הוועדה המיוחדת לעניין נגיף הקורונה החדש ולבחינת היערכות המדינה למגפות ולרעידות אדמה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 91, 2020-12-08 10:30

יפעת שאשא ביטון: להבין את הכול, כן.

שמואל אמסלם: אז בוא נגיד, אם אנחנו הולכים שנה אחורה אז פה בנתב"ג היה הומה אדם, הומה נוסעים והומה מקבלי פנים.

שמואל אמסלם: עברנו את שנת 2019 ב-25 מיליון נוסעים והפכנו להיות נמל תעופה מהגדולים, השתייכנו לנבחרת של הגדולים, כי גדולים זה 25 מיליון נוסעים ומעלה, ככה נחשבים הגדולים.

שמואל אמסלם: פעלו פה למעלה מ-100 חברות תעופה, בימים טובים גם 140 חברות תעופה.

שמואל אמסלם: הטסנו ל-200 יעדים ב-60 מדינות.

שמואל אמסלם: השנה, בינואר, פברואר ומרץ עברו 3.5 מיליון נוסעים, שזה המשיך את האפקט של 2019, ומאז פרוץ הקורונה חלה ירידה משמעותית בתנועת הנוסעים, למעלה -98% ירידה בתנועת הנוסעים והמטוסים.

שמואל אמסלם: אנחנו נסיים את השנה בערך ב-4.4 מיליון נוסעים, כשעברו 3.5 מיליון נוסעים בתחילת השנה.

יפעת שאשא ביטון: לפני מרץ.

שמואל אמסלם: כלומר ממרץ יעברו פה 900,000 סך הכול.

שמואל אמסלם: החודש, נובמבר, סיימנו אותו ב-150,000 נוסעים שטסו ב-35 חברות תעופה שפעלו בחודש הזה.

שמואל אמסלם: אמרנו שפעלו פה למעלה מ-100 חברות תעופה, אבל בעידן הקורונה, בשגרה הזאת של הקורונה, מספר חברות התעופה שפועלות ירד בצורה משמעותית.

שמואל אמסלם: מאז פרוץ הקורונה, שזה הגיע בהפתעה, אנחנו התמודדנו פה עם הוצאת הזרים, הקוריאנים, האיטלקים שהיו פה.

שמואל אמסלם: זה הפתיע אותנו, אנחנו ייחדנו להם את המבנה הזה, מבנה ארעי בחניון 25, אוהל גדול, עשינו את כל התהליך שלהם, לאט לאט למדנו את השגרה הזו והיום אנחנו נמצאים בעיצומה של שגרת הקורונה.

שמואל אמסלם: אנחנו התאמנו את כל התהליכים בנתב"ג ונוספו הרבה מאוד תחנות בתהליכי הנוסע הנכנס והיוצא.

שמואל אמסלם: ככלל נתב"ג פועל בשישה תהליכים עיקריים, תהליך נוסע יוצא, תהליך נוסע נכנס, תהליך מטוס יוצא, תהליך מטוס נכנס, כבודה יוצאת וכבודה נכנסת.

שמואל אמסלם: אם אנחנו רואים את התהליכים האלה אז אנחנו יודעים כל אחד מה התרומה שלו בתהליך.

שמואל אמסלם: למשל בתהליך נוסע נכנס יש לנו למעלה משישה שותפים לתהליך, זה אנחנו, רשות ההגירה והאוכלוסין, המכס, המשטרה, חברות התעופה, חברות שירותי הקרקע, כל אלה נמצאים בתהליך הזה.

שמואל אמסלם: אם אני יודע מה התהליך אז אנחנו יודעים להתאים במה התרומה השולית שלי כדי שהתהליך יעבוד, כי בסופו של דבר נתב"ג הוא לא מחנה צבאי, נתב"ג הוא מקום של פאן שאנשים יוצאים ונכנסים לארץ ולכן אנחנו משתדלים לתת רמת שירות הכי טובה שיכולה להיות בנתב"ג.

שמואל אמסלם: עכשיו אנחנו נראה גם את תהליך נוסע יוצא וגם את תהליך נוסע נכנס, אנחנו גיבשנו תו שקיבל תוקף שהוא נקרא התו הכחול לנמלי התעופה והתו הכחול לחברות תעופה, הוא מקביל לתו הסגול שאנחנו מכירים.

שמואל אמסלם: בתו הכחול הזה אנחנו הכנסנו את כל המגבלות ואיך אנחנו יכולים לטפל, הקו המנחה הוא בריאות הציבור וכמובן בריאות הנוסעים.

שמואל אמסלם: אז אנחנו תיכף נראה את תהליך הנוסע היוצא, נראה גם את תהליך נוסע נכנס עם כל התחנות הנוספות, אנחנו נראה מה שנמצא פה משמאלנו ותיכף אני אסביר על זה גם כן ונראה כמובן את המעבדה.

שמואל אמסלם: אנחנו כרשות שדות התעופה התכוננו כבר לדבר הזה שנקרא תהליך נוסע נכנס בעידן הקורונה ואנחנו רואים מה קורה בכל העולם, שהרבה ממדינות העולם דורשות בדיקות PCR או כל בדיקה אחרת בכניסה לארץ היעד ולכן אנחנו כבר נערכנו ויצאנו למכרז שתהיה חברה שתוכל לתת את השירות בתהליך נוסע יוצא ובתהליך נוסע נכנס, וזה שירות.

שמואל אמסלם: בתהליך נוסע יוצא זה שירות לכלל הנוסעים, כל מי שנוסע לכל מדינה שדורשת בדיקה כזו או אחרת יכול להגיע לפה, כמובן ברישום, תיכף יסבירו על התהליך, הוא יכול להירשם, יכול לבצע את הבדיקה, ללכת הביתה, לחכות לתוצאה ולהגיע בשעת הטיסה להמריא לארץ היעד.

שמואל אמסלם: אתם בטח תדונו בוועדת הקורונה בתקנה החדשה שכנראה תיכנס לתוקף בהתאם למה שעלה אתמול בקבינט, אנחנו ראינו את הנולד ואמרנו שכנראה שאין מנוס מלשלב בדיקות ולשלב בידודים או לקצר בידודים ולכן נערכנו שבתהליך נוסע נכנס יהיה ניתן לבצע בדיקות קורונה.

שמואל אמסלם: נכון להיום יש לנו את בדיקות ה-PCR, אבל החברה במכרז שאנחנו יצאנו אליו יכולה להתאים את עצמה לכל בדיקה נדרשת.

יפעת שאשא ביטון: מה עושים אנשי פריפריה?

יפעת שאשא ביטון: אתה אומר שאנשים באים, עושים בדיקה ונוסעים הביתה, מה קורה עם אנשים שגרים רחוק?

שמואל אמסלם: ככלל, אמרתי זה שירות, היות שאנחנו נתב"ג אנחנו נמצאים באזור המרכז.

יפעת שאשא ביטון: זה לא סתם שירות.

יפעת שאשא ביטון: זה משהו שאנחנו מחייבים את הנוסעים, זה לא סתם שירות.

שמואל אמסלם: לא, זה שירות לנוסע.

שמואל אמסלם: הנוסע שנדרש בארץ היעד שלו בבדיקת PCR הוא חייב להצטייד בבדיקת PCR שלילית שברוב המדינות היא תקפה ל-72 שעות.

שמואל אמסלם: באנו אנחנו, הרשות, ואמרנו שניתן להם אפשרות לעשות גם כאן את הבדיקה, מה גם שקופות החולים עושות את זה גם בפריפריה לטסים לחו"ל ויכולים לקבל את זה אפילו – הצבנו פה עמדות של מכבי וכללית שיכולים להוציא את האישור באנגלית לארץ היעד, אבל אנחנו כרשות נותנים בנוסף לזה שירות לכל נוסע שרוצה לטוס וצריך את הבדיקה, אז הוא יכול להגיע לפה.

שמואל אמסלם: הוא יכול להירשם מראש, הוא מקבל את הזמן המדויק שהוא צריך להגיע, הוא מגיע לפה, אין לו זמני המתנה ארוכים, הוא עושה את הבדיקה, הולך ומחכה לתוצאה שלו.

יואל רזבוזוב: זה ארבע שעות, בדיקה מהירה, נכון?

שמואל אמסלם: לא, תיכף נפרט את זה.

שמואל אמסלם: הבדיקה שאנחנו עושים היא עד 14 שעות, הם מחויבים לתת תוצאה עד 14 יום במחיר שהוא הרבה יותר זול מכל הקופות ומכל מה שעושים בבתי החולים, וגם את זה הם יפרטו.

שמואל אמסלם: אם נוסע נכנס, אם זה יהיה מנדטורי, זה בנתב"ג, אני לא שולח אותו לשום מקום.

שמואל אמסלם: (בהמשך הסיור)

לירון קרסין: קודם כל שלום, ברוכים הבאים למעבדת Check2fly בנתב"ג.

לירון קרסין: שמי לירון קרסין, אני מיזמי הפרויקט ואנחנו מפעילים את המעבדה בשיתוף עם המרכז הרפואי רמב"ם בחיפה.

לירון קרסין: התהליך מתחיל כשאדם מחליט שהוא רוצה לבצע בנתב"ג את הבידוק.

לירון קרסין: הוא נרשם, נכנס לאתר שלנו Check2fly.co.il, הוא מחליט מתי הוא רוצה להיבדק, האם הוא מגיע לפה כנוסע יוצא או כנוסע חוזר, האם הוא רוצה לבצע את הבידוק פה בטרמינל או בדרייב אין שאנחנו הקמנו בשער תמר.

לירון קרסין: הכול לבחירתו של הנבדק.

לירון קרסין: האדם מחליט אם הוא מעוניין בבדיקה איטית של 14 שעות, או מהירה שאנחנו בימים הקרובים נכניס גם, אנחנו יודעים לבצע במעבדה את כל הסוגים של הבדיקות והוא מקבל סלוט למועד שהוא בחר.

לירון קרסין: הוא מגיע לפה עם שלושה דברים, עם דרכון בתוקף, עם כרטיס טיסה ל-72 השעות הקרובות או שהוא נחת בארבע השעות החולפות ועם אישור שהוא שילם ונרשם למועד הרלוונטי ואז הוא נכנס.

לירון קרסין: הוא מציג את כל הדברים האלה, מאמתים שזה האדם, שאין פה איזה שהן בעיות אחרות, הוא מקבל שני דברים מהעמדה הזאת, תור להליך הדיגום ומדבקה למבחנה.

לירון קרסין: ברגע שאנחנו מסיימים את התהליך פה יש לנו צוות של נהגים שכל רבע שעה עוברים ולוקחים עם רכב חשמלי באופן אוטומטי את הדברים ששייכים למעבדה ובתוך המעבדה מבוצע תהליך הבדיקה, אנחנו מיד נציג את זה בהרחבה.

שמואל אמסלם: עכשיו אנחנו נעלה לאולם היוצאים, נראה את התהליך המקוצר של נוסע יוצא.

שמואל אמסלם: בשלושה השבועות האחרונים כמעט שאין פעילות בטרמינל 3 כי העתקנו את הפעילות לטרמינל 1.

שמואל אמסלם: אנחנו עושים פה עבודות תשתית במערכת ה-HBS אנחנו מחליפים את מערכת ה-IT, מערכת המחשוב של כל ה-HBS, בגלל זה העתקנו את הפעילות לטרמינל 1, ביום ראשון בבוקר כל הפעילות חוזרת פה לטרמינל 3, לכן נראה משהו מקוצר פה בטרמינל.

שמואל אמסלם: (בהמשך הסיור )

שמואל אמסלם: - - - 74,000 נוסעים, מבין כל ה-74,000 הנוסעים האלה התגלו ב-14 יום מאז הנחיתה 576 מאומתים, שלא בהכרח שהם נדבקו בחו"ל.

שמואל אמסלם: שימו לב שזה 0.77%, זה הרבה פחות גם מה-R שלנו והרבה הרבה פחות ומנתוני התחלואה.

שמואל אמסלם: עכשיו, מה הם עשו?

שמואל אמסלם: הם עשו 140 חקירות אפידמיולוגיות.

שמואל אמסלם: זו הבעיה הכי גדולה, האכיפה.

שמואל אמסלם: מכל ה-74,000 נוסעים האלה שהגיעו עשו רק 140 חקירות כאלה והגיעו למספר הזה, 576 מאומתים.

