטאנס.

סונדוס סאלח: אנחנו רואים מהסיבות שנמנו על ידי איימן סייף, משרד הבריאות מאשים את הקורבן.

סונדוס סאלח: אף בן-אדם לא רוצה להיות נשא או עם קורונה.

סונדוס סאלח: אף אחד לא רוצה להיות כזה בן-אדם.

סונדוס סאלח: ואף אחד לא רוצה לסכן את הסבתא וההורים שלו, או הסביבה שלו.

סונדוס סאלח: ואף אחד לא רוצה להיות בבידוד ולהפסיד עוד ימי עבודה, ועוד משכורת במצב כלכלי, חברתי, חינוכי, רגשי כל כך קשה, ורק מחמיר לצערנו.

סונדוס סאלח: מי שהביא אותנו למצב הזה, היא המדיניות הכושלת שמוכיחה את עצמה כל סגר מחדש שהיא נכשלה.

סונדוס סאלח: אם הסגר הראשון צלח, לא היינו צריכים להיות בסגר שני.

סונדוס סאלח: ואם הסגר הראשון לא צלח, אז שם שווה לעמוד ולהגיד שהמסלול הזה לא מביא לתועלת, ולא מביא להשפעה על התוצאות הקיימות, וצריך לבחון חלופות ושיטות חדשות על מנת לטפל נקודתית בכל יישוב ויישוב.

סונדוס סאלח: העלייה יש בה מקורות וסיבות.

סונדוס סאלח: יש עלייה בבדיקות, וזה טוב.

סונדוס סאלח: אבל צריך לעודד, וליזום עלייה בבדיקות בכל היישובים הערבים.

סונדוס סאלח: ואני רוצה להגיד לך, שלא נעשים מספיק מאמצים כדי להגביר את העלייה בבדיקות, במיוחד ביישובים לפני המעבר שלהם ליישוב אדום.

סונדוס סאלח: צריך להגביר את הבדיקות בעוד שהיישוב נמצא בצהוב וגם בכתום.

סונדוס סאלח: אין הסברה שתואמת את המציאות העגומה והקשה – הסברה גם כמותית וגם איכותית, היא לא עונה על הצרכים ועל הבעייתיות שנמצאת ביישובים הערבים.

סונדוס סאלח: גם האכיפה.

סונדוס סאלח: כולנו כאן, אנחנו רוצים לאכוף את החוק.

סונדוס סאלח: ואנחנו רוצים שתהיה אכיפה ולמנוע כל התקהלות, או כל הפרה לכל בידוד, וצריך לשמר את המבודדים במקומות של אייצאו לרחובות או לא יסכנו את החיים של האחרים.

סונדוס סאלח: ועוד דבר שלא מטפלים בו, האמון בין הרשויות ובין האזרחים והאזרחיות הערביות אף אחד לא מדבר.

סונדוס סאלח: יש כאן אנשים שהם לא מוצאים אמון, כי הם הגיעו לפת לחם, והגיעו למצב בלתי נסבל.

סונדוס סאלח: אין רשת ביטחון חברתי, אין רשת ביטחון כלכלי.

סונדוס סאלח: הילדים, שני שליש מהילדים בבתי הספר סובלים מבעיות לימודיות שרק מחמירות ומקשות.

סונדוס סאלח: גם הורים הוצאו לחל"ת.

סונדוס סאלח: נשים, הוצאו ראשונות מהעבודה – האנשים הגיעו לפת לחם.

סונדוס סאלח: רואים שהמדינה והממשלה לא נותנת להם מענה, ולא אכפת לה מהמצב שלהם.

סונדוס סאלח: אז האמון ייקח יותר זמן.

סונדוס סאלח: אבל אגיד לך, משרד הבריאות מגלגל אחריות על הקורבן, ולא עושה את העבודה כמו שצריך ביישובים הערבים.

סונדוס סאלח: זה לא יפסיק להיות ביישובים הערבים, זה ימשיך לזלוג לעוד יישובים ויישובים אחרים.

סונדוס סאלח: תודה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נטפל כמובן בכל הסוגיות שעולות כאן, ונדרוש את מה שצריך.

יפעת שאשא ביטון: אבל בואו נסתכל למציאות בעיניים.

יפעת שאשא ביטון: את מדברת על הקורבן.

יפעת שאשא ביטון: עשיתם משהו עם הנושא של ההפרות?

יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעים שביישובים הערבים היו הפרות חמורות של כל הנושא של אירועים משפחתיים.

סונדוס סאלח: אנחנו הראשונים שיצאנו בקריאה.

יפעת שאשא ביטון: הנושא של אכיפה ברחוב, של מסכות, אני גם מגיעה לפעמים ומסתובבת.

יפעת שאשא ביטון: את רואה שיש שם איזושהי התפרקות, זה יכול להיות מחוסר אמון, זה יכול להיות מהרבה מאוד סיבות.

יפעת שאשא ביטון: אבל בסוף, עזבי את מה שאנחנו צריכים כמדינה לתת להם, אני גם לא מקבלת את זה שזה כתוב בסוף.

יפעת שאשא ביטון: זה נכון שכל אזרח במדינת ישראל צריך לשמור על ההנחיות.

יפעת שאשא ביטון: אבל יחד עם זאת, אנחנו כמדינה יש לנו מחויבות גם לדברים האחרים.

יפעת שאשא ביטון: שמה את זה בצד, אנחנו נטפל בזה.

יפעת שאשא ביטון: אבל גם שם ברמה השורשית, בגלל שאמון פגוע, אנחנו רואים שהאנשים מצפצפים, לא באמת משתפים פעולה עם כל הנושא של ההנחיות.

אנטאנס שחאדה: חלק מהאנשים, לא להכליל, גברתי היושבת-ראש, זה לא הוגן.

אנטאנס שחאדה: חלק מהאנשים.

יפעת שאשא ביטון: אגב, במקומות של ראשי רשויות, זה הוגן לשאול הכול.

יפעת שאשא ביטון: ראשי רשויות שהצליחו כן לייצר מציאות שבה הם לוקחים את המושכות בידיים, וראינו את זה ביישובים ערבים, הם הצליחו לבנות אמון עם הציבור, הם הצליחו לנצח את זה.

סונדוס סאלח: הקטע שהם מדברים עלינו בלעדינו.

סונדוס סאלח: אין שיתוף פעולה.

סונדוס סאלח: לחברה הערבית יש לה מאפיינים משלה.

סונדוס סאלח: יש אנשים שהם משפיעים יותר ברשות, ביישובים עצמם.

סונדוס סאלח: הם לא משתפים פעולה איתם.

סונדוס סאלח: הם ממשיכים באותה דרך, ומה שרואים בפועל – הם חוזרים על אותה שיטה, בתקווה שזה יביא לתוצאות אחרות, וזה נכשל כל פעם מחדש.

סונדוס סאלח: פשוט, אין יצירתיות לבנות שיטה חדשה, לבחון שיטות חדשות, לייצר שיתופי פעולה.

סונדוס סאלח: לדבר עם ראשי רשויות, עם ההנהגה, גם עם הרשימה המשותפת, לא נעשה שיתוף פעולה מספיק מצד משרד הבריאות עם הרשימה המשותפת לבחון את הסוגיה.

אנטאנס שחאדה: האחריות הראשונה בראש ובראשונה זה על מוסדות המדינה.

יפעת שאשא ביטון: אין שאלה.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת שחאדה, אנחנו נגיד את האמת.

יפעת שאשא ביטון: אתה יודע, בוועדה הזאת אומרים את האמת כל הזמן גם כשהיא נעימה, וגם כשהיא לא נעימה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו שמים את הכול.

יפעת שאשא ביטון: בסוף אנחנו רוצים לפתור את הסיפור.

יפעת שאשא ביטון: בשביל לפתור את הסיפור, צריך לשים את כל האתגרים שיש לנו בדרך.

אוסאמה סעדי: גברתי היושבת-ראש, אני מודה לחברי אנטאנס שחאדה, שבאמת העלה את הנושא הזה.

אוסאמה סעדי: המספרים הם זוועתיים – 40%, 50%, מתוך 37 יישובים אדומים, 35 יישובים ערביים, זה לא היה בגל הראשון.

אוסאמה סעדי: בגל הראשון, אנחנו היינו אולי מתחת ל-10%.

אוסאמה סעדי: אני אומר, למה?

אוסאמה סעדי: כי באמת היה אמון בין האוכלוסייה הערבית לבין משרדי הממשלה?

אוסאמה סעדי: אני אומר לך, עכשיו אין.