שמואל אמסלם: אז זה נכון שאנחנו חלשים באכיפה, ככל שתהיה אכיפה יותר גדולה – גם בכל התהליכים שאנחנו עושים פה, אם לא תהיה אכיפה אז כלום לא שווה.

יפעת שאשא ביטון: אכיפה במה, בבידודים?

שמואל אמסלם: אכיפה בבידודים, אכיפה בעיקר בבידודים, בכתובות שהוא נותן.

שמואל אמסלם: אם הוא נותן כתובת שהוא מוכיח בידוד איכותי, אז שהוא נמצא בכתובת הנכונה הזאת ולא סתם נתן כתובת ואחר כך אתה לא מוצא.

שמואל אמסלם: תיכף כשנגיע לתהליך נוסע נכנס אתם תשמעו את ראש אשכול ביקורת גבולות אז אתם תבינו כמה מנסים.

שמואל אמסלם: גם זה.

שמואל אמסלם: פרסום ואכיפה אלה שני הדברים שאנחנו חוטאים בהם.

יפעת שאשא ביטון: למה לא עושים בדיקה כשנכנסים ואז מאפשרים ארבעה-חמישה ימים, שזה עוד טווח זמן, וגם אם זו תשובה שלילית, ארבעה-חמישה ימים ואז נשחרר?

יפעת שאשא ביטון: ואז אנחנו נדע באמת מי הביא את זה איתו.

שמואל אמסלם: אמרנו שראינו את הנולד ויצאנו למכרז כדי לתת את הבדיקה.

שמואל אמסלם: כי אנחנו מאמינים שאין מנוס, כמה שמשרד הבריאות יתבצר בעמדותיו של בידוד, לא בידוד, להוריד את הבידוד, בסוף הוא יתגמש, אין לו ברירה כי כל העולם מתגמש.

שמואל אמסלם: למשל בלונדון הם הורידו את זה לחמישה ימים תמורת שתי בדיקות.

שמואל אמסלם: גם אצלנו בתקנה החדשה הם הורידו ל-12 יום, אני מקווה שיורידו לעשרה ימים ואז יהיה אינטרס לכל נוסע שנכנס להיכנס לבדיקה.

שמואל אמסלם: גם היום אנחנו רואים הרבה שנכנסים והם לא מחויבים בבדיקה, שהוא אומר, ואללה, ישבתי במטוס, הייתי בטורקיה, אני רוצה להיות בטוח כי אני הולך למשפחה שלי.

שמואל אמסלם: הוא מגיע לפה, נרשם, או שהוא נרשם באפליקציה ונבדק.

שמואל אמסלם: המעבדה הזאת והתהליך עובד לא הרבה זמן, נכון לעכשיו יותר מ-15% מאלה שנבדקים הם נכנסים ואנחנו מאמינים שככל שהמודעות תהיה יותר גדולה ככה אנשים ייבדקו.

יואל רזבוזוב: הבדיקה של הנכנסים והיוצאים היא באותו מקום?

שמואל אמסלם: כן, גם פה.

שמואל אמסלם: לכן חשוב הפרסום והמידע.

שמואל אמסלם: לא מנדטורית הולכים למלונית, הולכים – כי היום מה אנחנו משדרים?

שמואל אמסלם: אם תגיע מטורקיה נשלח אותך למלונית.

שמואל אמסלם: לא, לך לבדיקה, יכול להיות שאתה בכלל בריא, אתה לא מדביק את המשפחה שלך.

שמואל אמסלם: זה ההסברה והמודעות.

שמואל אמסלם: ככה אני מאמין.

יואל רזבוזוב: שתי הבדיקות שעכשיו רוצים לקצר לעשרה ימים, אחת הבדיקות תיעשה פה בכניסה?

שמואל אמסלם: פה.

שמואל אמסלם: זה בהחלטה, זה נמצא בהחלטה ועל ידי הזכיין.

קריאה: לא יכניסו לפה זכיינים אחרים כי הוא זכה.

יואל רזבוזוב: אבל עדיין הוא לא חייב, הוא יכול לעשות שתי בדיקות במקום אחר.

שמואל אמסלם: לא, כל המנגנון החדש עם הבדיקות עם המלונית ולקיצור זמן הבידוד החיוב יהיה שהבדיקה הראשונה תהיה פה בנתב"ג והבדיקה השנייה תהיה בבית או במלונית.

שמואל אמסלם: אבל הבדיקה הראשונה חייבת להיות פה בנתב"ג כי אם אתה מתחיל לשלוח אתה לא יודע אם ביצע, לא ביצע.

יואל רזבוזוב: זה ייכנס לתוקף מחר או מחרתיים.

יואל רזבוזוב: אמור להיכנס לתוקף.

שמואל אמסלם: ביום ראשון, הם מתכננים שזה יהיה ביום ראשון.

יפעת שאשא ביטון: אומרים שיש קצת בעיה עם המתווה הזה.

יפעת שאשא ביטון: אתם מכירים את זה?

שמואל אמסלם: אני מכיר, אנחנו קיימנו דיון בבוקר עם כל ה - - -

יפעת שאשא ביטון: ומה עושים עם זה?

יפעת שאשא ביטון: מתקנים את זה או שאמרתם והתעלמו?

שמואל אמסלם: את מדברת על התהליך החדש?

יפעת שאשא ביטון: כן.

שמואל אמסלם: קודם שתתקבל החלטה, אנחנו לא ראינו החלטה.

שמואל אמסלם: המתווה שמתגבש הוא שכל מי שמגיע ממדינה בוהקת אדומה מחויב במלונית, אלא אם כן הוא מסכים להיבדק פה בנתב"ג ומוכיח בידוד איכותי הוא יילך הביתה.

שמואל אמסלם: אבל אם הוא לא מוכן להיבדק הוא נשלח למלונית.

יפעת שאשא ביטון: אני חייבת להגיד לכם שזה נשמע נורא.

שמואל אמסלם: זו ההחלטה הזאת ש - - -

יפעת שאשא ביטון: זה נשמע נורא.

קריאה: יש בעיה משפטית עם זה.

יפעת שאשא ביטון: תקשיבו, אנחנו מאבדים את זה לגמרי.

שמואל אמסלם: אנחנו מיישמים.

שמואל אמסלם: קודם כל הרשות, אמרתי לכם בפתיח, אנחנו משתדלים לתת פה אווירה אזרחית לחלוטין, של הנאה ככל הניתן וחוויית שירות לנוסע.

יפעת שאשא ביטון: אני באה מהמקום שאם אתה לא נותן לאזרח את התחושה של האחריות ואתה כופה עליו איבדת אותו, אז הוא כבר לא אחראי לכלום.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת הם לא מבינים את התהליכים שעוברים האנשים.

יואל רזבוזוב: זה כל מדינה אדומה או רק טורקיה בינתיים?

שמואל אמסלם: לא, החוק אומר שהם יכולים לחייב בדיקה או מלונית, למנוע להגיע לכנסת, עד ארבע מדינות, מעל ארבע מדינות הם חייבים להגיע לביקורת של הכנסת, עכשיו זה ועדת חוקה או אצלכם.

שמואל אמסלם: זה החוק.

שמואל אמסלם: לכן הם יתחילו בטח במדינה, שתיים, שלוש, עד ארבע.

יואל רזבוזוב: בדיקה זה הגיוני.

יואל רזבוזוב: בדיקה בחזור זה הגיוני.

יפעת שאשא ביטון: כן, אבל כשאתה אומר לאנשים: אתה נכנס ואם אתה תיבדק עכשיו ותיבדק עוד חמישה ימים אתה תוכל לצאת, זה עושה שכל וכולם ירצו לשתף פעולה.

יואל רזבוזוב: נכון.

יפעת שאשא ביטון: אבל כשאתה אומר להם: אם אתה לא תיבדק אני לוקח אותך למלונית, מה, אנחנו כולאים את האנשים?

יפעת שאשא ביטון: לא הבנתי מה קורה כאן.

יואל רזבוזוב: לא, צריך להגיד: אנחנו מקצרים לך את ימי הבידוד, רק תיבדק.

שמואל אמסלם: לכן התחנה היא בסוף.

שמואל אמסלם: הרי בתפיסה של פיקוד העורף, של משרד הביטחון, התפיסה היא כשהוא יורד ישר דוחפים לו את המטוש.

שמואל אמסלם: אנחנו לא, אנחנו הלכנו דווקא בסוף, אמרנו שלנוסע יהיה אינטרס, לך תיבדק, לך הביתה, הוא מעביר את הנתונים למשרד הבריאות, משרד הבריאות רואה שהוא נבדק בנתב"ג, יעשה עוד בדיקה, אפשר לשחרר אותו מהבידוד.

יואל רזבוזוב: מי משלם על הבדיקה?

שמואל אמסלם: הוא משלם.

שמואל אמסלם: במתווה החדש המדינה.

יפעת שאשא ביטון: וכל זה בעצם ובסוף הוא יהיה ב-12 ימי בידוד?

יפעת שאשא ביטון: גם עם שתי בדיקות?

שמואל אמסלם: נכון להיום לא תיקנו את זה, כן.

יפעת שאשא ביטון: בקיצור חצי דרך.

יואל רזבוזוב: לא, צריכים לעשות עוד – שאנשים - - -

שמואל אמסלם: שליש דרך, זה אפילו לא חצי.

יפעת שאשא ביטון: בשביל מה?

יפעת שאשא ביטון: אנשים יוצאים מבידוד אחרי עשרה ימים או 12 ימים גם בלי שתי הבדיקות האלה.

לירון קרסין: הבנתי שמקצרים את זה לעשרה ימים.

לירון קרסין: אם אתם רוצים לשמוע מהכיוון שלי, מה אני חושב שהאבסורד הכי גדול?

לירון קרסין: האבסורד הכי גדול זה שהיום יש מדינות שאומרות שבשביל להיכנס אליהן צריך בדיקת PCR ואז אנשים מגיעים עם דרכון רפואי, או מאיתנו או מכל מקום אחר, זה בכלל לא משנה, אבל הם עולים על המטוס ובמטוס יש גם אזרחים של אותה מדינה, האזרחים פטורים מביצוע בדיקת PCR ואולי חלק מהם מדביקים אותם בזמן הטיסה.

לירון קרסין: כלומר אזרחים שלנו שטרחו, שילמו, עשו בדיקה, הכול בסדר, עלו על המטוס, הם כבר לא מוגנים באופן מוחלט.

לירון קרסין: מה שצריך לקבוע, שזה לא האינטרס של מדינת היעד שיגיעו אליהן עם בדיקות קורונה, אלא האינטרס שלנו כמדינה שכל מי שיוצא מאיתנו יעלה על מטוס ואנחנו נדע שהמטוסים האלה תקינים ונקיים מקורונה.

לירון קרסין: היום אנחנו נמצאים במצב שאנחנו מסכנים את האנשים שלנו, הם מגיעים לשם, יכולים לחלות ובחזור הם מדביקים.

יפעת שאשא ביטון: ברגע שאני קולטת את האנשים חזרה ובודקת אותם, אז אני פותרת כמעט את הסיפור שהם נדבקו במטוס בדרך לשם וחוזרים עם זה.

לירון קרסין: כן, אבל למה לגרום להם להידבק מלכתחילה?

יפעת שאשא ביטון: כן, זה סיפור אחר.

יורם שפירא: אבל אתה לא יכול להחליט בשביל איזה שהיא מדינה שהיא תעשה בדיקה בשביל לצאת מישראל.

לירון קרסין: לא בשביל המדינה, תעשה את זה בשבילך.

לירון קרסין: ברגע אתה שולח מישהו הרי בסוף הוא חוזר.

יורם שפירא: זה קשה.

יורם שפירא: יותר קל להחליט על אלה שנכנסים שכל מי שנכנס שיעשה בדיקה.

לירון קרסין: אם רוצים, משרד הבריאות מתייחס אלינו במונח, זה לא מילה שלהם, זה gatekeeper, אם אנחנו רוצים להיות gatekeeperאז כך צריך לעבוד, הרמטית.

שמואל אמסלם: דיברנו על שגרת הקורונה והתו הכחול ושגרת החיים שלנו נסובה סביב הריחוק החברתי.

שמואל אמסלם: בימים כתיקונם יכולנו להעביר פה 57 טיסות בשלוש שעות, 57 המראות בשלוש שעות, בגלל שיכולנו להיות צפופים.

שמואל אמסלם: היום אנחנו מקצים עשר טיסות בשלוש שעות בגלל שאין לנו שטח רצפה בגדול ובנקודות השירות.