אוסאמה סעדי: כי המצב הכלכלי הוא קשה ביותר.

אוסאמה סעדי: אנחנו מסתכלים ורואים שהממשלה לא מתייחסת אל הציבור הערבי ואל היישובים הערביים באותה דרגה כמו היישובים היהודיים.

אוסאמה סעדי: אתמול היינו בנצרת.

אוסאמה סעדי: שלשום הייתי בסיור עם השר שמולי בנצרת, עכשיו חג המולד, כריסמס, שנה חדשה, נצרת עיר רפאים.

אוסאמה סעדי: בתי מלון, אמרנו, עד היום ה-30 מיליון שקל שהובטחו לעיר נצרת, עוד לא עברו, בגלל למה?

אוסאמה סעדי: קשיים ביורוקרטיים.

אוסאמה סעדי: אילת קיבלה.

אוסאמה סעדי: טבריה קיבלה, כולם קיבלו, נצרת לא.

אוסאמה סעדי: את מדברת על פרנסי העיר, ועל הרשויות המקומיות, הן בקושי יכולות להחזיק מעמד.

אוסאמה סעדי: משרד הפנים יודע, והוא מנסה לעזור, אבל אין תקציבים.

אוסאמה סעדי: אז מה את רוצה מהרשויות המקומיות?

אוסאמה סעדי: האזרחים שרואים שהעסקים שלהם סגורים, בקושי מקבלים סיוע, הצעירים שלנו, אנחנו כבר ממרץ מדברים על הצעירים בני 18-20, הם היחידים שהוחרגו ולא מקבלים שום סיוע, שום דבר – אז מה את רוצה מהאנשים האלה, מה את רוצה מהאזרחים?

אוסאמה סעדי: הם רוצים לחיות, רוצים להתפרנס.

אוסאמה סעדי: גם הסגרים האלה – גברתי היושבת-ראש, תלכי עכשיו על סכנין, או על שפרעם לפני שבוע, את יודעת מה הם עושים?

אוסאמה סעדי: מביאים בטונדות בכניסות, שמים, סוגרים את היישובים, זהו, סלאמת.

אוסאמה סעדי: ככה עושים סגר בפנים?

אוסאמה סעדי: אז מה את רוצה מהאנשים האלה?

אוסאמה סעדי: אתמול עברתי ליד יישוב כפר כאנה – יש מחסום.

אוסאמה סעדי: אתה נכנס, מאיפה אתה?

אוסאמה סעדי: אני הולך לטורען – יאללה, צא.

אוסאמה סעדי: לא בודקים אפילו.

אוסאמה סעדי: ניידת רואה מסעדות ממול, מאה מטר, פתוח, עובד, הכול רגיל.

אוסאמה סעדי: זו אחיזת עיניים, זה ישרא-בלוף כל הסגרים האלה.

אוסאמה סעדי: לכן, באמת, צריך לבוא ולתת מענה קודם כל, גם חברתי, גם בריאותי, גם כלכלי.

אוסאמה סעדי: לשתף את ראשי הרשויות.

אוסאמה סעדי: לשתף את כל המנהיגות הערבית.

אנטאנס שחאדה: לממש בתחנות טלוויזיה בשפה הערבית, לתת תקציבי הסברה שוטפים.

אוסאמה סעדי: איימן, אם אתה שומע אותי.

אוסאמה סעדי: דיברנו על מדיניות הסגרים האלה – מדיניות שנכשלה.

אוסאמה סעדי: צריך לעשות מסלול מחדש, חשיבה מחדש, איך אנחנו מתמודדים כי המצב הוא קטסטרופלי.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה, חברת הכנסת אימאן ח'טיב.

אימאן ח'טיב יאסין: צהריים טובים לכולם, תודה, לחברי אנטאנס ושאר החברים שהגיעו לכאן כדי להתריע.

אימאן ח'טיב יאסין: זו לא הפעם הראשונה שאנחנו מעלים את הסוגיה הזאת.

אימאן ח'טיב יאסין: זו כבר לא סוגיה, זו בעיה שיש לנו כמעט יותר מ-90% מהיישובים האדומים הם ערביים, אז זה אומר דרשני.

אימאן ח'טיב יאסין: אני איתך שאנחנו ניקח אחריות.

אימאן ח'טיב יאסין: אבל כדי לקחת אחריות, צריך להיות מלכתחילה שותפות.

אימאן ח'טיב יאסין: דיברנו החברים פה על השותפות גם בקבלת ההחלטות.

אימאן ח'טיב יאסין: מי כמו ראשי הרשויות וכל האנשים שפועלים בשטח יודע את המציאות.

אימאן ח'טיב יאסין: אי אפשר לסגור את היישובים, להגיד להם תעשו מה שאתם רוצים.

אימאן ח'טיב יאסין: איך מצפים ממשפחות עניות, קשיי יום, שגרות בדירות של חדר וחדר וחצי - איך אפשר לעשות הפרדה ובידוד?

אימאן ח'טיב יאסין: אז אנחנו לא נחזור על כל המדיניות של עשרות השנים שהביאה למציאות הקשה הזאת בתוך החברה הערבית.

אימאן ח'טיב יאסין: גם כאן, מצער לשמוע אותך, ידידי איימן, שאתה אומר שהבעיה היא בעיה של משאבים.

אימאן ח'טיב יאסין: יש היגיון – איפה שיש בעיות, צריך לשים את המשאבים.

אימאן ח'טיב יאסין: כל אחד יודע, הקטן, הגדול, מי שאחראי, מי שלא אחראי, שהבעיה של התחלואה ואחוזי התחלואה הגבוהים הם בחברה הערבית.

אימאן ח'טיב יאסין: אז למה לא להפנות את המשאבים לחברה הערבית?

אימאן ח'טיב יאסין: למחה לחכות ולהגיד – יש לנו עוד מקומות, ועכשיו, בינתיים אין לנו משאבים.

אימאן ח'טיב יאסין: כשרוצים פתרונות, הפתרונות לא יירדו ככה מהשמיים, ולא יצוצו מהאדמה.

אימאן ח'טיב יאסין: צריך לתת יד ואת ההחלטות הנכונות.

אימאן ח'טיב יאסין: לא להמשיך להתברבר ולהגיד דברים, ולזרוק אחר-כך בסופו של דבר על התושבים.

אימאן ח'טיב יאסין: התושבים סובלים מזה שנים.

אימאן ח'טיב יאסין: השנה הזאת הייתה הכי קשה על החברה הערבית.

אימאן ח'טיב יאסין: ראינו את בעלי העסקים.

אימאן ח'טיב יאסין: היינו בדיון קודם בישיבות בוועדות אחרות בנושא.

אימאן ח'טיב יאסין: העסקים קורסים.

אימאן ח'טיב יאסין: המשפחות קורסות.

אימאן ח'טיב יאסין: הצעירים קורסים.

אימאן ח'טיב יאסין: הסטודנטים קורסים.

אימאן ח'טיב יאסין: מה תצפו אחר-כך מהחברה הערבית?

אימאן ח'טיב יאסין: בסופו של דבר, הדבר הזה יחזור בקול רם גדול מאוד על החברה הישראלית.

אימאן ח'טיב יאסין: צריך שתיקחו אחריות במקום הזה.

אימאן ח'טיב יאסין: לא החברה הערבית, ולא האנשים בתוך החברה הערבית.

אימאן ח'טיב יאסין: גם כשמנסים לקדם דברים בתוך החברה, מוצאים הרבה חסמים בנושא.

אימאן ח'טיב יאסין: ויש לי הרבה דוגמאות לזה.

ג'אבר עסאקלה: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש, חבריי, חברי אנטאנס תודה על העלאת הנושא.

ג'אבר עסאקלה: חברי איימן סייף שיושב מעבר למסך.

ג'אבר עסאקלה: אני חושב שמה שמשרד הבריאות מעביר אלינו עכשיו תירוצים והצדקות, ולמה יש בעיות וכו'.

ג'אבר עסאקלה: ידידי איימן, אם משרד הבריאות לא יודה שנכשלנו – משרד הבריאות נכשל, הממשלה נכשלה, ואני גם לא חוסך מעצמנו, מהחברה הערבית עצמה.

ג'אבר עסאקלה: אני לא יודע עד כמה באמת המשרד משקיע כדי להעלות את המודעות ולשכנע את האנשים בסכנות הכרוכות בנגיף הזה, אני יודע, אני שומע מדי פעם פרסומת פה, פרסומת שם, אבל זה לא עובד, לא עבד, ולא יעבוד.