שמואל אמסלם: אבל התהליך מתחיל דווקא בשער הכניסה.

שמואל אמסלם: כאן שער הכניסה, כל מי שמגיע מחויב להראות הצהרת בריאות שהוא מילא כבר באתר משרד הבריאות.

שמואל אמסלם: לא היה לו ויש כאלה שיש להם טלפונים לא חכמים, טלפונים כשרים, שאין להם טלפונים מתקדמים, העמדנו להם עמדות בחוץ שהם יוכלו למלא לפני שהם נכנסים, גם נתנו להם אפשרות להדפיס את ההצהרה כדי שיהיה להם.

שמואל אמסלם: הם נכנסים, תשאול, בודקים להם חום ומתייגים אותם עם סרט כזה ביד ואז כל נוסע בכל תחנות השירות יודעים שהוא עבר את כל התהליך מבחינתנו, יש לו הצהרת בריאות.

שמואל אמסלם: כשהוא מגיע זה משרה ביטחון גם לנותני השירותים, הבחור הזה כבר נבדק וגם אנחנו יודעים מי נמצא, רק נוסעים, אין מקבלי פנים ואין מלווים.

שמואל אמסלם: אתם רואים בטרמינל, אין מקבלי פנים, כי עכשיו תהליך נוסע נכנס מתבצע כרגיל פה בטרמינל 3, אבל אין מקבלי פנים.

שמואל אמסלם: אז התהליך זה שהוא נרשם, נמדד לו החום, הוא מתויג ונכנס, הולך לטיסה שלו.

שמואל אמסלם: כאן אנחנו מקצים, שימו לב, כאן עמדת האפיון.

שמואל אמסלם: כל העמדות שלנו הן עמדות מוגנות בפרספקט או בזכוכית, אינטרקומים מונגשים.

שמואל אמסלם: כל נוסע שמגיע חייב להגיע לדלפק.

שמואל אמסלם: פעם היינו עושים הכול אוטומטית, לכו לקיוסקים, תעשו, הם אפילו לא ראו דיילת, אבל עכשיו בגלל כל המגבלות בעולם וכל כך הרבה מסמכים שנדרשים בתהליך הנסיעה אז אנחנו מחייבים אותם להגיע לדלפק לבדוק בדיקות PCR, אשרת כניסה, ויזה וכו' וכו'.

שמואל אמסלם: כאן אולם המבואה, יש לנו 129 דלפקים ופה אנחנו מקיימים את כל תהליך נוסע שקשור לטיסה.

שמואל אמסלם: בהמשך יש לנו את עמדת הבידוק של כבודת היד והגוף, שאנחנו מכירים אותה מהטיסות שלנו, שגם היא מותאמת לריחוק החברתי.

שמואל אמסלם: שימו לב שיש לנו מדבקות על הרצפה כל שני מטרים.

שמואל אמסלם: אנחנו מרחיקים גם רוחבי וגם אופקי, שיהיה מרחק כזה.

שמואל אמסלם: בכל מקום בתחנות השירות יהיה אלכוג'ל, גם בעמדות של בידוק כבודת היד והגוף וגם בעמדות ביקורת גבולות, איפה שאמנון אחראי, בתהליך נוסע יוצא.

שמואל אמסלם: שם בתהליכים האלה אנחנו עושים אוטומטית, כמעט ללא מגע יד אדם, כי הכנסנו מבעוד מועד מערכות ביומטריות כך שהיום זה פתוח לכל הדרכונים, הוא יודע לזהות את כל הדרכונים וניתן לצאת מהארץ ללא מגע יד אדם וללא חיכוך נותני השירות.

שמואל אמסלם: משם כמובן מגיעים לדיוטי פרי.

יפעת שאשא ביטון: לדיוטי פרי רגיל?

שמואל אמסלם: כן.

חגי לוין: אני רוצה רק לשאול, אם יש מקרה חיובי, מודיעים לכם ממשרד הבריאות או שאתם בדקתם בעצמכם, נוסע חוזר או נוסע נכנס או יוצא חיובי?

חגי לוין: מה נוהל הפעולה?

חגי לוין: מה עושים?

שמואל אמסלם: אם הוא מתגלה בחוץ קוראים למד"א, לוקחים אותו לאמבולנס לבית חולים ושם הם ממשיכים את הטיפול.

חגי לוין: לא חייב בית חולים.

שמואל אמסלם: אנחנו לא הסמכות.

שמואל אמסלם: אין לנו סמכות.

חגי לוין: בסדר, מד"א.

שמואל אמסלם: אם זה באולם אז יש לנו עמדת מרפאה גם שם ואנחנו קוראים למד"א, אמבולנס, מפנים.

יפעת שאשא ביטון: אבל באופן עקרוני הוא לא אמור לקבל את התשובה כאן, הוא אמור להגיע עם התשובה לכאן.

שמואל אמסלם: לא, הוא שואל בתשאול.

שמואל אמסלם: עכשיו שאלה אחרת - - -

יואל רזבוזוב: איך בתשאול הוא הגיע חיובי?

יואל רזבוזוב: לא הבנתי.

שמואל אמסלם: בדקו לו חום, הוא בדק לו חום.

חגי לוין: אני שאלתי את השאלה, קיבלתם הודעה ממשרד הבריאות שנוסע שעבר בשדה התעופה לפני יומיים נמצא חיובי מה עושים?

שמואל אמסלם: ביוצא או בנכנס?

חגי לוין: פעם אחת יוצא, פעם אחת נכנס.

יפעת שאשא ביטון: הוא לא יכול לצאת, כי אם הוא יוצא הוא לא היה יוצא מפה אם לא הייתה לו תשובה, הוא צריך לחכות לתשובה.

שמואל אמסלם: לא, אני מבין את השאלה שלו, הוא מדבר מה קורה במקרה שמישהו התברר שהוא חיובי אחרי שהוא המריא.

שמואל אמסלם: אחרי שהוא המריא, יש חקירה, לוקחים את רשימות הנוסעים, מודיעים לכולם.

יפעת שאשא ביטון: איך הוא יכול להתברר חיובי אחרי שהוא המריא?

שמואל אמסלם: יכול להיות שהוא נבדק והוא טס.

יפעת שאשא ביטון: אבל אז הוא לא היה נכנס - - -

קריאה: למשל קודם כל אם הוא אזרח לא ישראלי הוא יכול לעבור כאן.

שמואל אמסלם: אני אעשה סדר.

שמואל אמסלם: אם הוא נבדק בעיר, שלושה ימים לפני, או יום לפני, הוא עדיין לא קיבל תשובה והוא לא חייב את הבדיקה בטיסה, יש הרבה מדינות כאלה שהם לא חייבים, הוא סתם נבדק.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי, אם זו מדינה שהוא לא חייב.

שמואל אמסלם: ואז פתאום מגלים.

שמואל אמסלם: אם לפני שהוא הגיע לפה, מערכת משרד הבריאות יודעת לדווח לו, היא מכלילה, וגם באמצעות המערכות המשטרתיות, היא מכלילה אותו שהוא מסורב יציאה מהארץ ואז כשזה מגיע לאמנון זה עולה לו אוטומטית, הבחור הזה חולה או שהוא מבודד ואסור לו לצאת ולכן הוא יכול לעלות, קנס, משטרה.

חגי לוין: אבל יש לכם יכולת לדעת איפה הוא היה בשדה התעופה?

חגי לוין: אם הוא עבר בשדה התעופה, לצורך החקירה האפידמיולוגית, אפשר לדעת עם מי הוא היה, עם מי הוא נפגש, איפה הוא אכל?

חגי לוין: האם יש יכולת לבצע את החקירה האפידמיולוגית?

שמואל אמסלם: אם נרצה לעשות חקירה דקדקנית, אנחנו כרשות יכולים לספק להם את הכלים, לחוקרים.

חגי לוין: אולי צריך למשל אפליקציה וולונטרית שיודעים איפה הוא היה בזמן שהוא היה בשדה התעופה?

שמואל אמסלם: אתם המחוקקים תעשו - - -

חגי לוין: אתם יודעים איפה הוא ישב בטיסה, למשל?

חגי לוין: זה ידוע?

שמואל אמסלם: אני יכול להגיד איפה הוא ישב בטיסה, איפה ה - - - של הצ'ק-אין, באיזה שעה הוא עבר את המעבר הזה, אני יכול להגיד באיזה שעה הוא עבר את המעבר השני, באיזה שעה מדויקת.

שמואל אמסלם: זה אני יכול לתת להם, למי שחוקר, לבעל סמכות, נגיד משרד הבריאות.

חגי לוין: יש חוקרים שהוכשרו בתוך הרשות או הכול משרד הבריאות?

שמואל אמסלם: משרד הבריאות.

שמואל אמסלם: אנחנו חוקרים לעובדים, אני אחראי קורונה בנתב"ג, אנחנו מינינו עובדים שלנו שהם יודעים לעשות חקירות אבל בקרב העובדים, הם לא לטובת הנוסעים.

חגי לוין: היו לכם מקרים כאלה שחקרתם?

שמואל אמסלם: ודאי, כל יום.

שמואל אמסלם: אפילו נוסעים, גם אם נוסע התגלה, כמו שאמרנו, אם הוא מאומת, אנחנו יודעים מי בסביבה שלו, אנחנו בודקים, כמה זמן הוא עמד לידו.

שמואל אמסלם: אנחנו יודעים דרך המצלמות לזהות את זה, דרך המכשיר הנייד שלו.

שמואל אמסלם: לגבי העובדים.

חגי לוין: אתם עושים בדיקות סקר לעובדים?

חגי לוין: בדיקות PCR כסקר?

יורם שפירא: לא, אבל אנחנו הולכים להכניס את זה?

יורם שפירא: כמובן אי אפשר להכריח את העובדים, אבל אנחנו הולכים להכניס שהעובדים יילכו להיבדק כאן במעבדה.

שמואל אמסלם: בחוזה הוא מחויב לקבל את כל עובדי המתחם הזה.

שמואל אמסלם: המתחם, לא רק הרשות.

שמואל אמסלם: הרשות, חברות התעופה, הוא מחויב לקבל אותם.

יורם שפירא: אני יכול להגיד לך שחברות התעופה, לפחות הישראליות, אומרות שהן הולכות להכניס את העובדים שלהם, צוות האוויר, לבדיקות קבועות במעבדה.

יורם שפירא: בשבילם, הם רוצים שהעובדים לא יעלו - - -

יפעת שאשא ביטון: המעבדה, אני מבינה, עובדת משבע בבוקר עד שבע בערב?

שמואל אמסלם: המעבדה עובדת ככל שנדרש.

שמואל אמסלם: אנחנו עכשיו הרצנו פה את עמדות הדגימה ועמדות הרישום משבע בבוקר עד שבע בערב.

לירון קרסין: עד שמונה.

שמואל אמסלם: עד שמונה עכשיו.

שמואל אמסלם: אנחנו כל הזמן מכניסים, הם מחויבים 24/7.

לירון קרסין: ברגע שיש לי עמדת דיגום שהיא עובדת נניח עד שמונה בערב זה אומר בהכרח שהמעבדה עובדת 24/7, שזה מה שקורה בפועל.

יפעת שאשא ביטון: כן, אבל אני רוצה לדעת אם אנחנו מסוגלים לתת את השירות הזה לאורך כל ה - - -

לירון קרסין: חד משמעית.

יפעת שאשא ביטון: לא, כי אם זה עובד עד שבע בערב?

לירון קרסין: לא, יש תקופת הרצה, היא נגמרת בסוף השבוע הזה.

יפעת שאשא ביטון: מיום ראשון זה 24 שעות?

שמואל אמסלם: כן.

שמואל אמסלם: תקופת ההרצה שלו נגמרת כי לא רצינו להפעיל ואז – רצינו ללמוד.

לירון קרסין: אני החלטתי על דעת עצמי להקדים את סיום תקופת ההרצה ליום ראשון, שזה ה-13 בחודש, כי אנחנו רוצים להיות ערוכים לפי הרפורמה החדשה לתת מענה 24/7 כבר מיום ראשון לחוזרים.

יורם שפירא: אנחנו לא נהווה צוואר בקבוק בתהליך.

יורם שפירא: נתב"ג יהיה ערוך לתת את כל שירותי ה - - -

שמואל אמסלם: אתמול אישרו לו את שיטת הפולינג.