ג'אבר עסאקלה: האם שאלתם את עצמכם אחרי שמונה ועשרה חודשים, למה זה לא עובד?

ג'אבר עסאקלה: ומה צריך לשנות שם.

ג'אבר עסאקלה: אני חושב שבקמפיין התקשורת, הפרסום של משרד הבריאות, צריך לערוך מחדש, לבנות אותו מחדש.

ג'אבר עסאקלה: אני חושב שעניין המשאבים זו בושה וחרפה.

ג'אבר עסאקלה: ברגע שיש לנו מקום או מקומות נגועים, איך אפשר להגיד אין לנו תקציבים?

ג'אבר עסאקלה: התקציבים, אפשר להביא אותם מהשמיים, לא יודע מאיפה, כי זה מסכן את כל האוכלוסייה, לא רק את האוכלוסייה הערבית, כי האוכלוסייה הערבית יוצאת לעבודה, יוצאת לנסיעות, ומסכנת את כל האוכלוסייה.

ג'אבר עסאקלה: אני חושש כשמדובר בחברה הערבית, אז יש חסמים ביורוקרטיים.

ג'אבר עסאקלה: אני חושב שאפשר לחלץ את הפקקים האלה, ומהר להפשיל שרוולים ולהתחיל לעבוד ברצינות.

ג'אבר עסאקלה: אנחנו יודעים ואתם יודעים שהעניין של הנסיעות לחו"ל, זה אחד הגורמים להתפשטות הקורונה ביישובים הערביים.

ג'אבר עסאקלה: אנחנו יודעים שאיסטנבול זה הסיפור, אנחנו יודעים שדובאי זה הסיפור.

ג'אבר עסאקלה: למה לא עושים שום דבר עם העניין הזה?

ג'אבר עסאקלה: אנחנו יודעים שאם נגוע אחד יושב בטיסה, אז הוא מדביק את ה-60, 70 אנשים שנמצאים בטיסה.

ג'אבר עסאקלה: מה עושים עם זה?

ג'אבר עסאקלה: אתם לא עושים הרבה.

ג'אבר עסאקלה: הביקורת שלי לא חוסכת מעצמנו.

ג'אבר עסאקלה: אני חושב שהציבור שלנו צריך להבין את מידת הסכנה, ואנחנו ניקח אחריות על עצמנו.

ג'אבר עסאקלה: כנראה שבחלונות הגבוהים לא מספיק דואגים לנו, אנחנו צריכים לדאוג לעצמנו.

ג'אבר עסאקלה: ואנחנו צריכים לקחת אחריות ראשי הרשויות, חברי כנסת, מנהיגות וכל אדם אחראי לעצמו, למשפחתו, לסביבה הקרובה שלו.

ג'אבר עסאקלה: זה מה שצריך לעשות.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה.

יפעת שאשא ביטון: רק שתנוח דעתך, גם יש יישובים יהודים שמתחננים לבדיקות ולא מביאים.

יפעת שאשא ביטון: אגב, שגם שם יש התפרצויות ומלחמות עולם להביא בדיקות.

יפעת שאשא ביטון: אז לא תמיד זה מתכתב עם ההצהרות הגדולות שצריך לעודד הרבה בדיקות אל מול מה שקורה בשטח.

ג'אבר עסאקלה: מדובר על 35 יישובים אדומים מתוך 37.

יפעת שאשא ביטון: אני רק אומרת לך שאנחנו פוגשים את זה בעוד מקום.

יפעת שאשא ביטון: זה לא עושה את זה בסדר, אבל שתבין שכולנו נמצאים באותה סירה.

אנטאנס שחאדה: כישלון המדינה טוטלית, זה ברור.

סעיד אלחרומי: תודה, גברתי היושבת-ראש, ותודה לחברי אנטאנס שחאדה על היוזמה של הדיון החשוב הזה.

סעיד אלחרומי: חמש דקות באופן קצר וממוקד.

סעיד אלחרומי: הדבר הראשון – מה שאמר איימן, זה לא מקובל איימן, בנושא הבדיקות צריך לעשות את המקסימום והשבוע, בכדי שכל יישוב אדום, יהיה מאמץ עיקרי להעלאת מספר הבדיקות ביישוב הזה.

סעיד אלחרומי: זו המשימה שלך איימן ושל משרד הבריאות, ואנחנו לא מקבלים תירוצים.

סעיד אלחרומי: שנית, בדיקות בנתב"ג.

סעיד אלחרומי: עשרות אלפי אזרחים מהיישובים הערבים נוסעים עכשיו לתורכיה ולדובאי.

סעיד אלחרומי: אם לא יהיו בדיקות בירידה מהמטוס, האנשים האלה נכנסים ליישובים וההדבקה היא דבר ידוע מראש.

סעיד אלחרומי: לכן, גברתי היושבת-ראש, אתם דנתם בזה בישיבה האחרונה, אבל הנושא הזה קריטי.

סעיד אלחרומי: עכשיו זה קריטי.

סעיד אלחרומי: רק השבוע בחנוכה, שמעתי סיפורים של 50 אלף ישראליים שטסים לדובאי ולאיחוד האמירויות.

סעיד אלחרומי: שלישית, חמ"ל בכל יישוב.

סעיד אלחרומי: תראו, בלי חמ"ל מקומי בכל יישוב, וזה מופנה ליישובים שלנו.

סעיד אלחרומי: לדוגמה, העיר רהט.

סעיד אלחרומי: סעיד אבו סיבאן, עושה עבודה מצוינת שם.

סעיד אלחרומי: בנגב, לקחנו ישוב, ישוב, התבייתנו על כל שכונה.

סעיד אלחרומי: וכאן, ראינו הצלחות.

סעיד אלחרומי: אם מתבייתים על כל שכונה גם כאשר יש סגר, הוא ייעשה על השכונה עצמה, ועל הסביבה שלה, ולא על כל היישוב, אז אפשר להגיע להצלחות.

סעיד אלחרומי: רביעית, פרסום נרחב.

סעיד אלחרומי: אין היום פרסום.

סעיד אלחרומי: בגל הראשון היה פרסום נרחב בכל הרשתות, בטלוויזיות המקומיות.

סעיד אלחרומי: היום אין, אין כמעט פרסום.

סעיד אלחרומי: איימן צריך לתת תשובה לגבי התקציבים לזה.

סעיד אלחרומי: חמישית, וזה מופנה אלינו, חברים, ראשי הרשויות הם המנהיגים של המקומות האלה.

סעיד אלחרומי: צר לי לשמוע שיש ראשי רשויות שלא מכירים שיש קורונה בכלל.

סעיד אלחרומי: צר לי לשמוע את זה.

סעיד אלחרומי: זה דבר מאוד חמור.

סעיד אלחרומי: ראשי הרשויות הם חוד החנית.

סעיד אלחרומי: אם הם לא נוטלים על עצמם את המשימה הזאת – אנחנו ניכשל, לא משנה מי יעשה מה, גם אם יהיו יותר בדיקות.

סעיד אלחרומי: אז חמשת הנקודות האלה, זה דרך המוצא מהמצב העגום שאליו נכנסנו.

סעיד אלחרומי: תודה.

יפעת שאשא ביטון: איך אתם מסייעים בנושא מול ראשי הרשויות, בעיקר אתם כמנהיגים - - -

סעיד אלחרומי: אני עושה את זה בנגב, למשל.

סעיד אלחרומי: אני מדבר עם כל ראש רשות, כשיש עלייה, כשהעירייה לא מגיעה למצב צהוב, כתום, אני מדבר איתם.

סעיד אלחרומי: מתמקדים בשכונה עצמה, במשפחה עצמה.

סעיד אלחרומי: ואם יש סגר, לא צריך להטיל סגר על כל היישוב.

סעיד אלחרומי: צריך להתמקד איפה שהתחלואה, ואז כולם ירצו לצאת מהמצב הזה.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה פרופ' בשארה בשאראת.

יפעת שאשא ביטון: מהפורום האזרחי לקידום הבריאות בגליל.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה.

בשארה בשאראת: אני מהחברה לקידום בריאות האוכלוסייה הערבית, מההסתדרות הרפואית, וגם הוועד לבריאות באוכלוסייה הערבית של ראשי המועצות.

בשארה בשאראת: מה שאנחנו רואים במדינת ישראל, שיש בעיקר שלוש קבוצות אוכלוסייה.

בשארה בשאראת: האוכלוסייה הכללית, האוכלוסייה הערבית והאוכלוסייה החרדית.