שמואל אמסלם: היום המעבדה שיש פה בנתב"ג, שלהם, יודעת לפחות 800 בדיקות בשעה.

שמואל אמסלם: כלומר אם תעשו 800 כפול זה אז יש לנו - - -

לירון קרסין: הרבה יותר.

שמואל אמסלם: היא כמו המדינה, היכולת של המעבדה הזאת היא יכולת כמו כל הבדיקות שמתבצעות במדינה.

לירון קרסין: היום, כבר היום אנחנו יכולים במעבדה, תיכף נגיע לשם אז תראו את זה בעין, לתת 60,000 בדיקות ביממה, 60, פי שלושה מהדרישות של המכרז.

לירון קרסין: כבר היום.

חגי לוין: אם יוחלט על סגר לילי נניח מהשעה חמש איך זה ישפיע על הפעילות של נתב"ג?

שמואל אמסלם: בתקנות הקודמות היה כתוב למי מותר לצאת מהבית, מי שהולך לטיסה, אם יש לו כרטיס טיסה תקף, אני מאמין שגם עכשיו זה יהיה.

שמואל אמסלם: (בהמשך הסיור)

לירון קרסין: אנחנו נמצאים כרגע במעבדה שלנו, המעבדה מחולקת לשתי מעבדות.

לירון קרסין: על פי הדרישות של משרד הבריאות מעבדה זה שלושה חדרים, חדר קליטה, חדר הפקה, חדר PCR.

לירון קרסין: כדי להגדיל את הקפסיטי וגם לייצר סוגיה שאנחנו לא נתמודד עם חלילה בעיות הדבקה או בעיות אחרות טכניות יצרנו שתי מעבדות, אחת שתיים שלוש פעם ראשונה, אחת שתיים שלוש פעם שנייה.

לירון קרסין: זה בעצם המעבדה.

לירון קרסין: התהליך מתחיל כשדגימות מגיעות מבחוץ לחדר קבלה ומפה הן נכנסות או לפה או לפה, דרך החלונות שאתם רואים פה מימין.

לירון קרסין: פה נכנסות הדגימות, יש לנו דלתות חד כיווניות, כלומר נכנסים הדלת מבפנים סגורה ולהיפך וכך אנחנו מכניסים את הדגימות לחדר הקליטה, שזה החדר המזוהם ביותר שיש לנו פה במעבדה.

לירון קרסין: מפה אנחנו מתפצלים לשני סוגים של בדיקות, בדיקה איטית ובדיקה מהירה.

לירון קרסין: אני אראה בזריזות את הבדיקה האיטית, התהליך מתחיל בתנורים שאתם רואים כאן, 20 דקות, 65 מעלות והדגימה מתה, מתה, אבל עדיין לא ברמה שאי אפשר לזהות אם זה היה או לא היה קורונה.

לירון קרסין: לאחר מכן היא עוברת דרך החלון המקביל לחדר הבא ושם נראה לכם את המשך התהליך.

לירון קרסין: כל זה הבדיקה האיטית.

לירון קרסין: אנחנו ממתינים שדלת תיסגר בשביל שהדלתות האחרות תיפתחנה.

לירון קרסין: זה כמו בספארי שהאריות לא יברחו.

לירון קרסין: אם נניח היינו עוצרים ברמת רגישות לא 40, כמו שאנחנו עושים, אלא 35, אז היה סיכון, במרכאות, לפספס את המחלימים.

לירון קרסין: אני לא חושב שזה דבר בעייתי דרך אגב לפספס את המחלימים.

לירון קרסין: מה זה מחלים?

לירון קרסין: זה אדם שהוא כבר סיים את המחלה, הוא לא מדביק אף אחד, אבל עדיין - - -

יפעת שאשא ביטון: אז למה אתה צריך למצוא אותו?

יפעת שאשא ביטון: לסטטיסטיקות?

יפעת שאשא ביטון: לא הבנתי מה זה.

לירון קרסין: אני לא צריך את זה.

יואל רזבוזוב: הוא מכניס את האנשים לבידוד.

לירון קרסין: הוא לא מכניס אף אחד לשום דבר, הוא מחלים כבר, הוא לא מדבק.

יפעת שאשא ביטון: אבל מה אני צריכה אותו?

יפעת שאשא ביטון: סליחה, למה אני צריכה אותו חוץ מזה שהוא מעוות לי את הסטטיסטיקה, מכניס את כולם לפאניקה ואני גם מכניסה אותו לבידוד וגם את כל הסביבה שלו.

יפעת שאשא ביטון: זה נזק מטורף.

לירון קרסין: אני אתן לך תשובה.

לירון קרסין: הגרף של ההדבקה ושל החולי מתחיל בצורה מאוד מאוד חדה והוא יורד.

לירון קרסין: אם אני בעצם עליתי וירדתי, ה-35 נמצא פה או פה, כלומר המחלימים ואלה שבעוד 12 שעות או יום יהיו חולים.

לירון קרסין: זאת אומרת אם אני אומר שאני רוצה שתהיה לי רמת רגישות של 35 אני בהכרח לא מפספס את אלה שהם מחלימים, שזה חיסרון, אבל אני גם לא אפספס את אלה שרק עכשיו פיתחו את המחלה ושבעוד יום כבר יהיו ברמה גבוהה.

לירון קרסין: זה מה שמשרד הבריאות עומד עליו.

לירון קרסין: אי אפשר לדעת אם אנחנו נמצאים פה או פה.

יפעת שאשא ביטון: כמה סירקלים יש במקומות אחרים בעולם?

לירון קרסין: מה שקורה בעולם זה - - -

יורם שפירא: כל מדינה אחרת.

לירון קרסין: כל מדינה קובעת מה - - -

יואל רזבוזוב: אין את הסטנדרט של WHO?

יורם שפירא: אנחנו מאוד גבוהים.

לירון קרסין: בדיוק.

לירון קרסין: אנחנו ברמה הכי גבוהה שיש.

לירון קרסין: 45 זו הגדרה של מכונה.

לירון קרסין: נראה לכם את התהליך המהיר ותבינו.

לירון קרסין: תוך 45 דקות יודעים אם זה חיובי או שלילי.

לירון קרסין: זו המשמעות של התהליך המהיר.

יפעת שאשא ביטון: 45 דקות?

לירון קרסין: 45 דקות.

לירון קרסין: ומכיוון שגם פה אני עושה פולינג ואני לוקח בחשבון אפשרות שאני אצטרך לפתוח פעם, אולי אפילו פעמיים את הדגימות, אז הוגדר שאנחנו נותנים תשובה תוך ארבע שעות, אבל בפועל אני יודע לתת תשובה מהמכשיר הזה תוך 45 דקות.

יואל רזבוזוב: מה רמת הדיוק?

יואל רזבוזוב: כמו שם?

לירון קרסין: יותר גבוהה.

יואל רזבוזוב: אז למה לא משתמשים רק באלה?

לירון קרסין: יקר באופן מחריד.

יואל רזבוזוב: הבדיקה יקרה יותר או הציוד?

לירון קרסין: לא הציוד, הריאגנט, שזה החומר המתכלה.

לירון קרסין: אם יש מדפסת יש את הטונר, הטונר של המדפסת.

יואל רזבוזוב: מה זה יקר?

יואל רזבוזוב: בכמה אתה מוכר בדיקה כזאת?

לירון קרסין: 135 שקלים.

יואל רזבוזוב: עדיין המדינה משלמת על PCR זול בסביבות ה-300.

יואל רזבוזוב: פה הבדיקה היקרה 145, שהיא תוך 45 דקות?

יפעת שאשא ביטון: ואחר כך אומרים למה אנחנו שואלים על המחירים.

לירון קרסין: אני אגיד לך, אם אתה שואל על המחיר אני יכול לתת תשובה מה ההבדל במחירים.

לירון קרסין: נורא פשוט, האוכלוסייה.

לירון קרסין: אני יכול לעשות את זה זול כל כך בזכות העובדה שציינתי כבר קודם שאחוז החיוביים שלי הוא נמוך כל כך.

לירון קרסין: אם הייתי נותן שירות לציבור אז היה לי 4% חיוביים, 4% חיוביים לא מאפשר לי לעשות את זה במכשיר הזה.

חגי לוין: במהיר אתה גם עושה פולינג או לא?

לירון קרסין: בוודאי.

חגי לוין: אתה יודע להגיד מה הרגישות והסגוליות של המכשיר הזה ושל המכשיר ההוא?

לירון קרסין: פה זה יודע לתת 45 צייטלים.

חגי לוין: לא, אבל הרגישות והסגוליות של הבדיקה.

לירון קרסין: הייתי מביא לפה את אנשי המעבדה שייתנו לך תשובה יותר מוסמכת ממני בהקשר הזה.

יורם שפירא: למרות שהוא חצי איש מעבדה - - -

חגי לוין: סליחה על השאלה, החוזה בין המדינה לביניכם?

לירון קרסין: לא, יש לה חוזה רק איתם.

יורם שפירא: לא, יש לה חוזה איתנו, עם רשות שדות התעופה.

חגי לוין: הוא שקוף, הוא פורסם, הוא זמין?

יורם שפירא: בוודאי, הוא ציבורי לגמרי, זה מכרז פומבי.

יואל רזבוזוב: כן, זה הלך למשפט.

יורם שפירא: אנחנו עדיין במשפט, זה עוד לא הסתיים.

לירון קרסין: תודה שבאתם.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך.

יפעת שאשא ביטון: (בהמשך הסיור)

שמואל אמסלם: פעם היו יורדים מהמטוס, הולכים עושים ביקורת גבולות, לוקחים את המזוודה ויוצאים.

שמואל אמסלם: היום זה נהיה קצת יותר מורכב מזה.

שמואל אמסלם: בגלל שיש לנו סוגי אוכלוסיות שמגיעות לכן למען הנוחות אנחנו הפרדנו בין האוכלוסיות האלה, מה הכוונה?

שמואל אמסלם: לא בקונוטציה שלילית, אלא לקחנו, כל אלה שמגיעים מהמדינות הירוקות בזרוע D, יהיה להם תהליך מיוחד שלהם, וכל אלה שמגיעים מהמדינות האדומות יהיו בזרוע B ו-C.

שמואל אמסלם: יש לנו ארבע זרועות פה, זרוע אחת היא בשיפוצים לכן אנחנו לא משתמשים בה.

שמואל אמסלם: משתדלים להעמיד את כולם צמודי שרוול.

שמואל אמסלם: יש לנו מקרים מיוחדים שאנחנו מביאים אותם באוטובוסים.

שמואל אמסלם: התהליך, כמו שאמרתי, יש כמה דילמות, כמה שאלות שנשאל, זר, ישראלי, יש לו אשרה, אין לו אשרה, הולך לבידוד, לא הולך לבידוד, תיכף אתם תראו את זה, וכל זה באחריות – חיפשנו גוף שיעשה את זה ומי שאחראי על חוק הכניסה לישראל זו רשות ההגירה והאוכלוסין ביקורת גבולות ולכן הטילו עליה את הסמכות הזאת וגם יש להם את הסמכויות בחוק, אז הטילו עליהם את המשימה הזאת ואת זה הם עושים.

שמואל אמסלם: אנחנו נפגוש את אמנון שמואלי, שהוא ראש אשכול ביקורת גבולות.

שמואל אמסלם: (בהמשך הסיור)

אמנון שמואלי: ברוכים הבאים, אני מקווה שבאתם ממדינה ירוקה ולא ממדינה אדומה.

אמנון שמואלי: למעשה התהליך שלנו מתחיל מהירידה מהמטוס.

אמנון שמואלי: לפני הירידה במטוס צוות שלנו עולה, כורז לנוסעים מה הם הולכים לעבור, לא בכל טיסה, אבל בטיסות מרכזיות זה מה שאנחנו מבצעים.

אמנון שמואלי: אנחנו יודעים מראש האם הטיסה היא ירוקה או אדומה, בתוך האדום יש ירוק ובתוך הירוק יש אדום וזה מה ש - - -

יפעת שאשא ביטון: תסביר לי את זה.

אמנון שמואלי: בן אדם שבא בטיסת קונקשן אם הוא בא ממדינה ירוקה והוא בא דרך טורקיה, או הפוך, או שהוא היה במדינה ירוקה, אבל שבוע לפני כן הוא היה במדינה אדומה אז הוא צריך להשלים ימי בידוד.

אמנון שמואלי: זה מה שאנחנו בודקים, מאיזה מקום הוא הגיע וכמה זמן הוא למעשה נמצא בתהליך.