בשארה בשאראת: מתחילת המגפה, אנחנו רואים שגם התחלואה, וגם התמותה, וגם העליות והירידות שונים מחברה לחברה בשלוש הקבוצות האלה.

בשארה בשאראת: יש מדיניות של הממשלה.

בשארה בשאראת: יש מדיניות של ההתמודדות של הקורונה, שהיא מתאימה לאוכלוסייה הכללית.

בשארה בשאראת: לא בהכרח מתאימה לאוכלוסייה החרדית, ולא בהכרח לאוכלוסייה הערבית.

יפעת שאשא ביטון: מה היית עושה אחרת בהתאמה?

בשארה בשאראת: למשל, אחת הטעויות שהיו במדיניות - שסמכנו על כוח השיטור המקומי, על ראשי המועצות להפסיק את החתונות.

בשארה בשאראת: וזה דבר שרוב ראשי המועצות, אני לא אגיד כולם, אמרו – אנחנו לא יכולים לעשות את זה, וגם לא עשו את זה.

בשארה בשאראת: אמרנו מההתחלה, גם לפרויקטור הקודם, פרופ' גמזו, שאי אפשר לעשות את זה באוכלוסייה הערבית.

בשארה בשאראת: אנחנו רואים שהתרבות והערכים שונים.

בשארה בשאראת: בתחילת המגפה, באוכלוסייה הערבית נסגרו כל הכנסיות והמסגדים, שמנו את הבריאות מעל כל דבר כערך עליון.

בשארה בשאראת: אבל כשהגיעו החתונות, החתונות היו ערך הרבה יותר גדול מהערך של הבריאות.

בשארה בשאראת: ולכן, המדיניות, זה לא לתרגם מה שקורה בעברית, ולהביא אותו לערבית, או לאוכלוסייה החרדית.

בשארה בשאראת: צריך כבר עכשיו, באמצע המגפה, עוד לא מאוחר, לבנות כלים של התאמה תרבותית להנחיות, ולדרך של התמודדות עם האוכלוסייה הערבית.

בשארה בשאראת: אחת הדוגמאות שהבאתי, שכל נושא של ההתקהלויות, יכול להיות שאנחנו כולנו טעינו, אני לא רק מאשים את משרד הבריאות, גם אנחנו כמומחים לבנות כלי חדש איך להסביר לאנשים, איך להתמודד עם האנשים ואיך להעביר את הדברים עם האנשים.

בשארה בשאראת: בנושא האכיפה, אני מסכים עם כל מה שנאמר קודם, כי דרוש עוד יותר אכיפה.

בשארה בשאראת: לא לסמוך באכיפה על השלטון המקומי, כי קשה להם מכל מיני סיבות תרבותיות, מסורתיות, חברתיות לעשות את האכיפה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לפרופ' בשארה.

חגי לוין: תודה.

חגי לוין: אני כמובן מצטרף לדברים שאמר ידידי, פרופ' בשאראת.

חגי לוין: מה שרציתי להוסיף לדיון, שכרגע על הפרק מבצע חיסון בעל השלכות דרמטיות, וחשוב מאוד, ממש קריטי ביותר, שאנחנו עכשיו באופן ממוקד ומרוכז, נתכנן את מבצע החיסון לאוכלוסייה הערבית.

חגי לוין: אני שמח שראש הממשלה התחסן, כפי שפורסם במוצאי שבת.

חגי לוין: אני לא בטוח שזה יספיק כדי לעודד את האוכלוסייה הערבית במדינת ישראל להתחסן.

חגי לוין: אנחנו עכשיו חייבים תכנית סדורה גם מבחינה לוגיסטית, גם מבחינה הסברתית, ומבחינת הדוגמה.

חגי לוין: גם מבחינת השפה, גם מבחינת מענה לשאלות גם בשפה, וגם לסוג השאלות שיכולות להיות קצת שונות, וגם כמובן בתוך האוכלוסייה הערבית יש אוכלוסיות שונות.

חגי לוין: זה דבר שצריך לעשות אותו בצורה ממוקדת ומרוכזת עכשיו.

חגי לוין: אני קצת מודאג מזה שגם באוכלוסייה היהודית, הלא ערבית, אני לא רואה את אותו מערך שהייתי רוצה לראות מבחינת השיח עם הציבור.

חגי לוין: אבל קל וחומר עם האוכלוסייה הערבית.

חגי לוין: בהחלט מגמות התחלואה הן מדאיגות.

חגי לוין: החיסון הוא חלק מהפתרון, הוא לא הפתרון היחיד.

חגי לוין: אבל חשוב שאת הפתרון הזה נממש כמו שצריך.

חגי לוין: אגב, אחוזי ההתחסנות בחיסוני השגרה באוכלוסייה הערבית, הם גבוהים יותר מאשר האוכלוסייה היהודית.

חגי לוין: אז דווקא יש לנו פה אם כבר הזדמנות לעשות את זה נכון ולא לפספס את ההזדמנות.

חגי לוין: תודה.

בשארה בשאראת: דווקא בעניין הקורונה, באוכלוסייה הערבית, אנשים כותבים בפייסבוק נגד החיסון.

בשארה בשאראת: רוב האנשים.

בשארה בשאראת: אני עובד כרופא גם אצל יהודים וגם אצל ערבים, אני רואה את ההתנגדויות.

בשארה בשאראת: ולכן, שוב מה שאמרתי קודם, מה שאמר פרופ' לוין.

בשארה בשאראת: תכנית ההסברה מותאמת תרבות.

בשארה בשאראת: עוד פעם.

בשארה בשאראת: לא להתבייש להגיד מותאמת תרבות.

בשארה בשאראת: שתהיה מותאמת תרבות, יש מספיק מומחים בחברה הערבית שיכולים לשבת ולבנות כלי מותאם תרבותי למדיניות כולל לחיסונים.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: שאלה פרופ' לוין, אתם יושבים שם עם קבינט המומחים, הנושא הזה עולה?

יפעת שאשא ביטון: הסיפור של הסברה ייחודית לחברה הערבית, במיוחד עכשיו עם כל הנושא של החיסון, זה משהו שיושב על סדר-היום, או שצריך להתחיל לבנות אותו?

חגי לוין: אנחנו לא היינו מעורבים.

חגי לוין: אנחנו כל הזמן ביקשנו שיקדמו את נושא ההסברה מצד אחד.

חגי לוין: ההיערכות למבצע החיסון, גם היא לא בקבינט המומחים.

חגי לוין: אנחנו כן מנסים כל הזמן.

חגי לוין: עד היום לא שיתפנו ולא הצלחנו לקדם את נושא ההסברה.

חגי לוין: נושא האוכלוסייה הערבית כאוכלוסייה, בהחלט נדון בקבינט המומחים.

חגי לוין: גם ידידי, פרופ' זרקא, בין היתר, הוא אחד המומחים, והוא בהחלט נושא מרכזי על סדר היום, כך שזה כשלעצמו כן נמצא.

חגי לוין: כמובן, שיש את המורכבות שתוארה פה בסוף בתרגום הדברים בשטח.

חגי לוין: אנחנו רואים גם את הקושי שמתואר גם על ידי אנשים מתוך הוועדה שמבקרים לעתים קרובות גם ביישובים הערבים, ופרופ' אש מתאר איך הוא בעצמו שהוא נכנס ליישוב ויש עליו סגר, ואפילו לא בודקים אותו בכניסה וביציאה, והוא מעיר על זה.

חגי לוין: אז כן, אנחנו לפחות נכיר בזה שלמרות כל המאמצים, לא מצליחים לעשות מספיק טוב, וצריך לעשות טוב יותר.

חגי לוין: אז לפחות זה חלק מהפתרון שנכיר בחוסר היכולת שלנו עד כה לעשות את הדברים בצורה אופטימלית, בצד יישובים שבהם כן הייתה הצלחה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה פרופ' לוין.

יפעת שאשא ביטון: פרופ' חכים, מנהל בית החולים האנגלי בנצרת.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה.

פהד חכים: בוקר טוב חברים, תודה, גברתי היושבת-ראש, תודה לחברי ד"ר אנטאנס, ולחברי הכנסת על הדיון העמוק הזה.

פהד חכים: קודם כל, בחרתי לשים את התמונה מאחוריי, והעיר נצרת אתמול בערב בניסיון להביא איזושהי תמונה של חג, לחגים שלנו – ראש השנה והכריסמס.

פהד חכים: אנחנו מקווים שאולי זה יביא לנו בשורה טובה בשנה הבאה.

פהד חכים: אני מבקש לומר מספר דברים באופן כללי, ולהציע כמה הצעות.