אמנון שמואלי: אנחנו מבצעים כאן הפרדה בין ישראלים לזרים, לא רק בין ישראלים לזרים, את הנעזרים, את כל מי שאנחנו מזהים שהוא לא יצליח להסתדר אנחנו מפנים אותו לפה, כי יש כאן פינות המתנה, כיסאות, ואנחנו יכולים לעזור להם.

אמנון שמואלי: כמו כן אנחנו מבצעים חלוקת עומס בין השרוולים.

אמנון שמואלי: במשמרות צהריים אנחנו יותר חזקים אז אנחנו פותחים כמה שרוולים, משנעים את הנוסעים, מוודאים מ-א' עד ת' שהוא ביצע את כל המטלות שהוא היה צריך לבצע.

אמנון שמואלי: למה ישראלים לזרים?

אמנון שמואלי: בדרך כלל הטיסות של הזרים אלה טיסות שתוך חצי שעה עד שעה ממריאות.

אמנון שמואלי: בן אדם לא יכול להגיע לארץ, על פי הצו כדי להגיע לארץ אתה צריך לקבל אישור מוקדם ולהשתייך לאחת מהקטגוריות שדיברנו עליהן כבר בוועדה.

אמנון שמואלי: הזר נכנס לפה, הישראלי לכאן, כאשר אם זה מתערבב לנו בין ישראלים לזרים לרוב זה בגלל שהישראלים זקוקים לעזרה, נעזרים וכדומה, אני מעדיף לגמור את כל הטיפול שלהם כאן ולא לטרטר אותם במספר תחנות.

אמנון שמואלי: למעשה מה שאנחנו רואים כאן זה את אזור הישיבה, אזור המתנה לתשאול ואזור התשאול.

אמנון שמואלי: אנחנו מקפידים שהם יישבו אחד על אחד, שאם מישהו חולה המגע איתנו יהיה קצר ויהיה מעבר לפרספקט.

אמנון שמואלי: ברוך ה' עד היום האנשים שלנו לא נדבקו למרות שעברו דרכנו חולים מכל המקומות.

אמנון שמואלי: עד היום לא כי הקפדנו מאוד על הכללים בכל התחומים, גם בהושבה שלהם, גם בתזמון שלהם, גם בחלוקה.

אמנון שמואלי: לכן מדי פעם אנחנו מקבלים איזה שהיא תלונה, אז יש לנו פה ממונים שהתפקיד שלהם לוודא שזה מבוצע.

אמנון שמואלי: לפעמים חמש דקות או שלוש דקות משהו לא מסתדר אז יש התערבות.

אמנון שמואלי: מה שאנחנו עושים כאן, יש לנו פה את הרשימה.

אמנון שמואלי: תעלי איזה מישהי, סתם לצורך העניין, לדוגמה.

אמנון שמואלי: אנחנו סורקים לה את הדרכון, אנחנו רואים שהילד הזה קיבל אישור כי הוא עלה לנו ירוק, הוא קיבל אישור מראש אז אני כבר יודע שהבן אדם הזה רשאי להיכנס לארץ.

אמנון שמואלי: במקרה הוא אברך, סטודנט.

אמנון שמואלי: אנחנו נכנסים, בודקים שהוא מילא את הטפסים, בדרך כלל החברות האמריקאיות מקפידות, הוא ממלא את הכול.

אמנון שמואלי: אם הוא מילא את הכול, אם הוא במקרה מילא אנחנו רושמים את האסמכתא של משרד הבריאות, בודקים שהוא יילך לבידוד ראוי, ואם לא אז אנחנו - - -

חגי לוין: איך בודקים?

חגי לוין: מה זה בודקים שהוא הולך לבידוד ראוי?

יורם שפירא: לאן הוא הולך, שואלים אותו.

אמנון שמואלי: שואלים אותו, בוודאי.

אמנון שמואלי: הכול פה זה שאלות.

אמנון שמואלי: חבר'ה, הכול פה וולונטרי, בקורונה הכול היה וולונטרי.

אמנון שמואלי: אני מזכיר לכם, בהתחלה זה היה סגור ולאט לאט הכול הפך להיות וולונטרי, גם אם אני יודע שהוא הולך למשפחה עם עשרה ילדים אין לנו יכולת להוציא אותו משם.

אמנון שמואלי: היה בהתחלה, אילצנו אותם ללכת למלוניות, אבל זה נחסם בחקיקה ראשית, נדמה לי.

אמנון שמואלי: אנחנו מוודאים שהוא הולך.

אמנון שמואלי: אם הוא זר ואין לו בידוד ראוי אני מסרב אותו ושולח אותו בחזרה.

אמנון שמואלי: אם הוא ישראלי אין לי ברירה.

יפעת שאשא ביטון: יופי, שלחת אותו בחזרה, לאן הוא הולך?

אמנון שמואלי: באותה טיסה.

אמנון שמואלי: הנה, הטיסה נמצאת פה באחד השרוולים, בידוק ביטחוני וחזרה.

יפעת שאשא ביטון: ואז הוא עולה בחזרה לטיסה ואמור לחזור לאיפה שהוא היה?

אמנון שמואלי: לארץ המוצא.

יורם שפירא: סירובים לא חייבים להיות בריאותיים, סירוב יכול להיות מהרבה סיבות.

אמנון שמואלי: הסירוב יכול להיות אם הוא הגיע ללא אישור, הסירוב יכול להיות אם לבן אדם אין בידוד ראוי כשהוא הצהיר מלכתחילה שיש לו בידוד ראוי, כי זה בהצהרות של משרד הבריאות, אז הוא מסר הצהרה כוזבת, אני מחזיר אותו.

אמנון שמואלי: במקרה שלהם לסטודנטים יש אחריות של הגוף, אשי שלמון נתן לכל מוסד ומוסד אישור.

אמנון שמואלי: אם הוא במוסד שיש לו אישור אז המוסד אמור לדאוג לבידוד.

חגי לוין: מה ההגדרה של בידוד ראוי?

אמנון שמואלי: בידוד ראוי, בן אדם שחוזר לדירת שלושה חדרים עם שירותים אחד ומקלחת אחת עשר נפשות זה לא בידוד ראוי, זה לא בידוד בכלל.

קריאה: בידוד זה חדר עם מקלחת ושירותים.

אמנון שמואלי: יש כללים מה זה בידוד ראוי.

חגי לוין: הוא יכול לקחת חדר במלון.

אמנון שמואלי: מלון לא נחשב לבידוד.

אמנון שמואלי: מה שכן, דירות נחשבות לבידוד.

אמנון שמואלי: אם יש לו דירה, צימר, זה נחשב לבידוד.

אמנון שמואלי: מלון זה לא בידוד, לא מאושר על ידי משרד הבריאות.

אמנון שמואלי: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם משרד הבריאות, יש פה נציגה שכל מה שלא כל כך ברור בנושא הבריאותי היא הכתובת לנושא הזה.

אמנון שמואלי: הבן אדם שבדקנו שיש לו בידוד ראוי, אנחנו נותנים לו אישור מעבר, מפה הוא הולך לעמדות הביומטריות.

אמנון שמואלי: הכול אצלנו אוטומטי.

אמנון שמואלי: לצורך העניין עשינו פיתוחים מיוחדים לקורונה שיהיה לנו מינימום מגע עם הנוסעים.

אמנון שמואלי: הכול אוטומטי, הוא עובר לא מעט נקודות בקרה במהלך הדרך.

אמנון שמואלי: הנושא שכרגע הכי מפריע לנו זה הנושא של המחלימים.

אמנון שמואלי: יש רשימה של 300,000 מחלימים, אני עשיתי פיתוח טכנולוגי שאני יכול לקלוט את המחלימים וכבר באישור, ב-gate pass שהוא מקבל יהיה כתוב לו מחלים ואז הוא הולך הביתה, הוא לא צריך לא לעבור פה ולא לעבור שם ולא לעבור לשום מקום.

אמנון שמואלי: יש לנו קצת בעיה עם הנושא הזה, לקבל את הנתונים.

אמנון שמואלי: לצערנו יש הרבה ישיבות, אבל אין תוצאות.

אמנון שמואלי: אם אני אקבל את המחלימים - - -

יפעת שאשא ביטון: למה לעשות את זה פשוט אם אפשר לעשות הכול קשה?

אמנון שמואלי: אני לא יודע, למה לעשות קשה?

חגי לוין: קודם כל כדאי לתכנן שגם למתחסנים תהיה פונקציה כזו של מתחסנים.

אמנון שמואלי: אז אמרתי, מבחינתנו הכנו את הפלטפורמה.

אמנון שמואלי: לא שמישהו כפה עלינו, אנחנו הכנו את כל הפלטפורמה, אנחנו רוצים לעזור.

אמנון שמואלי: אם אני אקבל את הרשימה של המחלימים בממשק נגמר הסיפור.

אמנון שמואלי: מה שאני מקבל כרגע בממשק זה אם הבן אדם מילא טופס ואיזה סוג טופס הוא מילא.

אמנון שמואלי: אם הוא מילא טופס כניסה לישראל, כלומר טופס ירוק, אז ב-gate pass מופיע לו ירוק, אם הוא מילא אדום מופיע לו אדום.

אמנון שמואלי: אני מתשאל אותו פה מה הוא מילא ומה הוא מציג, אם הוא מילא ירוק והוא אדום במקום הוא מקבל 5,000 שקל קנס.

אמנון שמואלי: במקום אנחנו רושמים לו קנס, זה עובר מפה לאוזן והתופעה מצטמצמת.

אמנון שמואלי: מסתבר שהקנסות עושים את שלהם.

אמנון שמואלי: זה שהם מחכים לחנינה זה אופרה אחרת, אבל זה עושה את שלו.

אמנון שמואלי: מפה הוא ממשיך, הוא יורד, אנחנו נרד במהלך הדרך ונראה כמה בקרות הוא עובר.

אמנון שמואלי: (בהמשך הסיור)

אמנון שמואלי: היא שואלת למה אני לא עושה פה את הכול.

אמנון שמואלי: אי אפשר לשמור על זה, זה 60-50 איש, לפעמים יש לנו שעות שיש לנו 800 ו-900 ו-1,000 איש בשעה שזה בעייתי.

אמנון שמואלי: הפינות האלה בדרך כלל מוקצות למחלימים.

אמנון שמואלי: בן אדם שטוען שהוא מחלים, גם אם הוא הציג לי טופס, בגלל הזיופים אנחנו עושים שאילתה למשרד הבריאות, הם עונים לנו.

אמנון שמואלי: אם הם עונים שהוא מחלים, אנחנו באופן יזום רושמים לו מחלים עד ה-31 בדצמבר 2021.

אמנון שמואלי: בפעם הבאה שהוא יבוא הוא יהיה 'מחלים'.

אמנון שמואלי: אני מדבר על סדר גודל של 100, 150, 200 איש ביום.

אמנון שמואלי: בן אדם יכול להגיד לי שהוא מחלים ובאמת הוא מחלים, אבל הוא מחלים חו"ל והוא לא עומד בקריטריונים של הארץ.

אמנון שמואלי: אני פה מכניס אותו לבידוד והוא ממשיך מול המרפאה המקומית שלו.

אמנון שמואלי: בשורה התחתונה אף אחד לא עובר אותנו בלי בידוד ובלי תשאול.

אמנון שמואלי: כל הנוסעים, אם היינו יכולים לסמוך רק על ההצהרות שלהם אז זה היה גן עדן, אנחנו לא שם.

אמנון שמואלי: אני אגיד דבר שהוא יותר חמור, גם בן אדם שאומר לי: אני לא מתכוון ללכת לבידוד, אין לי מה לעשות איתו.

אמנון שמואלי: ידענו ואנשים אמרו לנו את זה בפרצוף.

אמנון שמואלי: פתאום אתם מתפלאים שיש במגזר החרדי, במגזר הערבי, יש עלייה.

אמנון שמואלי: ידענו, הם הגיעו לפה והם אמרו שהם לא יילכו לבידוד ואין מה לעשות.

חגי לוין: ואם אדם מבקש מלונית?

אמנון שמואלי: מלונית?

אמנון שמואלי: הנה, פה, פיקוד העורף במקום.

חגי לוין: מתאמים לו, אין בעיה?

אמנון שמואלי: אנחנו לא רק שבעד, אנחנו גם מעודדים.

חגי לוין: ואם הוא לא אזרח ישראלי?

אמנון שמואלי: לא אזרח ישראלי אני לא חייב לו שום דבר, הוא חוזר הביתה, אנחנו לא מממנים תושבי חוץ.

חגי לוין: אין לו אישור כניסה מיוחד?

אמנון שמואלי: כן, אני לא מממן תושבי חוץ.

אמנון שמואלי: אני מזכיר לכם שחלק מהעובדים שלנו עדיין בהסגר, אתה רוצה שאני אתן לממן מלוניות לתושבי חוץ?

אמנון שמואלי: לא הגיוני.

אמנון שמואלי: (בישיבת הסיכום)

יפעת שאשא ביטון: קודם כל תודה רבה על האירוח ועל סיור באמת מאוד מעמיק עם הנכונות להיענות גם לשאלות הקשות שלא תמיד נוח לנו בסביבה שלהם, אבל אני אומרת שכשהדברים על השולחן כמו שהם אז קל גם לטפל, להתמודד, לראות מה אפשר לעשות יותר טוב.

יפעת שאשא ביטון: אז באמת תודה כי זה לא מובן מאליו.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שמרבית הדברים עלו תוך כדי סיור, גם ראית שלא יכולנו להתאפק אז שאלנו את השאלות ומה שכן הייתי רוצה למסגר פה בשיחה זה בעיקר להבין איפה אתם רואים את האתגרים עכשיו ואיך אתם חושבים שאנחנו יכולים לעשות את זה יותר טוב אם אנחנו רוצים גם לדאוג לענף התעופה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו רוצים בסוף להחזיר את השדה לחיים, חוץ מההשפעות של זה, פנים ארציות, כלכלה וכו', אנחנו רוצים שהשדה יחזור, והשאלה אם יש דרך, אם זה באמת משהו שהוא אפשרי, ואם כן אז איך נכון לעשות את זה, איך אנחנו צריכים להיערך כדי שאנחנו נעשה את זה נכון?

יפעת שאשא ביטון: וחגי, כמובן אם לך יש שאלות או התייחסויות אז גם, ברשותך.

שמואל אמסלם: השגרה, שאנחנו קראנו לה שגרת הקורונה, תלווה אותנו בטח בשנה הקרובה, גם אם יהיו חיסונים וגם אם לא יהיו חיסונים.

שמואל אמסלם: ראיתם בסיור שהתהליך נהיה הרבה יותר ארוך, הרבה יותר נקודות חיכוך בין נוסע לנותן שירות כזה ואחר והאתגר שלנו, קודם כל, כמו שאמרנו בסיור, נערכנו לאתגר הזה מבחינת שאם נידרש לשלב בדיקות ובידודים או רק בדיקות נתב"ג, הרשות בכלל, גם ברמות, ערוכה לנושא הזה, לבצע את זה גם בתהליך נוסע יוצא וגם בתהליך נוסע נכנס.

שמואל אמסלם: האתגר הכי חשוב הוא אחד, הסברה, להביא את המידע לציבור הנוסעים, הממשקים בין כל גופי הממשל.

שמואל אמסלם: המידע צריך לעבור בצורה טובה בין כל גופי הממשל כדי שבכל השרשרת של הבדיקה, האכיפה והחקירה ידברו באותה שפה על אותו מאגר מידע, שגם שם חסר לנו ולפשט את התהליכים.

שמואל אמסלם: אני חושב שאנחנו יכולים לסמוך על ציבור הנוסעים, אנחנו יכולים בהסברה נכונה להסביר להם שכל התהליכים שאנחנו עושים זה למען בריאותם.

שמואל אמסלם: אנחנו קראנו לנתב"ג, אם שמתם לב בכל השלטים, 'למען בריאותך', 'למען בריאותך תישמר'.

שמואל אמסלם: אגב אנחנו גם הכרזנו על נתב"ג והצטרפנו לנמלי תעופה - - -

יפעת שאשא ביטון: רגע, סליחה, איפה הנציגה של משרד הבריאות.

יפעת שאשא ביטון: אין לנו אף נציג של משרד הבריאות?

שמואל אמסלם: היו בסיור למטה.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי, אני איתך.

שמואל אמסלם: אנחנו נמנים עכשיו על נמלי תעופה מובילים בעולם שקראנו לזה נתב"ג נקי מעישון.

שמואל אמסלם: למשל בנתב"ג בכל הטרמינלים, מה שפעם היה עמדות עישון אנחנו מפרקים אותן, פירקנו, סגרנו אותם ונתב"ג ללא עישון.

שמואל אמסלם: אז עם הסברה נכונה, עם מערכות שיודעות לדבר אחת עם השנייה וכמובן עם כל ההכנות שאנחנו עשינו, כי גם אם יהיה חיסון אז זו תהיה תחנה שנשאל האם יש לך חיסון או אין לך חיסון, הכוונה שהוא יצטרך להגיע עם איזה אישור שהוא התחסן.

שמואל אמסלם: לכן אני אומר בשנה הקרובה זה ילווה אותנו.

יפעת שאשא ביטון: זה מזעזע אותי מחדש כל פעם, אני חייבת להגיד לכם את זה.

יפעת שאשא ביטון: קשה לי לשמוע את זה אפילו בשיח.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא עושים את זה על שום דבר אחר, זאת אומרת אין פה איזה מחלה אחרת שאנחנו אומרים: תראה לי אישור שהתחסנת.

יפעת שאשא ביטון: תקשיבו, צריך לחשוב איך עושים את זה בצורה אחרת שיהיה קל להכיל אותה, כי זה משדר כפייה וזה משדר תיוג של האנשים וזה עושה לי תחושות מאוד קשות.

יפעת שאשא ביטון: זה לא אתה, אני יודעת, זה האחריות של משרד הבריאות, אבל ייצא פרוטוקול, שמשרד הבריאות ישמע את זה, חייבים למצוא דרך לעשות את זה נכון, פשוט נכון, להבין את ההשלכות של כל החלטה שמתקבלת.

לירון קרסין: אני אשמח תיכף להתייחס, אבל לעניין שאת אומרת, יש מושג בספרות המדעית שלHIV exceptionalism, של התייחסות ייחודית ל-HIV, שזאת כמובן גישה לא נכונה.

לירון קרסין: מה שצריך לעשות עם ה-HIV זה לנקוט בפעולות למניעת מחלות שמועברות בצורה מסוימת באופן גורף ולא לתייג ספציפית את מחלקת ה-HIV.

לירון קרסין: אז גם כאן, צריך למנוע תחלואה נשימתית בשדה התעופה בוודאי, אבל לא צריך לתייג את המחלה הזאת כאיזה מחלה שהיא שונה מכל המחלות שהכרנו, כי היא לא, היא עוד מחלה שנוספה לנו - - -

יפעת שאשא ביטון: לא, זה עושה גם דמוניזציה, תקשיבו מה זה יוצר בין אנשים.

יפעת שאשא ביטון: נניח שעכשיו אנחנו בשדה ואתה רואה שיש אנשים שהם מחוסנים ואחרים לא והפחד אחד מהשני.

יפעת שאשא ביטון: בואו, בסוף כולנו מפחדים להיבדק, כולנו רוצים לשמור על עצמנו, על הסביבה וזה, אבל התחושה שזה יוצר בין אנשים.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שזאת אמירה למשרד הבריאות, לחשוב איך בונים את זה נכון כשלוקחים בחשבון את כל ההשלכות, גם הפסיכולוגיות, של הדבר הזה כדי שאנחנו נוכל לעזור לכם לנהל פה שגרה קצת יותר שפויה בתוך המורכבות.

יורם שפירא: מבחינתנו בסוף זה לפתוח את השמים באופן מלא.

יורם שפירא: יש את המסלול של החיסונים והתהליכים הבריאותיים ויש את המסלול של תחושת הביטחון לנוסע.

יורם שפירא: אנחנו מבחינתנו, הפתיחה של השמים באמת תהיה בסופו של דבר כשבדיקות יקצרו ימי בידוד.

יפעת שאשא ביטון: זה בדיוק הסיפור, זה מה שצריך לעשות, ככה צריך לעודד את האוכלוסייה, אני מסכימה איתך.

יורם שפירא: זה הכול.

יורם שפירא: אם אתה אומר לבן אדם, אתה תעשה שתי בדיקות בכניסה לארץ ושתיהן שליליות יצאת מבידוד, זה ייתן מוטיבציה לאנשים ללא כפייה.

יפעת שאשא ביטון: אנשים לבד יעשו, יהיה לכם פה תור שאתם תצטרכו לחשוב איך מתמודדים עם התור, לא איך מתמודדים בלהביא את האנשים.

יורם שפירא: אין לנו בכלל ספק, נכון.

יפעת שאשא ביטון: זה הסיפור מבחינת הפסיכולוגיה של האנשים, אם אנחנו רוצים באמת את שיתוף הפעולה שלהם.

יורם שפירא: צריך לזכור שרשות שדות התעופה מפעילה את כל מעברי הגבול היבשתיים ואת כל שדות התעופה האחרים בישראל.

יורם שפירא: זאת אומרת מרגע שיהיה איזה שהוא תהליך שייבנה בנתב"ג, שכמובן זה העיקר והמרכזי, את אותו תהליך נוכל להעתיק לשדה התעופה רמון, שהוא שדה התעופה הבינלאומי שכרגע אין בו טיסות בינלאומיות.

יורם שפירא: אבל במידה שיוחלט שיש תהליך וגם שדה התעופה רמון יקבל את ה – שוב, רמון זה בעיקר לזרים, לא לישראלים, אני לא מדבר על הפנים ארצי, אני מדבר על הבינלאומי.

יורם שפירא: אם יפתחו את השמים, אם יהיה בידוד ויוכלו קודם כל לישראלים ואחר כך למבקרים הזרים, אם זה משפחות, אם זה אנשי עסקים, אם זה תיירים סתם, זה מה שיעשה את התהליך, בלי זה לא נצליח.

יורם שפירא: את רואה את זה היום במדינות אחרות.

יורם שפירא: ברגע שאנחנו מדינה ירוקה או כמו מדינה אחרת ירוקה מחייבים לעשות בדיקה בכניסה, שלום על ישראל ונגמר הסיפור.

יורם שפירא: זה מה שיפתח את השמים, זה מה שייתן את החופש לאנשים, את היכולת לנוע בעולם, שהיום היא מאוד מאוד מוגבלת.

יורם שפירא: למה אנחנו עומדים על 150,000 נוסעים בחודש?

יורם שפירא: שזה חצי, זה 75,000 לכל כיוון, כי אין לאן לטוס, זה דבר אחד, וכשאתה חוזר לארץ אתה בבידוד.

יורם שפירא: אלה הדברים.

יורם שפירא: זה מאוד פשוט.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי, שמואל, אתה רוצה להוסיף משהו?

יפעת שאשא ביטון: כי אני עצרתי אותך עם העניין של הדרכון.

שמואל אמסלם: אנחנו רואים בזה הזדמנות שאתם נמצאים פה לראות מקרוב מה עובר על מפעל שזה מפעל חיוני וגם מפעל של המדינה.

יפעת שאשא ביטון: לגמרי.

שמואל אמסלם: אנחנו נותנים שירות לציבור הנוסעים, למדינה.

שמואל אמסלם: ככל שיהיה מוקדם יותר כל מה שאמרתי קודם אנחנו, כמו שאמר יורם, באמת - - -

יורם שפירא: אנחנו ערוכים.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי.

יפעת שאשא ביטון: נציגת משרד הבריאות, מבחינת סמכויות, את נכנסת אחרי שניהלנו פה שיח על העניין של החיסונים ומעברים וכו', דיברנו גם במהלך הסיור על זה שרוצים לעודד בדיקות בחזרה לארץ, יש לנו פה את האפשרות ואת הפסיליטיז והכול, אבל אם יגידו תיבדקו ואחר כך אתם נמצאים בבידוד 12 ימים איזה מוטיבציה יש לי להיבדק?

יפעת שאשא ביטון: אז לא צריך, אם אני גם ככה ב-12 ימי בידוד.

יפעת שאשא ביטון: השאלה איך אנחנו עושים את זה אמיתי, אנחנו חושבים לפני המעשה.

יפעת שאשא ביטון: אני מחייכת כי אני אמרתי השבוע משפט שאתמול ראיתי שגם אתה השתמשת בו, התחושה היא פה שאנחנו פה בסוף מחשבה במעשה תחילה, אנחנו קודם כל עושים, אחר כך אנחנו חושבים.