פהד חכים: עם כל הכבוד של מה שנעשה כרגע גם בוועדה וגם בקבינט, אתם לא מבינים את התמונה האמיתית.

פהד חכים: תופעות הלוואי של הקורונה, הם הרבה יותר קשים, גברתי היושבת-ראש, מאשר להביא בן-אדם לבדיקה, או להחזיר בן-אדם הביתה.

פהד חכים: אנשים לא מגיעים לטיפול בבתי-החולים, אנשים מתים בבית.

פהד חכים: הסכרת שלהם גוהה.

פהד חכים: נקטעות להם הרגליים, הדיאליזה שלהם מתעכבת.

פהד חכים: אנשים פשוט מתים משבץ מוחי.

פהד חכים: יש פה בעיה יותר דרמטית ממה שאנחנו רואים.

פהד חכים: הבעיות הנפשיות של החולים.

פהד חכים: הדיכאון שיש באוכלוסייה, אנשים שאפילו מוכנים למות מקורונה, אבל להיכנס לבידוד, כי אין להם איפה לסגור את השבוע, או אפילו להביא לבית חלב.

פהד חכים: אנחנו חיים בתוך האוכלוסייה, הפחד, האימה היא גדולה, ואי אפשר להאשים את הקורבן.

פהד חכים: אני ממש לא מקבל את הדבר הזה.

פהד חכים: יש מדעי התנהגות, וצריך להבין את ההתנהגות של האוכלוסייה, היא מאוד קשת יום.

פהד חכים: יש עסקים שנסגרו, ולא יפתחו שוב, גברתי היושבת-ראש.

פהד חכים: האנשים האלה יודעים שנגמרו החיים שלהם מבחינה כלכלית.

פהד חכים: הם לא רוצים להיכנס לבידוד.

פהד חכים: הם עושים את הכול, לא לעשות בדיקה, לחלות בבית, לא להיכנס לשום מקום.

פהד חכים: שוב פעם, אני לא מבין אותם, אבל יכול להסביר את התופעה הזאת.

פהד חכים: אנחנו היום בבית-החולים האנגלי, יש שם מחלקה פסיכיאטרית היחידה שנמצאת במגזר הערבי כולו.

פהד חכים: את יודעת כמה אנשים מחפשים את הפסיכולוגים לדבר איתם על הפחד שלנו.

פהד חכים: אני, אני עצמי כמנהל בית חולים, יש לי מרפאה בתמרה, ומרפאה בסכנין, ומרפאה בנצרת, מכפר אדום לכפר אדום, בודק ילדים קטנים מנוזלים וחולים.

פהד חכים: את יודעת באיזה פחד אנחנו חיים?

פהד חכים: לא ייתכן שהמדינה מסתכלת על מספר של 50% ואומרת אוקיי.

פהד חכים: בואו נעשה ישיבה.

פהד חכים: הבעיה הבסיסי שלנו, ואגיד את זה ככה הכי פשוט.

פהד חכים: אין קשר בין המציאות לבין ההחלטה.

פהד חכים: המציאות כזאת, וההחלטה לוקחת לה חודשיים, וכבר הגל עבר.

פהד חכים: השיח הזה על תורכיה, מצטער להגיד, קורבנות היו.

פהד חכים: אני אומר לכם, וייכתב בפרוטוקול – אנשים מתו בגלל האיחור בהחלטה לסגור את הדבר הזה שנקרא שדה תעופה שמגיע מתורכיה.

פהד חכים: 50, 60 אנשים חיוביים שהגיעו.

פהד חכים: ואנשים שבאו עם זן אחר, ואמרנו את זה.

פהד חכים: היימן יודע את זה, ואש יודע את זה, והוא אמר את זה לקבינט הקורונה, ושום דבר לא קורה.

פהד חכים: אנחנו עדיין מדברים, ומדברים.

פהד חכים: זה דבר בסיסי.

פהד חכים: אני מבקש בתור מנהל בית-חולים, גם לחשוב על הצוותים הרפואיים.

פהד חכים: החיילים שלנו, הלבנים האלה, שבאמת מסתכלים לווירוס בעיניים, רבותיי, האנשים האלה ששכחנו אותם.

פהד חכים: הנה, משרד האוצר עכשיו להטיל פצצה עוד על בתי-החולים, ולהביא אותם במקום לגרעון של חמישה מיליארד, לגרעון עוד יותר גדול, ולהטיל עליהם יותר בעיות.

פהד חכים: הבעיה של הסגר באוכלוסייה הערבית, כולכם אמרתם, ואתם לא מבינים את זה.

פהד חכים: הסגר מעלה את התחלואה, לא רק מוריד אותה – מעלה את התחלואה.

פהד חכים: אנחנו סוגרים את האנשים בתוך הבתים, הם מסתובבים בתוך הבתים, והם מדביקים אחד את השני, שום דבר אחר לא עושים.

פהד חכים: אני חי בבית-חולים שעושה ביום בין 200 ל-300 בדיקות קורונה.

פהד חכים: מגיעים ל-40% חיוביים באנשים שמגיעים אלינו, כי הכול אדום.

פהד חכים: אתה חי במקום שפשוט מלחמה כל הזמן.

פהד חכים: דבר אחד אני מבקש – לקבל החלטות חברים.

פהד חכים: אתם יודעים את ההחלטות האלה, תקבלו אותן בבקשה.

פהד חכים: תורידו לנו לשטח את ההחלטות שיהיה אמון בין הציבור.

פהד חכים: הציבור לא מאמין כבר, עם כל הכבוד לקברניטים שיושבים ומדברים, ושום דבר לא מגיע אלינו.

פהד חכים: אני אומר לכם, הדבר השני, שצריך לחשוב על העתיד.

פהד חכים: הפסיכולוגיה של אנשים, בריאות הנפש.

פהד חכים: אתם יודעים מה זה כמות האנשים שנרצחים, זה לא בגלל שהם אנשים רעים, בגלל שהקורונה הזאת מחפשת אותם.

פהד חכים: הבעיה הכלכלית תביא לנו קורבנות יתר באוכלוסייה הערבית.

פהד חכים: אני אומר את זה בוועדה הזאת, ותרשמו את זה.

פהד חכים: ותראו איך הפעילות של השוק השחור תגדל, כי האנשים אין להם איפה לסגור את השנה הזאת, ואתם תראו את זה.

פהד חכים: צריך להבין את ההתנהגות של האוכלוסייה, היא מאוד קשת יום.

פהד חכים: נגמרו מבחינה כלכלית.

פהד חכים: הם לא רוצים להיכנס לבידוד.

פהד חכים: לחלות בבית, לא מבין אותם, אבל יכול להסביר את התופעה הזאת.

פהד חכים: פסיכיאטרית, כמה אנשים מחכים על הפחד שלהם.

פהד חכים: אני, בעצמי, מספר אדום, באיזה פחד אנחנו חיים.

פהד חכים: זה לא ייתכן, בוא נעשה ישיבה.

פהד חכים: הדבר האחרון שאני מבקש באופן אישי.

פהד חכים: יש לנו המון מובטלים.

פהד חכים: אמר חברי אנטאנס, זה החודש של נצרת.

פהד חכים: אם החודש הזה לא הפנינג, העיר הזאת תמות.

פהד חכים: פשוט תמות.

פהד חכים: בבקשה להעביר את הכסף לעיר בשביל לאושש את העירייה.

פהד חכים: לא לתת לראשי הערים לחשוב שיש להם את הפתרון, זה לא פתרון קסם.

פהד חכים: הם המנהיגים, אבל הם צריכים עזרה.

פהד חכים: הם צריכים עזרה רפואית.

פהד חכים: הם צריכים ליווי.

פהד חכים: החמ"ל שצריך להקים אותו, צריך ראש עיר, מנהיג, אבל לידו אנשים שיודעים איך לטפל.

פהד חכים: ובאמת, קורונה, מאוד קל לטפל בקורונה.

פהד חכים: כולנו יודעים את הנוסחה, אבל בואו נביא אותה לשטח.

פהד חכים: אני מבקש לקחת 5%, 10% מהמובטלים האלה, להביא להם מה שנקרא נאמני קורונה.

פהד חכים: להביא איזו עבודה חדשה לאנשים שהסתובבו ברחובות, הסתובבו בבתי-חולים, הסתובבו בכל מקום, ויסבירו לאנשים שיגיעו לרגישות הבסיסית שאנחנו יודעים איך לטפל באנשים.

פהד חכים: הדבר האחרון - עניין התקשורת.

פהד חכים: אני אישית משתתף בהרבה מאוד חבילות תקשורת.