יפעת שאשא ביטון: העניין של לקצר את ימי הבידוד ואז כל מי שנכנס יודע שהוא עושה בדיקה כשהוא חוזר, אחרי ארבעה, חמישה, שבעה ימים, לצורך העניין, בדיקה נוספת ואז הוא משוחרר, לאנשים עצמם תהיה המוטיבציה לעשות את זה, לא נצטרך לשכנע אותם אפילו.

יפעת שאשא ביטון: זה מתכתב גם עם העניין של המתווה של אנשי עסקים, ואני רואה שדוד נמצא איתנו כאן, אז אנחנו תיכף נאפשר לו לדבר, אבל גם, מתווה שיושב כבר הרבה מאוד זמן על שולחן שר הבריאות, באיזה שהוא שלב שמעתי שזה נחתם ועבר למשרד הכלכלה, אני אשמח לקבל הודעה רשמית לקבל מה באמת קורה עם המתווה הזה, זה משהו שנידון אצלנו בדיונים, ולראות איך אנחנו משחררים גם את צוואר הבקבוק הזה.

יפעת שאשא ביטון: את יודעת להתייחס, או שאת צריכה לשאול מישהו מהמשרד?

שושי אייזנברג הרץ: אני בכלל לא מתוכננת לכאן, אני הנציגה הפרקטית, זאת שעושה בשטח ונמצאת פה אפשר לומר 24/7, אבל אני כן יכולה.

שושי אייזנברג הרץ: אני שמחה להיות פה, לכבוד הוא לי כמובן, כל ההערכה באמת ואני לא אגיד מעבר לזה, אבל אין מילים.

שושי אייזנברג הרץ: אני כן יודעת, קודם כל, אנחנו מפה מהשטח לוחצים על כל מיני דברים, הנושא הזה של קיצור ימי הבידוד עלה גם הבוקר בישיבה, אני יודעת שזה כן נמצא בדיונים מואצים, לנו אפילו נאמר הבוקר שהם מקווים שתוך חודש הם יסיימו לבנות את המתווה של קיצור ימי הבידוד לעשרה ימים ולא ל-12.

יפעת שאשא ביטון: בשביל זה צריך חודש ימים?

יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא בונים פה כור אטומי, אנחנו בסך הכול מקצרים ביומיים, ואגב היה צריך לעשות את זה מזמן, כבר נמאס לי להגיד כמה זמן אנחנו נמצאים באירוע הזה.

שושי אייזנברג הרץ: טוב, אז ברור לך שאני לא בדרג מקבלי ההחלטות.

יפעת שאשא ביטון: זה לא אלייך, הפרוטוקול בסוף יוצא אז שמשרד הבריאות יקרא את זה, בסוף יש גבול כמה אפשר למשוך.

שושי אייזנברג הרץ: אני מסכימה, מהניסיון הפרקטי בשטח אני חושבת שהתסכול של כולנו מאוד גדול, זה נכון, אני חושבת שגם מודעים לזה במשרד, שכל כך הרבה דיבורים היו ובסך הכול קיצרנו ל-12 ימים.

שושי אייזנברג הרץ: אז אנשים אומרים, בסדר, נו, עד שאני אעשה עוד בדיקה ועד שאני אצא אני אחכה עוד יומיים, עם כל הבלגן הזה.

שושי אייזנברג הרץ: אני מאמינה ואני יודעת שהיום יש הרבה מאוד רצון והרבה יותר הקשבה באמת לציבור ולראות איך מקדמים את זה ולהקל כי בסוף אנחנו פה לטובת האזרח, לא באים לעשות דווקא.

שושי אייזנברג הרץ: אמרתי בהתחלה, אני לא מרגישה שאני במלחמה, אני מרגישה שאנחנו שומרים על הבריאות של האזרחים ופה יש הזדמנות שאני חושבת שהיא לא נמצאת בשאר הארץ, איזה שהיא סביבת עבודה נפלאה של שיתופי פעולה.

שושי אייזנברג הרץ: יש פה תשתית מצוינת של שותפות באמת נפלאה, אנחנו כולנו פה בזרועות שלובים.

שושי אייזנברג הרץ: שווה לנסות את זה אפילו בתור פיילוט כזה בכל הארץ, איך מתמודדים יפה עם הסיפור הזה.

יפעת שאשא ביטון: אני חייבת להגיד שדווקא בגלל שראיתי עכשיו את התשתיות, ראיתי את האפשרות, ראיתי את הסדר והארגון, ראיתי עד כמה אתם ערוכים, למה לא לנצל את זה כמו שצריך עד הסוף?

יפעת שאשא ביטון: אגב, זה גם ישרת את האינטרס, לפחות האינטרס הגלוי, של משרד הבריאות לבדוק כמה שיותר, באמת להפוך אתכם לשומרי הסף פה מבחינת הכניסה והיציאה מהמדינה, ישרת את מספר הבדיקות שאומרים שכל הזמן רוצים להגדיל אותו, הרי בסוף מי נבדק פה?

יפעת שאשא ביטון: אזרחים ישראלים ואז אנחנו יכולים לדגום יותר אנשים.

יפעת שאשא ביטון: בקיצור, אתם משרתים את כל המטרות שכל הזמן שמים לנו ככה בנקודות, אבל לא משתמשים בזה בצורה אופטימלית, לא ממקסמים את האפשרות הזאת.

יורם שפירא: אבל זה נראה שזה הולך לשם.

יפעת שאשא ביטון: אני מאוד מקווה.

יורם שפירא: לפחות ההחלטה של אתמול ואם היא תתקבל עכשיו בממשלה.

יפעת שאשא ביטון: איזו החלטה, של לבדוק את כל מי שנכנס?

יורם שפירא: לא, כרגע מדברים על מדינות אדומות.

יורם שפירא: בסדר, זה צעד ראשון.

יפעת שאשא ביטון: תקשיב, זה לא מעניין, כי אם הם יוצאים בסוף לבידוד של 12 ימים, תחכה להם שיבואו.

יורם שפירא: לא, זה ברור.

יורם שפירא: ברור שצריך מה שנקרא תמורה לאגרה, זאת אומרת תעשה את הבדיקות, אתה בריא, סתם חבל, כל יום בידוד עולה כסף, צריך לזכור.

שושי אייזנברג הרץ: יש כאן עניין של הכלים, לתת את הכלים שנדרשים לתוך הסיפור הזה, אנחנו בכל זאת מדברים על ציבור ישראלי.

שושי אייזנברג הרץ: אני בהתחלה דיברתי אחרת, ואחרי תשעה חודשים כבר רבתי עם רשות האוכלוסין שזה לא יכול להיות הגישה הזו של אנשים שמזייפים, מה זאת אומרת מה פתאום, איך יכול להיות?

שושי אייזנברג הרץ: יכול להיות אחד או שניים, אבל גיליתי פה הרבה דברים אחרים לאכזבתי הרבה, אבל עדיין אפשר.

שושי אייזנברג הרץ: אם בונים את הכול נכון יש פה תשתית שאפשר לעשות עם זה.

יורם שפירא: אני לא חושב שבבסיס אנשים באים לזייף.

יורם שפירא: בבסיס אנחנו כולנו שומרי חוק.

יורם שפירא: יש פה אינטרס לכולם לא להיות חולים.

יורם שפירא: אתה לא רוצה להיות חולה, נקודה.

יפעת שאשא ביטון: בוא אני אגיד לך דבר פשוט, אם יהיה פה היגיון והדברים יהיו ברורים אף אחד לא יצטרך לזייף כי הוא יודע שמה שיש זה מה שקורה, אבל מרגישים כל הזמן שמשחקים פה איזה משחק אז הציבור משתתף במשחק הזה.

יפעת שאשא ביטון: זה מאוד פשוט.

דוד שפרכר: שלום לכם.

דוד שפרכר: כמו שאתם יודעים, אני מחודש אוגוסט כתבתי מתווה לפתיחת השמים והמתווה שלי מסתבר יותר ויותר שאני חושב שאני צדקתי מחודש אוגוסט כשאני אמרתי שחבל היה בכלל לעשות איזה שהיא התייחסות למדינות ירוקות ואדומות, אלא בעצם לתת טיפול שווה ורוחבי לכולם.

דוד שפרכר: לצערי הרב, אני מגיע להרבה ישיבות בוועדת הקורונה, ואני מאוד מודה ליפעת על האמון ועל הכול, ואחר כך גם כל מיני התערבויות עם נציגים של משרד הבריאות ומה שאני רואה, כל אחד כל הזמן אומר א' עושה ב', אומר ב' עושה ג' וכו' וכו', כל הזמן, כל הזמן, כל הזמן.

דוד שפרכר: אני בקשר כמעט יום יומי עם ד"ר שלמון, יש בינינו התערבות טובה מאוד, אבל מה שאני חשתי זה שלד"ר שלמון, שלדעתי הבין באמת בהכרח של אותו המתווה עם בידוד מקוצר, יש התנגדות במשרד ובעיקר מד"ר אלרעי פרייס.

יפעת שאשא ביטון: לא, אל תפתיע אותנו.

דוד שפרכר: שעומדת בראש בריאות הציבור, ללא שום פשרות להגיע לאיזה שהיא הידברות איתה, מכיוון שכאשר אנחנו אומרים אוקיי, בואו נשים את הכול על השולחן, לדוגמה הנתונים המדעיים, לדוגמה הנתונים האפידמיולוגיים וכאשר לדוגמה הייתה הסאגה לפני מספר ימים להפוך את כל העולם למדינות אדומות ואחר כך הסאגה השנייה להפוך את איחוד נסיכויות המפרץ למדינה אדומה, אבל אחר כך אמרו לא, היא יכולה להיות ירוקה כי לדוגמה באיחוד נסיכויות המפרץ זה המקום שעושים הכי הרבה בדיקות קורונה בעולם.

דוד שפרכר: אני הלכתי לבדוק, אני ושותפיי, באמת את הנתונים ואנחנו מצאנו שסך הבדיקות שמבצעים באמירויות פלוס מינוס אותו הדבר כמו בישראל בצורה יחסית, לא יותר ולא פחות, ומבחינת נתוני הדבקה יש הדבקה.

דוד שפרכר: ואתם יודעים שאנחנו טענו גם בדיונים הקודמים שלדעתנו חלק מהנתונים למדינות הם בכלל לא מדעיים ולא אפידמיולוגיים, ולא להגיד בעצם שהשיקולים האלה הם כדי להפחית את התחלואה בישראל, אלא שיקולים מדיניים פוליטיים.

דוד שפרכר: ומכאן אני באמת קורא ואומר, מוכרחים, וזה מה שיפעת והוועדה וחברי כנסת עושים שבועות אם לא חודשים, ממש מתוך איזה שהוא ערוץ הידברות אינטלקטואלי מול משרד הבריאות שנוכל באמת להביא את כל הנתונים.

דוד שפרכר: איך ייתכן לדוגמה שכשאני נוסע, ואני נוסע לא מעט לדובאי לעבודה, אוקיי, אני עושה בדיקה בישראל, אני עושה עוד בדיקה שנייה, ובין שתי הבדיקות, מה שרצינו לעשות גם פה בישראל, אני בעצם בבידוד מקוצר של כמה שעות בדובאי ואחר כך אני הולך לעבודה ואני עובד רגיל.

דוד שפרכר: אני כמובן שומר על כל הכללים של ריחוק חברתי, של המסכה וההיגיינה והכול, אבל אני מנהל בעצם חיים עסקיים נורמליים כעורך דין שם.

דוד שפרכר: פה מה שקורה ועשרות ואם לא מאות טלפונים ומיילים שאני ועוד כמה אנשים מקבלים, של אנשי עסקים, כי בעצם הם גם כן חלק גדול מאוד בישראל שבכלל שכחו אותם, כלומר זה לא בעלי חנויות קטנים, זה לא מכוני כושר וכו', שאני מכבד את כולם, אבל אנשי עסקים, הם לא כל כך זועקים ויש חלקם שהתמוטטו לחלוטין.

יפעת שאשא ביטון: דוד, אני, ברשותך, רגע רוצה למקד.

יפעת שאשא ביטון: משום שאנחנו נמצאים בשדה אני רוצה רגע לצמצם את זה למתווה החדש, אתה אמרת שיש לך השגות על המתווה שעכשיו דנים בו, ממש ברגעים האלה שאנחנו יושבים כאן.