פהד חכים: משרד הבריאות יודע לעשות תקשורת לאומית.

פהד חכים: הבעיה שמשרד הבריאות העביר את האחריות על התקשורת בתוך החברה הערבית לפיקוד העורף, וזה לא מה שצריך להיות.

פהד חכים: אתם צריכים אנשים שיבינו את המיתוסים שאמר עליהם עכשיו חגי – יש פה מיתוס נגד החיסון.

פהד חכים: אז המיתוס הזה יותר קשה מאשר אני או את.

פהד חכים: יותר קשה להגיד אני לא מאמין לקורונה.

פהד חכים: אנשים שיש להם חשיבה, אנשים מלומדים יודעים איך לטפל במיתוסים, אך יודעים לעשות את זה גם מחוץ לגבולות המדינה.

פהד חכים: אני חושב שהגיע הזמן שנשת

פהד חכים: מש בזה בתוך גבולות המדינה בחברה שלנו.

פהד חכים: תודה רבה לכם.

פהד חכים: אני מקווה שנצא מפה עם בשורות טובות.

פהד חכים: שיהיה שנה טובה לכולנו, וחג חנוכה שמח.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, ד"ר חכים.

מודר יונס: אני ראש מועצה מקומית ערערה, ויושב-ראש הפורום של הוועד הארצי של ראשי הרשויות המקומיות.

מודר יונס: האמת, אחרי הדברים של פרופ' חכים, מאוד קשה לי לדבר, וגם קצת הפך לי את היוצרות.

מודר יונס: אני בכל זאת קודם כל רוצה לא להאשים את הקורבן, אבל רוצה להגיד שבהתנהגות של החברה הערבית, אין ספק שהובילה למצב הזה.

מודר יונס: אנחנו קודם כל נודה בעניין הזה.

מודר יונס: מה הסיבות ולמה, אני מצטרף לכל מילה ומילה שאמר פרופ' חכים, אכן כך בעניין הזה.

מודר יונס: בגל הראשון התנהגו באחריות.

מודר יונס: אנשים פחדו אבל נמצאו פתרונות.

מודר יונס: הרגישו קצת ביטחון כספי, הבינו שיש מי שעוזר, וככה זה עבר.

מודר יונס: בהמשך, גם במהלכו היה חמ"ל בשפרעם, שהיה השיח הזה שפשוט קיבלו את זה אנשי הרשויות המקומיות, אנשי הרפואה בחברה הערבית, הרגישו ביטחון מסוים, והמידע שהגיע, עזר מאוד, ומבחינתם גם נשמעו לו.

מודר יונס: ברגע שהיום הפך להיות יותר מרכזי, מנותק לגמרי, אין קשר עם ראשי הרשויות באופן כזה מסודר.

מודר יונס: מדברים רק נקודות, נקודות, רשות, רשות.

מודר יונס: מדברים על סגרים, רק לסגור ולא לתת פתרון, התוצאה – אנחנו רואים אותה.

מודר יונס: חבר'ה, אני אתן דוגמה של חברי עומר וואקד נאסר, היה באדום, הכניסו אותו לסגר, הפך להיות ירוק, נמשך העניין הזה, נדמה לי שבוע, הוא נכנס לאדום.

מודר יונס: אני מדבר עם חברי, לא השאיר דבר, אותו דבר – היה באדום, כמעט נכנס לסגר.

מודר יונס: הפך ירוק, עכשיו הוא הופך להיות אדום.

מודר יונס: ערערה לא נכנסה לסגר.

מודר יונס: הייתה באדום 7.6%.

מודר יונס: עשו המון בדיקות.

מודר יונס: עשו את זה נכון.

מודר יונס: לא נכנסו לסגר, היום היא בכיוון הירוק.

מודר יונס: כלומר, אפשר לעשות את זה בלי סגרים.

מודר יונס: צריך לעשות את זה בלי סגרים.

מודר יונס: צריך שיח, אבל צריך גם תקציבים.

מודר יונס: התקציבים שאני מדבר עליהם.

מודר יונס: תכנית "בני חיל", תכנית טובה.

מודר יונס: אנחנו, כרשויות מקומיות לא עושים את האכיפה.

מודר יונס: אבל כאשר נתנו לנו את סיירת הביטחון שיצאה, הסבירה, התריעה, שסידרה איך לעמוד בדואר למשל.

מודר יונס: יש בעיות היום בדואר, למשל.

מודר יונס: פשוט, לסדר את הדואר.

מודר יונס: נשים שבאות, רוצות לקחת את הקיצבה.

מודר יונס: בת 60, 70, לא יכולה להסתדר עם הכרטיס.

מודר יונס: היא תגיע בעצמה בשביל לעשות את העבודה.

מודר יונס: אז אם לא מסדירים את הישיבה בחוץ, זו התוצאה.

מודר יונס: הייתה תכנית מסוימת.

מודר יונס: היא טובה.

מודר יונס: הקימו אותה בכפר קאסם, הצליחה בחברה הערבית.

מודר יונס: משום מה, נתנו את הכסף, עכשיו הפסיקו אותה, והתוצאה שבעצם חזרנו עם זה.

מודר יונס: אגב, חלק מהתכנית הזאת, כל העניין של המתשאלים שעשו אותם.

מודר יונס: בערערה וגם בחברה הערבית, היינו עם יחס של אחד חולה, אחד מבודד.

מודר יונס: היום, היחס הוא אחד חולה, וארבעה, חמישה מבודדים, שזה קורה בעצם.

מודר יונס: מצליחים לעשות את זה, קשה לנו עם האוכלוסייה.

מודר יונס: רוצים להתפרנס, רוצים לצאת, ולכן אז הם מתנהגים כך.

מודר יונס: ברגע שאתה שם אותו בסגר, הוא רוצה להערים על הסגר.

מודר יונס: ואז, ברגע שהוא מערים על הסגר, אז הוא מתנהג בחוסר אחריות, נגדיר את זה, ואז יש הפרה.

מודר יונס: ברגע שנותנים להם את האופציות, נותנים להם את התקווה, אני מניח שנוכל להשתלט.

מודר יונס: אז פשוט המדינה צריכה לחשוב אחרת.

מודר יונס: צריכה לרדת יותר ויותר לשיח עם ראשי רשויות בצורה מסודרת.

מודר יונס: לשמוע מה שהם אומרים.

מודר יונס: לקבל, ואז אחר-כך פשוט לפעול.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

אחמד שייח מוחמד: שלום לכולם, אני לא אחזור על הדברים שנאמרו.

אחמד שייח מוחמד: אני מנכ"ל אגודת הגליל, ואחראי לחמ"ל בחברה הערבית, שפעל בתקופת הגל הראשון, ופעל בהצלחה טובה.

אחמד שייח מוחמד: הצלחנו למגר את אחוז המאומתים בחברה הערבית לכמעט 6% מכלל המאומתים בישראל.

אחמד שייח מוחמד: כרגע, אנחנו מדברים כמעט על 17%, ללא הערבים המעורבות, אז אנחנו בעלייה יום, יום.

אחמד שייח מוחמד: אני אחזור על דבר מאוד חשוב.

אחמד שייח מוחמד: לפני הנתונים, בשישה החודשים, אנחנו עם אחוז בדיקות חיוביות מעל 6%.

אחמד שייח מוחמד: מה נעשה כדי למגר את האחוז הזה.

אחמד שייח מוחמד: לאורך כל התקופה, שישה חודשים, כמעט יותר ממחצית של תקופת הקורונה, ואנחנו מעל 6% בחיובים, לא נעשה כלום, לא נעשה מאמץ מתוך הממשלה ומקבלי ההחלטות, אם זה בהגדלת הבדיקות בחברה הערבית, או דרך אחרת.

יפעת שאשא ביטון: לפי הנתונים אנחנו רואים שיש עלייה בבדיקות, צריך להגיד את זה, בעצם יש עלייה, אנחנו ראינו פה.

אחמד שייח מוחמד: איימן הציג את הנתונים רק מתחילת אוקטובר, אם נחזור לספטמבר השיעור יותר גבוה מבחינת הבדיקות, אז זה לא נכון.

אחמד שייח מוחמד: יש עלייה, אבל זה לא מספיק.

אחמד שייח מוחמד: כשאנחנו מסתכלים על אחוז תחלואה מכלל החולים החדשים בשבועי של יותר מ-40% במשך ארבעה שבועות ואפילו יותר.

אחמד שייח מוחמד: אנחנו מרגישים שאחוז הבדיקות בחברה הערבית הם רק 15% אז יש משהו פגום, שלא תואם.