דוד שפרכר: קודם כל אני לא בדיוק יודע מהו המתווה מכיוון שכל יום מתפרסם משהו שונה לחלוטין.

דוד שפרכר: השר גנץ אתמול פרסם מתווה עם עשרה ימים בידוד ושתי בדיקות וכו' ולפני מספר ימים דובר על איזה שהוא מתווה שהיה נראה דומה למתווה שלי, אלא בעצם שהשר, מה הוא רצה לעשות?

דוד שפרכר: להקים איזו שהיא ועדה וכל איש עסקים היה מחויב לבקש היתר מהוועדה לפני שהוא יוצא לחוץ לארץ.

יפעת שאשא ביטון: סרבול מיותר.

דוד שפרכר: הדבר הזה הוא לא מקובל.

דוד שפרכר: לדוגמה, אני באופן אישי כעורך דין, יהיה לי אסור להופיע בפני ועדה כזאת מכיוון שלי אסור יהיה לפרט בפני הוועדה את מי אני הולך לפגוש ועבור מי אני הולך לפגוש, אני נהנה על פי חוק מחיסיון עורך דין-לקוח.

דוד שפרכר: ואני לא היחיד ככה, רופאים, פסיכולוגים, רואי חשבון וכו'.

דוד שפרכר: אנחנו באמת מוגנים בחוק.

דוד שפרכר: זה יוצר מצב אבסורדי ולא לעניין.

דוד שפרכר: שוב, ממש לא לעניין.

יפעת שאשא ביטון: קודם כל, דוד, תודה על הדברים.

יפעת שאשא ביטון: מעבר להיבט שאתה מציג כאן, של היכולת של עורכי דין או יכולת של בעלי עסקים נוספים לפרט את המהות שלשמה הם נוסעים יש פה עניין של סרבול ואחרי כל כך הרבה חודשים באירוע הזה היינו צריכים שהדברים יהיו יותר פשוטים, לא יותר מורכבים ומסובכים.

דוד שפרכר: ברור.

יפעת שאשא ביטון: אז אני מקווה שיתקבלו שם החלטות טובות.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו כמובן נאמר את דברינו, גם לגבי ימי הבידוד שנדרשים כדי לעודד יותר בדיקות.

יפעת שאשא ביטון: אתה בטח ראית, אני ראיתי היום לראשונה שהשדה ערוך באמת לעשות את מה שצריך, רק צריך לתת לו לעשות את זה ובאמת לעגן את זה בתקנות.

יפעת שאשא ביטון: אז תודה רבה על הדברים, דוד, אנחנו נמשיך להיות בקשר ולעקוב כמובן.

דוד שפרכר: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: חגי, אתה רוצה לומר משהו לפני שאנחנו מסיימים?

שמואל אמסלם: לגבי המתווה של אנשי עסקים מחו"ל זה דווקא עובד.

יפעת שאשא ביטון: איך?

שמואל אמסלם: איש עסקים מחו"ל, שהוא מוגדר כאיש עסקים על ידי משרד הכלכלה, מצורף מכתב של משרד הכלכלה, הוא יכול לשלוח לרשות ההגירה והאוכלוסין, משרד הכלכלה שולח לרשות ההגירה והאוכלוסין שהנוסע הזה מגיע ממדינה כזו ויש לו אישור, הם מאשרים אותו והוא נכנס לעד 96 שעות.

שמואל אמסלם: אפילו אם הוא מגיע ממדינה אדומה הוא נכנס לעד 96 שעות ללא צורך בוויזה.

יפעת שאשא ביטון: כן, אם הוא נשאר בסביבת העבודה שלו והכול.

שמואל אמסלם: יש הגבלות.

יפעת שאשא ביטון: אבל גם שם הוא צריך לעשות פרוצדורה מול משרד העבודה והכלכלה והמינהל והכול מאוד - - -

שמואל אמסלם: חד משמעית.

חגי לוין: אני אשמח להגיד כמה נקודות.

חגי לוין: קודם כל תודה לך ותודה על הכנסת האורחים היפה שנתנו לנו כאן והעשייה היא מרשימה ורואים כאן את החיבור ואת הניסיון למצוא פתרונות, וזה גם מתחבר למה שאנחנו אומרים בוועדה כל הזמן, שצריך לראות איך ולא מתי או האם, אלא איך.

חגי לוין: אי אפשר להשבית את עורק החיים של המדינה שהוא חיוני של שדה תעופה מרכזי וצריך לראות איך מפעילים אותו.

חגי לוין: עכשיו פה יש לנו גם את ההזדמנות, ואני מאוד מאוד מקווה, גם אתם כאן וגם המדינה כמדינה, לדעת לקחת את ההזדמנות הזאת בשתי ידיים כי תראו, יש, וצריך להכיר בזה, יש סיכון למגיפות ולהתפרצויות אחרות חוץ מקורונה והאמת ששדה תעופה זה מקום שבו אנשים עלולים להידבק, זה דבר ידוע מהספרות המדעית, והפעולות שאתם עושים עכשיו יוכלו לשרת אותנו גם לצמצום הדבקה במחלות אחרות, בוודאי ההחלטה שלכם על שדה תעופה נקי מעישון זה דבר פנטסטי שמציל חיי אדם וזה בדיוק סוג הדברים שאנחנו צריכים.

חגי לוין: אנחנו צריכים לצאת מכאן building back better, להפוך את נתב"ג, להפוך את מעברי הגבול שלנו לבטוחים יותר ובריאים יותר וטובים יותר וזה מה שצריך לעשות, זה דורש השקעה גם מהמדינה, לא רק מהגופים בשטח, אלא גם מהמדינה איך היא עושה את זה.

חגי לוין: החמרות יתר מזיקות.

חגי לוין: דווקא כאפידמיולוג אני אומר שכשאנחנו מחמירים איפה שלא חייבים אנחנו גורמים נזק כי אז אנחנו מפספסים את העיקר.

חגי לוין: לגבי הבידוד של החוזרים.

חגי לוין: יש פה סוגיה מקצועית אמיתית מורכבת, וזה מבחינת כמה זמן אתה צריך לבודד אם אתה עושה בדיקות.

חגי לוין: אני דווקא אומר, הבדיקות כשלעצמן הן כלי חשוב, הן לא הכלי היחיד, אנחנו הקמנו ועדה מקצועית של האיגוד ובהחלט מסתמן הכיוון שלנו לפחות כפיילוט, אבל אם אתה עושה שתי בדיקות אתה יכול לקצר את משך הבידוד לחוזרים מחו"ל.

חגי לוין: ועובדה שזה הרי נעשה בישראל לאוכלוסיות מיוחדות.

חגי לוין: אם זה טוב לכל מיני וי איי פיז אז למה זה לא טוב לציבור הרחב?

חגי לוין: כן צריך ללכת בכיוון הזה לפחות כפיילוט.

חגי לוין: ובכלל כל הגישה, וקצת כן מצער אותי שאנחנו נמצאים כאן היום, כי חלק מהדברים האלה יכלו להתבצע לפני חצי שנה ויותר.

חגי לוין: זה לא נכון להתייחס לדבר הזה כאל מבצע - - -

יפעת שאשא ביטון: כאילו עכשיו זה קרה.

חגי לוין: כן, מבצע חד פעמי, אלא לתכנן לטווח ארוך איך אנחנו מייצרים שגרת חיים, ואני באמת אומר לצערי זה לא מסתיים כאן, תהיינה גם מגיפות בעתיד, אבל נבנה עכשיו את התשתיות שישרתו אותנו.

חגי לוין: אני מזכיר, יש את ה-international health regulations לפיהן היה נכון להקים יחידה אפידמיולוגית בנתב"ג, אמרנו את זה גם לפני עשר שנים.

חגי לוין: אם זה היה מבוצע היינו היום במצב טוב יותר.

חגי לוין: יש כאן נציגת משרד בריאות קבועה, זה נהדר, זה חשוב מאוד, אבל שזה לא יהיה משהו שפתאום ייעלם ולא יישאר כלום, אלא זה הזמן להקים את היחידה האפידמיולוגית הקבועה בנתב"ג, זה יעזור לנתב"ג כי זה ייתן לו קשר ישיר למשרד הבריאות וזה יעזור למשרד הבריאות כי זה ייתן לו קשר ישיר לנתב"ג וכך אנחנו נוכל לקצר ולשפר את התקשורת.

חגי לוין: אז אני קורא לך ולממשלה לעשות את הדבר המתבקש הזה בהקדם.

קריאה: שהיא לא תהיה יחידה של נתב"ג.

חגי לוין: של משרד הבריאות, יחידה אפידמיולוגית של משרד הבריאות קבועה בנתב"ג שנותנת שירות לנתב"ג ושירות לאזרחי ישראל שעוברים בנתב"ג.

יפעת שאשא ביטון: קודם כל תודה רבה, פרופ' חגי לוין.

יפעת שאשא ביטון: אתה אומר 'לך ולממשלה', הלוואי שהייתי מנהלת את זה, אני חושבת שחלק מהדברים היו מתנהלים קצת אחרת.

חגי לוין: לפחות את מקשיבה, זה כן.

יפעת שאשא ביטון: לא, זה התפקיד שלנו כוועדה, לבוא ולצאת בקריאה באמת לממשלה ולרכז את הדברים כי בסוף, ממה שאנחנו רואים כאן, יש פה שיח ברור לגמרי שאנחנו רוצים לעודד – אגב, אני הולכת עם השיח של משרד הבריאות, רוצים לעודד בדיקות, תעשו את זה בצורה שתתמרץ את האנשים, שתביא אותם, שהם ירצו להיות חלק מהדבר הזה, תקצרו את ימי הבידוד בצורה משמעותית.

יפעת שאשא ביטון: אתה דיברת על וי איי פי, אם הסיפור הוא רפואי אז הוא אחיד לכולם, כי זה לא משנה, השם שלנו לא מגן עלינו מהנגיף והמוצא שלנו לא מגן עלינו והמקום שממנו אנחנו מגיעים בארץ לא מגן עלינו, בסוף זה עניין רפואי.

יפעת שאשא ביטון: אם אפשר חמישה ימים אז אפשר לכולם, תעשו בדיקה לפני, תעשו בדיקה אחרי, הרבה אנשים ירצו להיות חלק מהדבר הזה.

יפעת שאשא ביטון: אני שמחה מאוד שהמעבדה תעבוד 24/7 החל מהשבוע הבא.

יפעת שאשא ביטון: נכון?

יפעת שאשא ביטון: מה-13 בחודש, כי זו גם סוגיה שעלתה.

יפעת שאשא ביטון: אני לגמרי מסכימה, אמרתי את זה גם בדיוני הוועדה, הבדיקה לשבים צריכה להיות בלי קשר מאיזה מדינה הם באים, אנחנו לא מטיסים את המדינה, אנחנו מטיסים את הבן אדם.

יפעת שאשא ביטון: יכול לבוא בן אדם חולה ממדינה ירוקה ויכולים לבוא הרבה אנשים בריאים ממדינה אדומה, אז אנחנו בסוף צריכים לבדוק את האנשים והבדיקות רלוונטיות לכולם.

יפעת שאשא ביטון: לכן ההתייחסות בעיניי צריכה להיות שווה וגם פה צריך לשנות את הקונספציה.

יפעת שאשא ביטון: דבר נוסף שאנחנו רוצים להתייחס אליו זה הנושא של אנשי עסקים, שחייבים חייבים לזרז את המתווה, הרבה מאוד אנשי עסקים שצריכים לצאת החוצה ואנחנו מעכבים אותם פה בלי שום סיבה.

יפעת שאשא ביטון: ואני רוצה להודות לכם, שוב, באמת על ההיערכות.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו שמענו הרבה הרבה תהודה סביב הסיפור של השדה והבדיקות וכו', אז אני באמת רוצה לומר יישר כוח על ההיערכות, על איך שזה נראה, על זה שאתם באמת כבר בתוך זה וכל מה שנשאר זה לתת לכם לעבוד, פשוט לא להפריע לכם.

יורם שפירא: לתת לעם ישראל לטוס.

יפעת שאשא ביטון: ולתת לעם ישראל לטוס, חד משמעית.

יפעת שאשא ביטון: כשאומרים לתת לכם לעבוד זה שעם ישראל יטוס ושאנחנו נחזיר לאיזה שהיא שגרה.

יורם שפירא: אנחנו עובדים בשביל הנוסעים.

יפעת שאשא ביטון: כן, לגמרי, אז שוב תודה רבה.