אחמד שייח מוחמד: אם יש לך 40% מכלל המאומתים, ואתה עדיין ב-10%, 12%, 13%, אז צריך להגדיל את הבדיקות בחברה עד שיהיה תואם, ואת זה אנחנו לא מרגישים.

אחמד שייח מוחמד: אנחנו הפעלנו את החמ"ל.

אחמד שייח מוחמד: אני מדבר על הסגר, מה הוא נותן?

אחמד שייח מוחמד: הוא נותן עוד קצת לראשי הרשויות כדי לעודד יציאה לבדיקות, וזה סך הכול, לא יותר ולא פחות.

אחמד שייח מוחמד: הם מעודדים אנשים מהסגר, כדי לצאת מהמצב הנוכחי של סגר, תעשו יותר בדיקות, זה הפתרון.

אחמד שייח מוחמד: רק את זה אנחנו מרגישים.

אחמד שייח מוחמד: רציתי לדבר על תכנית לחיסון, קמפיין לחיסון.

אחמד שייח מוחמד: אנחנו בקרוב נתחיל בחיסונים בישראל.

אחמד שייח מוחמד: אני הייתי מעדיף שתהיה תכנית מותאמת גם לחברה הערבית לעודד חיסונים.

אחמד שייח מוחמד: אני יודע שחיסונים בתוך החברה כמעט 99% מהאנשים מתחסנים.

אחמד שייח מוחמד: אז אפשר לעשות משהו טוב פה, לעודד אנשים כדי לצאת לחיסון, ולמגר את התופעה שכבר מתחילים להרגיש אותה על החיסונים ועל האנטי חיסונים.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה על הדברים.

יפעת שאשא ביטון: המשרד לביטחון פנים, מישהו רוצה להתייחס לסוגיה של האכיפה, לתת איזושהי תמונת מצב?

מירב שץ: אני רוצה להתייחס לנושא של הסגר.

מירב שץ: שמעתי פה שנאמר – הסגר, יהיה שוטר שעומד, נעמיד ניידת, מעמידים בטונדות.

מירב שץ: אני רוצה לומר שאם אנחנו בודקים את כמויות הבקשות ליציאה מאזורים מוגבלים, הדבר הזה יכול להעיד על האופן שבו מתבצע הסגר.

מירב שץ: לי אין את הנתון.

מירב שץ: יש פניות רבות.

מירב שץ: האזרחים שם פונים המון כדי לצאת מהסגר, בהנחה והיו משחררים אותם בכזו חופשיות, לא היינו רואים עליות בבקש.

מירב שץ: אז לגבי הסגר, אני חושבת שתלוי איך אומרים מזווית המתבונן.

אוסאמה סעדי: בואי ותראי ביישובים הערביים, תביני על מה אנחנו מדברים.

ג'אבר עסאקלה: שלום הייתי בכפר כאנה, אתמול הייתי בסכנין.

יפעת שאשא ביטון: הסיפור הוא לא הרמטי.

יפעת שאשא ביטון: בהיבט הזה אני רוצה לומר משהו.

יפעת שאשא ביטון: עזבי, הסיפור הוא לא הרמטי.

מירב שץ: נכון, לחלוטין אין הרמטיות.

מירב שץ: אתם מכירים את המבנה ואת הנושא של הכפרים, וההגעה, לא צריך לדבר פה על כוח האדם.

מירב שץ: אז הרמטיות מוחלטת אין, וזה באמת יהיה לא נכון לומר.

יפעת שאשא ביטון: זה לא הרמטי ואפשר להיכנס, אנחנו ראינו את זה, ויש תיעוד של הדברים האלה.

יפעת שאשא ביטון: אבל עזבי, הסיפור הוא שבעיניי, שבכלל כל הנושא של הסגר הוא לא רלבנטי איך שזה מתופעל היום, וגם לא בטוח שזה פתרון אם זה לא בא עם סל סיוע אמיתי לרשות המקומיות שמסייע גם באיתור המאומתים, ואז זה אומר להגדיל את הבדיקות, לתת מענה לנושא של הבידוד, למי שלא יכול להיות מבודד בתנאי המגורים שקיימים שם.

יפעת שאשא ביטון: לסייע לראש הרשות כדי לחזק אותו ולייצר שם אמון, ושהוא יוכל לנהל את הסיטואציה מול התושבים שלו.

יפעת שאשא ביטון: כל הנושא הזה, ועוד כמובן אחרים, בסופו של דבר, רק הם יעזרו לנו.

יפעת שאשא ביטון: אגב, ראינו במקומות שזה קרה, זה הצליח.

מירב שץ: שילוב זרועות, זה לא רק משטרה.

יפעת שאשא ביטון: נכון.

יפעת שאשא ביטון: ואתם אמורים בעצם לתת איזושהי מעטפת של סיוע בקצה במקרים הקצת יותר גדולים.

יפעת שאשא ביטון: לצערנו הרב, אנחנו לא שם.

יפעת שאשא ביטון: אני רק מוכרחה לומר בהזדמנות הזאת, לא יוצא הרבה פעמים ככה שאתם עולים בדיון, לחזק אתכם, כי בסוף אתם עושים את העבודה שלכם.

יפעת שאשא ביטון: שולחים אתכם לעשות את מה שהמדינה מחליטה, גם אם זה לא תמיד מתקבל באהבה שם למטה.

מירב שץ: תודה.

מירב שץ: באמת שהשוטרים המון.

מירב שץ: אני לא רוצה להיכנס לכמויות - - -

יפעת שאשא ביטון: עומדים בסיטואציות בלתי אפשריות לפעמים.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה, איימן, אני אשמח שאתה תתייחס.

יפעת שאשא ביטון: רציתי לשאול לגבי השקף האחרון שהראית של משרד הבריאות, יש פה שבעה דברים ועוד טיפול בסוגיות רוחביות.

יפעת שאשא ביטון: זה מה שאתם מתכננים, או זה מה שקורה בפועל?

יפעת שאשא ביטון: מה הסטטוס של הדבר הזה?

יפעת שאשא ביטון: כי כאשר קראתי את זה, אני מבינה שיש דברים שקורים ככה, ככה, ויש דברים שבכלל לא בלופ.

יפעת שאשא ביטון: תעשה לנו סדר כסיכום.

איימן סייף: תודה רבה על הדיון ועל כל התובנות שעלו כאן.

איימן סייף: זה משבר מאוד גדול.

איימן סייף: אני חושב שרק בשיתוף פעולה ומנהיגות משותפת אפשר להצליח במשבר הזה, גם של החברה הערבית, גם של מוסדות המדינה.

איימן סייף: לגבי המשאבים והבדיקות, אני רוצה לומר ברור.

איימן סייף: אני לא מחפש תירוצים.

איימן סייף: אתם לא צריכים לשכנע אותי בנושא הזה.

איימן סייף: זו המלחמה היום-יומית שלי להביא כמה שיותר בדיקות בחברה הערבית.

איימן סייף: זה מה שאני עושה כל יום בהערכת המצב מול כל הגורמים, להביא כמה שיותר בדיקות לחברה הערבית, וזה מה שאנחנו עושים.

איימן סייף: מה שהראיתי לכם, שיש באמת עלייה מאוד משמעותית בחודשיים האחרונים.

איימן סייף: אני נלחם על זה שיהיו בעצם יותר בדיקות בחברה הערבית.

איימן סייף: זאת המלחמה.

איימן סייף: אני אשמח לעזרה של כל אחד מכם של איך בעצם מגדילים את המשאבים האלה לתוך החברה הערבית.

איימן סייף: לגבי הסוגיה של ההסברה, אני חייב כאן להגיד.

איימן סייף: משרד הבריאות – יש את עינב, היא סמנכ"לית הסברה במשרד הבריאות, יש שם שלושה משרדים בתוך החברה הערבית שעובדים יחד איתה על הנושא הזה של הסברה, יש לאוכלוסייה הערבית, יש מזרח ירושלים, יש לאוכלוסייה הבדואית בדרום.

איימן סייף: תמיד אפשר בוודאי לשפר ולייעל.

איימן סייף: יושבים צוותים כל שבוע על איך משפרים את ההסברה לחברה הערבית.

איימן סייף: יש גם פורומים מקצועיים בנושא הזה.

איימן סייף: כל תובנה מהפורום המכובד הזה מתקבל בברכה.

איימן סייף: הנושא של הרשויות המקומיות, אני, הצוות שלי, יש לי פה צוות של אנשים שאנחנו עובדים יום יום עם הרשויות המקומיות.

איימן סייף: אנחנו נמצאים בקשר יום-יומי איתם, מנסים לעזור להם, מנסים להביא להם משאבים כמה שכמובן אנחנו יכולים על מנת לטפל בזה.

איימן סייף: דרך אגב, אני מאוד מסכים להערה.

איימן סייף: הייתי מאוד רוצה לזהות רשות מהבהבת לפני שהיא מגיעה לאדום ולסגר, לטפל בה ולעזור לה עם כל המשאבים על מנת שלא תהיה התפרצות של התחלואה בתוך היישובים האלה.

איימן סייף: אנחנו מנסים לעשות את זה גם בחלק מהיישובים.

איימן סייף: לגבי הסגר – אמרתי בצורה מפורשת.

איימן סייף: דרך אגב, אנחנו בוחנים עכשיו את האפקטיביות של הסגר.

איימן סייף: אני חושב שיש הרבה בעיות עם הנושא של הסגר.

איימן סייף: כפי שאמרתי, זה לא הכלי המועדף עליי, זה הכלי האחרון שצריך להשתמש בו.

איימן סייף: אנחנו בוחנים את זה.

איימן סייף: אני מאוד מקווה שיהיו לנו תשובות לגבי הסוגיה הזאת.

איימן סייף: לגבי הסוגיות הכלליות, אז למשל, דיברתם על תורכיה, אז כבר התקבלה החלטה בקבינט, כל מי שחוזר ממדינה אדומה, ובין היתר גם כן מתורכיה, בשדה התעופה הוא מחויב בדיקה.

איימן סייף: אם הוא מסכים לעשות בדיקה, הוא נוסע הביתה לבידוד.

איימן סייף: אם הוא מסרב לבדיקה, מפנים אותו למלונית של קורונה.

איימן סייף: מסכים עם פהד, לקח זמן לקבל את ההחלטה הזאת, אבל היא כבר נכנסה לתוקף.

איימן סייף: הרשות הפלסטינית יש צו אלוף שמונע כניסה של ישראלים לתוך הרשות הפלסטינית, הבעיה שם בעצם הייתה אכיפה, עכשיו, הרשות הפלסטינית עצמה גם הטילה סגר על כניסה של ערבים ישראלים.

יפעת שאשא ביטון: מה לגבי דובאי?

איימן סייף: לגבי דובאי, ככל שידוע לי, זה כרגע עדיין ירוק.

איימן סייף: יש בדיקה בתוך משרד הבריאות אם להכריז על זה אדום או לא אדום.

איימן סייף: זה נמצא על השולחן, אבל כרגע זה ירוק.

יפעת שאשא ביטון: זה לא הולך לפי נתונים מסוימים?

איימן סייף: כן, זה לפי נתונים מסוימים.

איימן סייף: יש מרכז ידע ובדיקות שבוחנים במשרד הבריאות את המצב, ואז נותנים המלצה למשרד הבריאות, לקבינט, להכריז על זה או לא להכריז על זה.

איימן סייף: זה נמצא על השולחן, אבל כרגע דובאי היא ירוקה.

איימן סייף: מלוניות – אנחנו מאוד רוצים לעודד אנשים לצאת למלוניות.

איימן סייף: זה הצליח לנו בגל הראשון, לצערי הרב, קשה מאוד בגל השני.

איימן סייף: אנשים לא רוצים לצאת מהבתים ללכת למלוניות.

איימן סייף: אני חושב שזה יכול לעזור.

איימן סייף: חיסונים – כן.

איימן סייף: יש גם צוותים שעובדים על קמפיינים לעודד חיסונים גם בחברה הערבית.

איימן סייף: חלק מהפרופסורים ואנשי צוות הרפואי שנמצאים כאן, הם נמצאים גם אתנו בוועדה המייעצת, אנחנו נעזרים בהם, ביכולות שלהם, וגם בנושא של הקמפיין.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך איימן סייף על ההשתתפות.

אנטאנס שחאדה: אני מודה לך, גברתי היושבת-ראש על הדיון, וגם איימן וכל המשתתפים.

אנטאנס שחאדה: המצב מדאיג ומכאיב וצריך למצוא פתרונות.

אנטאנס שחאדה: ברור שהסגר הוא כלי שנכשל בטיפול בבעיה בחברה הערבית, וצריכים טיפול מערכתי – כלכלה, הסברה ושיתוף רשויות מקומיות, ועוד מאמץ ממשרד הבריאות, בעיקר בבדיקות.

אנטאנס שחאדה: תודה רבה.

יהודה אדלר: ממש בקצרה.

יהודה אדלר: קודם כל, כל מה שנאמר כאן בכלל יש כאן קונצנזוס טוטלי.

יהודה אדלר: האוכלוסייה הערבית מופקרת ומוזנחת כבר הרבה שנים, זה לא התחיל מהיום.

יהודה אדלר: מה שאנחנו רואים היום, זו גם תוצאה של כל השנים של ההזנחה.

יהודה אדלר: יפעת, כמו שאת הולכת ליישובים הערביים, אני מסתובב הרבה שם, ואני רואה מה שקורה שם - קשה מאוד לשמור שם, זה כמו אצל החרדים.

יהודה אדלר: אני רוצה להתייחס לדברים של פרופ' לוין.

יהודה אדלר: מההתחלה אין הסברה, גם לישראלים אין הסברה.

יהודה אדלר: גם ליהודים אין הסברה.

יהודה אדלר: גם לחרדים אין הסברה.

יהודה אדלר: אמר לי ישי כהן, בסוף שבוע, שבארבעה החודשים הראשונים הוא התחנן למנכ"ל הקודם בר-סימן-טוב, שיבוא להסביר לחרדים פעם אחת והוא לא בא.

יהודה אדלר: יש בעיית הסברה מלכתחילה.

יהודה אדלר: אין סוף אחד של הסברה.

יהודה אדלר: אני מסכים לגמרי עם מה שכתבת מוחמד, צריך כאן גוף הסברתי אחד בנושא, ועכשיו עוד יותר בנושא החיסונים, כי אני יודע שיש הרבה התעלמות בנושא החיסונים גם באוכלוסייה הערבית וחבל.

יהודה אדלר: כדאי עכשיו כבר להכין נכון את המערכות לשם שינוי בנושא ההסברה, הקמפיינים, חשיבות החיסונים, וכמובן, בכל שאר הנושאים שנאמרו כאן ובצדק.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, פרופ' אדלר.

יפעת שאשא ביטון: ברשותכם, אסכם את הדברים.

יפעת שאשא ביטון: ראשית, מה שאנחנו מבקשים ממשרד הבריאות, זה לרכז מאמץ גם מבחינת בדיקות, וגם מבחינת מעטפת סיוע באופן ממוקד ליישובים האדומים, במקרה הזה, אנחנו רואים את זה ביתר שאת ביישובים הערבים, ואנחנו אפילו ממציאים לזהות את אותם יישובים רגע לפני שהם הופכים להיות אדומים כדי שאנחנו נמנע את ההתפשטות.

יפעת שאשא ביטון: הדבר השני, זה לחזק את שיתוף הפעולה עם ראשי הרשויות, לגייס אותם, לרתום אותם למאבק הזה, כדי שנוכל לחזק גם את האמון של התושבים בהם.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מבקשים הסברה ייחודית, מותאמת תרבות – צריך לומר את זה - לחברה הערבית.

יפעת שאשא ביטון: זה נכון לגבי כל מגזר.

יפעת שאשא ביטון: אבל משום שאנחנו בדיון בחברה הערבית, אז אנחנו נתמקד בזה, גם בנושא החיסונים וגם במניעת ההתפשטות, כי בסוף, גם כשיהיו כאן חיסונים, אנחנו עדיין צריכים לשמור, ולראות איך אנחנו מסייעים במניעת ההתפשטות.

יפעת שאשא ביטון: אני רק אומר לגבי הבדיקות.

יפעת שאשא ביטון: אם יש לנו במצב שבו מרבית היישובים האדומים הם ערביים, יש רק 14% שזה אפילו לא באופן יחסי, זה לא מותאם לאחוז הערבים באוכלוסייה, זה אומר שמדינת ישראל לא משקיעה מספיק מאמץ כדי למנוע את ההתפשטות בחברה הערבית, וגם למנוע את הזליגה לחברה הכללית, ואחר-כך אנחנו מוצאים את עצמנו באירוע של הדבקה המונית.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: ותודה רבה לך, חבר הכנסת שחאדה אנטאנס.

יפעת שאשא ביטון: הישיבה נעולה.